печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002686, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2016, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченково, Кілійського району Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
9 квітня 2016 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині бульвару Дружби народів зі сторони моста Патона в напрямку вулиці Старонаводницька в місті Києві.

Під час ОСОБА_6 допустив порушеннявимог п.п. 10.1; 10.4, дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

- п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.4 - перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам;

- дорожній знак 4.1 «Рух прямо».

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, на перехресті бул. Дружби Народів вул. Старонаводницька в м. Києві, на ділянці дороги, де рух дозволено тільки прямо, став виконувати маневр розвороту, при цьому не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з мотоциклом HondaCBF 500 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку прямо в крайній лівій смузі руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження: садна м`яких тканин правого колінного суглобу; закрита травма правої стопи у вигляді перелому горбистості нігтьової фаланги 1 пальця, садна 5 пальця правої стопи, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, зазначив, що у скоєному щиро кається. Вказав, що 09.04.2016 приблизно о 01 год.30 хв. він їхав з ринку Троєщина в Одесу, оскільки не дуже добре орієнтувався в місцевості, пропустив поворот, що був йому потрібен, та вирішив розвернутися. При цьому не побачив мотоцикліста, що рухався у крайній лівій смузі, та не пропустив його, внаслідок чого стався наїзд. Зазначив, що після ДТП підійшов до потерпілого надати допомогу, але швидку медичну допомогу на той час викликали вже інші люди. Матеріальної допомоги у відшкодування спричиненої потерпілому шкоди не надавав, хоча потерпілий і звертався із таким проханням. При допиті в якості обвинуваченого вказав, що офіційно не працює, працює вдома. В судових дебатах просив не призначати йому право керування транспортним засобом, оскільки його робота пов`язана із керуванням.

Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що 09.04.2016 приблизно о 01 год. 30 хв. він після зустрічі із друзями повертався додому, рухаючись по бульвару Дружби Народів за сторони мосту Патона в крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 70 км/год. Попереду нього в другій смузі зліва рухався автомобіль білого кольору Volkswagen, який, не пропустивши його, почав виконувати маневр розвороту, та здійснив наїзд на нього. Вказав, що водій автомобіля Volkswagen ввімкнув лівий покажчик повороту, проте зробив це не завчасно, а одночасно з маневром, тому він не встиг відреагувати на зміну дорожньої обстановки та уникнути зіткнення. Просив ОСОБА_4 суворо не карати, не застосовувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Обвинувачений, потерпілий, як і прокурор, вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення, розуміють, що в такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позицій сторін.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого, потерпілого як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_4 за встановлених судом обставин за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та його винуватість у вчиненні зазначеного злочину вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, середню-спеціальну освіту, при допиті в якості обвинуваченого вказав, що офіційно не працює, але працює вдома, позитивно характеризується, не одружений, утриманців не має, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Також, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального правопорушення, грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, тяжкість наслідків від допущених порушень, суд вважає, що навіть із врахуванням необережного характеру провини, непризначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості, та суд не вбачає обставин, за яких призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи призведе до інших виключних негативних наслідків. Будь-яких доказів суду, що робота обвинуваченого пов`язана із керуванням транспортним засобом, протягом розгляду справи не надано.

Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На переконання суду таке покарання, основне і додаткове в сукупності, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов в провадженні не заявлено, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Підстави для зміни запобіжного заходу не встановлені.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

До набрання вироком суду законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишити без змін особисте зобов`язання.

Речові докази, процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1