Кримінальне провадження 1-кп/522/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0012699 від 22 вересня 2016 р по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Біляєвського районного суду Одеської області від 18.04.2011 року за ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі.

Звільнився з місць позбавлення волі 03.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше судимим за ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, та 29.10.2016 року будучи повідомлений про підозру Шевченківським УП ГУ НП в місті Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, він, 30.10.2016 приблизно о 04.00 годині знаходячись по проспекту Повітрофлотському, 16 в м. Києві, помітивши автомобіль марки ВАЗ-2107, синього кольору, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 30000 гривень, який належав ОСОБА_7 , вирішив ним незаконно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , скориставшись ножицями, відчинив замок дверцят вищезазначеного автомобіля зі сторони водія та проник до салону автомобіля, після чого сів за кермо. В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом пошкодження замка запалення та з`єднання проводів запустив двигун вказаного автомобіля. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник на вищевказаному автомобілі, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 30000 гривень. В подальшому, 30.10.2016 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Київська область, смт. Глеваха пров. Учительський, 20, був виявлений працівниками поліції, на вищезазначеному автомобілі, після чого доставлений до Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та суду повідомив, що дійсно в час та місці, що зазначені в обвинувальному акті ножицями відчинив замок дверцят «ВАЗ-2107» та проник до салону автомобіля, після чого сів за кермо та поїхав на вищевказаному автомобілі до м. Одеси. Однак, оскільки в автомобілі закінчився газ, то він доїхав тільки до смт Глеваха де і був виявлений та доставлений до Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, зобов`язався в подальшому злочинів не вчиняти.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженніналежними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 Кримінального Кодексу України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий за корисні злочини, в тому числі і за незаконне заволодіння транспортним засобом, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений являється раніше судимою особою за корисливі злочини, в тому числі і за незаконне заволодіння транспортним засобом, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вчинив новий тяжкий корисливий злочин. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Таким чином, суд, враховуючи особу винного, не вбачає можливості застосування ст. 69 КК України з наведених вище причин.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування шкоди та його молодий вік, суд вважає за можливе призначити йому мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк затримання та строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 30 жовтня 2016 року і до моменту постановлення даного вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 залишити без змін у виді тримання під вартою.

Речові докази автомобіль марки «Ваз2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 - залишити у нього.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1