Справа № 136/2171/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 08 грудня 2016 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, працюючого ТОВ "Кедр КВ помічником оператора, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора

ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
03.11.2016 року біля 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області по вул. Миру, зайшов до четвертого під`їзду багатоповерхівки, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де піднімаючись на третій поверх побачив велосипеда марки «Славутич Ардіс» срібно-чорного кольору належного гр. ОСОБА_5 . Тоді, на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, викрав вищевказаний велосипед, який спустив із третього поверху, а потім сів на нього та приїхав до своєї співмешканки ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_3 , де залишив на зберігання.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 незаконно заволодів велосипедом марки «Славутич Ардіс», вартість якого становить 1534 грн. 00 коп., і тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на що вказує довідка видана Турбівською селищною радою Липовецького району; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі, що передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 коп..
Речовий доказ, що переданий власнику на зберігання залишити в його розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 84 коп.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1