Справа № 308/173/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.01.2017 року.

Даною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги захисника громадянина Словенії Мотална ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України. При цьому задоволено клопотання прокурора, застосовано відносно громадянина Словенії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02.03.2017 року для забезпечення видачі особи ( екстрадиційний арешт ) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу до Словенії, але не більше 12 місяців. Строк тримання під вартою постановлено рахувати з дня затримання громадянина Словенії ОСОБА_7 03.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що центральним органом України щодо видачі ( екстрадиції) підсудних, засуджених у кримінальних провадженнях під час судового провадження або виконання вироку згідно ч.3 ст. 574 КПК України є Міністерство юстиції України. Строк тимчасового арешту, який був застосований до ОСОБА_7 в порядку ст.. 583 КПК України розпочався з 07.12.2016 року і закінчився 03.01.2017 року. В межах цього строку до Міністерства юстиції України надійшов запит Міністерства правосуддя Республіки Словенія від 20.12.2016 року № 56010-57/2016 про видачу ОСОБА_9 , копія якого була безпосередньо досліджена в судовому засіданні так як вона була отримана прокуратурою Закарпатської області факсограмою 28.12.2016 року о 15:26 годині. При цьому слідчий суддя вказав, що суду не наведено відповідних обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема, відсутність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків. Слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість забезпечення виконання обов`язку держави щодо видачі у подальшому ОСОБА_9 без застосування до нього екстрадиційного арешту з подальшим його утриманням в Закарпатській УВП №9 відділу ДПтС України в Закарпатській області.

З клопотання прокурора вбачається, що громадянин Словенії ОСОБА_10 розшукується правоохоронними органами Словенії для відбуття покарання строком на 2 роки позбавлення волі за вироком Вищого суду м. Марібора від 17.03.2016 року. Згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 23.12.2016 року клопотання виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури задоволено частково, застосовано до громадянина Словенії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасовий арешт на строк 28 діб до надходження запиту про його видачу. Міністерством юстиції України отримано запит Міністерства юстиції Республіки Словенія про видачу ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинені ним злочини. Проведення екстрадиційної перевірки відповідно до ст.. 587 КПК України Міністерство юстиції доручило прокуратурі Закарпатської області. Інкриміновані Моталну Сімеону злочинні діяння за законодавством України кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 146 КК України і є екстрадицій ними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. З метою виконання Україною зобов`язань, узятих на себе ратифікацією Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року 03.01.2017 року о 23:25 годині в порядку ст..ст. 208, 582, 584 КПК України працівниками Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з постійним місцем проживання у АДРЕСА_1 , за національністю словенця, громадянина Республіки Словенія, який перебуває у міжнародному розшуку. В порядку ч.1 ст. 584 КПК України прокурор вніс подання про екстрадиційний арешт ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.01.2017 року та постановити нову ухвалу про відмову в застосуванні тимчасового арешту. Вважає, що при винесенні ухвали слідчого судді було допущено ряд істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та Європейської конвенції про видачу правопорушників, що відобразилось в неналежному та неповному дослідженні всіх документів, доданих до клопотання прокурора. Вказує на те, що матеріали справи містять звичайні ксерокопії документів, які не відповідають вимогам ст.. 99 КПК України, жодного оригіналу документу під час розгляду клопотання слідчим суддею не досліджувалось. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутній вирок, який би вказував на вчинення підзахисним злочину на території іноземної держави. Вказує на копію витягу з бази Інтерпол, в якому датою до якої є актуальною інформація щодо розшуку і арешту ОСОБА_10 є 09.01.2012 00.00. Звертає увагу на те, що регіональна прокуратура повинна повідомляти Міністерство закордонних справи про кожен випадок затримання громадянина іноземної держави, однак в наявних матеріалах справ є повідомлення, які стосуються його попереднього затримання з метою застосування тимчасового арешту. Зазначає, що матеріали поданого клопотання не відповідають вимогам ст. 584 КПК України, так як не містять додатків, передбачених ч.2 вказаної статті.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою і незаконною та підтримав подану апеляційну скаргу, промову прокурора, який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, дослідивши надані прокурором докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:

1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;

2) документи про громадянство особи;

3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.

Після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про:

1) застосування екстрадиційного арешту;

2) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Слідчий судя вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 05.01.2017 року прокурор Закарпатської області звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт ) громадянина Словенії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До клопотання було додано факсимільну копію частини запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію) на 33 аркушах не затврджену жодною службовою особою , завірену копію паспорта Республіки Словенія на прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не подано матеріали екстрадиційної перевірки .

Відповідно до абзацу 2,3 пункту 3.1Інструкції про порядок розгляду в органах прокуратури України запитів про видачу правопорушників (затверджена наказом Генерального прокурора України від 23 травня 2007 року) від підпорядкованих прокуратур вимагається надання, з моменту затримання особи, у місячний термін - висновків щодо громадянства та відсутності/наявності обставин, які унеможливлюють видачу, з висвітленням позиції прокуратури області щодо екстрадиції затриманої особи.
Однак , прокуратурою області не було подано і копії таких висновків.

Таким чином, слідчий судя Ужгородського міськрайонного суду , дослідив одержане клопотання прокурора, встановив особу та запропонував їй зробити заяву, однак , не перевірив запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки , оскільки такі йому надані не були.

За таких обставин , апеляційний суд прийшов до висновку , що слідчим суддею при розгляді клопотання про екстрадицій ний арешт, були порушені вимоги ст.584КПК України, в тому числі, щодо безпосереднього дослідження доказів.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала слідчого судді вказаним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Слідчий суддя своє рішення не вмотивував .

У наслідок допущених порушень , ухвала слідчого судді також не відповідає вимогам вичерпності (повнота), визначеності, зрозумілості.
З цих підстав колегія суддів прийшла до висновку , що ухвала слідчого судді є не вмотивованою , що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону і тягне за собою , відповідно до вимог ст.ст.407,412 КПК України її скасування та постановлення нової.
Під час апеляційного розгляду прокурором надано суду апеляційної інстанції копію запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчену центральним органом України (Міністерством Юстиції України) на 86 аркушах, документи про громадянство особи ( копія паспорта та заява у відповідності до положень ст.12 Європейської конвенції про екстрадицію від 13.12.1957 року , що містить відомості про громадянство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його індетифікаційний номер , національність , громадянство, місце реєстрації та проживання) та матеріали екстрадиційної перевірки , відповідно до яких ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до територіальних органів ДМС із заявою про визнання біженцем або особою , яка потребує додаткового захисту не звертався, статус біженця або особи , яка потребує додаткового захисту , не отримував ( лист Державної міграційної служби України від 10.01.2017 року № 8.5/104-17), з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався ( лист № 6.4/550-17 від 13.01.2017 ), за обліками персонально-довідкової картотеки УІПКП 102 ГУНП в Закарпатській області не значиться (лист від 29.12.2016 № 1332/106/9-2016 ГУНП в Закарпатській області) .

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні документів: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України , документи про громадянство особи ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали екстрадиційної перевірки, колегія суддів прийшла до висновку що клопотання про застосування до ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) підлягає до задоволення.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді в разі скасування ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції зобов`язаний постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404 - 407 , 412, 584 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.01.2017 року 10.12.2016 року - скасувати.

Клопотання прокурор Закарпатської області задовольнити.

Застосувати до громадянина Республіки Словенії ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі до Словенії , але не більше дванадцяти місяців.

Строк тримання під вартою слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 03.01.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: