АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/123/17 Справа № 712/1939/17 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 20.00 год. до 07.00 год. терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 квітня 2017 року включно, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС не являється,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 15 лютого 2017 року звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує, що 13 лютого 2017 року близько 18 год. 05 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом відтиску металопластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_11 , 1959 р. н., звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів намагався викрасти майно, яке належить заявнику, але свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, тому що був затриманий працівниками Державної служби охорони.

14.02.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: оглядом місця події, від 13.02.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

Крім того, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 20.00 год. до 07.00 год., терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 квітня 2017 року включно, з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; заборонити в період доби з 20.00 год. до 07.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; докласти зусиль до офіційного працевлаштування.

Ухвала слідчого судді мотивована обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від трьох до шести років, що обумовлює необхідність застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим й прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в цьому випадку виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання та що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.02.2017 р. та постановити нову, якою, задовольнивши клопотання слідчого, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та ухваленою внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки під час судового розгляду клопотання слідчого викладені в ухвалі доводи не з`ясовувались та не досліджувались. Також не наведено належні, достатні мотиви та підстави постановлення оскаржуваної ухвали, що є грубим порушенням вимог ст. 370 КПК України.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою подано слідчим з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню діям, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів провадження зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , тяжкість покарання, а саме те, що цей злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі; врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт; міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його постійного проживання, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та наявності офіційного джерела доходу; репутацію підозрюваного, а саме те, що підозрюваний вчинив злочин, який відносить до злочинів проти власності; майновий стан підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 не працює.

Тому, апелянт вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою запобігання переховування від правоохоронних органів, а також будь-яким чином впливати на свідків, потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор не підтримав подану апеляційну скаргу, вказавши, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 вже передане до суду для розгляду по суті.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на що є посилання у апеляційній скарзі прокурора, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також немає об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 впливає або буде впливати на свідків та потерпілого при безпосередньому спілкуванні чи опосередковано, через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку.

При цьому, на думку колегії суддів, застосування щодо підозрюваного домашнього арешту зведе до мінімуму ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , адже вони проживають у м. Черкаси, а свідок ОСОБА_13 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, в той час як підозрюваний буде знаходитися під домашнім арештом у с. Косари Кам`янського району Черкаської області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт строком на 60 діб до 15 квітня 2017 року зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Крім цього, документального підтвердження фактів порушення підозрюваним умов домашнього арешту також немає.

Виходячи з цього, колегія суддів вбачає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого частково і застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :