Справа № 487/1589/17
Провадження № 1-кп/487/250/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньою світою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.02.2017 року, у період часу з 13-40 по 14-00 годин, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите чужого майна, ОСОБА_4 , прибув на зупинку громадського транспорту «Центральний ринок» по пр. Центральному в м. Миколаєві.

Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_4 , побачив малолітню потерпілу ОСОБА_6 та сів разом з нею в тролейбус, в напрямку мікрорайону «Намив».

В подальшому ОСОБА_4 , вийшов разом з малолітньою потерпілою ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту «1 КП». ОСОБА_6 , попрямувала додому повз ринок «Факел», а також інші будівлі. ОСОБА_4 , попрямував за малолітньою ОСОБА_6 та вирішив реалізувати раніше виниклий у нього злочинний корисливий умисел на відкрите викрадення майна останньої.

Присліджуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_4 , разом з малолітньою потерпілою ОСОБА_6 , підійшов до 1 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 , відчинила двері та зайшла до вказаного під`їзду і в цей час ОСОБА_4 прослідкував за нею в під`їзд та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілої, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, штовхнув потерпілу ОСОБА_6 у спину.

ОСОБА_6 , у свою чергу, втратила рівновагу та схопилась за перила сходового маршу, а ОСОБА_4 в цей час, розуміючи, що потерпіла ОСОБА_6 не зможе чинити опіру, з правої кишені її куртки відібрав мобільний телефон марки «Doogee X5 Max» білого кольору, вартістю 1798 грн., в чохлі «книжка» білого кольору на якому знаходився золотий трикутник з іншими малюнками, вартістю 347 грн.

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_4 вибіг з під`їзду будинку та побіг у невідомому напрямку, а у подальшому розпорядився майном, яким відкрито заволодів, на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2145 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та суду показав, що вдень 22.02.2017 року він знаходився на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок» по пр. Центральному в м. Миколаєві, де побачив малолітню дівчину, в руках у якої помітив мобільний телефон та вирішив викрасти цей телефон. Після цього потерпіла сіла в тролейбус, який прямував до мікрорайону «Намив», він також сів в тролейбус разом з потерпілою. Потерпіла та він вийшли з тролейбусу на зупинці громадського транспорту «1 КП». Потерпіла попрямувала повз ринок «Факел», а також інші будівлі, а він шов за нею, оскільки вирішив викрасти телефон потерпілої. Після чого потерпіла підійшла до 1 під`їзду будинку по вул. Генерала Карпенка в м. Миколаєві, відчинила двері та зайшла до під`їзду, він прослідкував за нею в під`їзд, після чого штовхнув потерпілу у спину, остання втратила рівновагу та схопилась за перила сходового маршу, а він в цей час з правої кишені куртки потерпілої забрав її мобільний телефон та вибіг з під`їзду. Після чого, він поїхав до Центрального ринку, де вирішив продати викрадений телефон, але був затриманий працівниками поліції, телефон був повернутий потерпілої.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо малолтінього.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку МОПЛ №1 не перебуває, перебуває на обліку МОНД з 13.09.2015 року з діагнозом: зловживання алкоголем.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді позбавлення волі, але із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, слід змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами від 26.11.2015 року № 838 - VIII, ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили, звільнивши ОСОБА_4 із під варти з залу суду.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання знаходження його під вартою з 22.02.2017 року по 14.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Doogee X5 Max» переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1