АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1329/17 Справа № 207/2129/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина 2009 року народження, працюючого менеджером з продажу товарів в ТОВ «Інвестдніпроконсалтінг», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 11.12.2000 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 229-6, ст.44 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки. Звільнений із зали суду; 2) 23.01.2002 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік за вироком від 11.12.2000 року, до відбуття 3 роки позбавлення волі. 04.01.2003 року звільнений по ст. 81 КК України умовно-достроково на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 15 днів; 3) 19.03.2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком від 23.01.2002 року, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.09.2004 року після відбуття покарання; 4) 11.05.2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 198 КК України до 2 років 5 місяців 25 днів позбавлення волі. Звільнений із зали суду по відбуттю покарання; 5) 11.05.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.309, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.08.2014 року звільнений по відбуттю покарання; 6) 10.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 03 грудня 2015 року, -

встановила:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він у невстановленому в ході досудового розслідування місці, час, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, умисно, незаконно придбав для власного вживання без мети збуту, медичний шприц об`ємом 2,0 мл., заповнений рідиною світло-коричневого кольору, масою 0,4909 г, який незаконно зберігаючи при собі переніс до буд. АДРЕСА_2 .

22 березня 2016 року, в період часу з 18.37 год. до 19.30 год., працівниками поліції за місцем мешкання ОСОБА_7 був проведений обшук, в ході якого був виявлений та вилучений медичний шприц об`ємом 2,0 мл., заповнений рідиною світло-коричневого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0101 г.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка вчинила раніше злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Вказаним вироком затверджено укладену 13 лютого 2017 року угоду про визнання винуватості між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури та ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року та остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Вирішено питання щодо речовий доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведення експертизи в сумі 880 грн. 40 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту затримання, з 21 липня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 03 листопада 2016 року по 29 березня 2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обвинувачений не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати. Матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Угоду про визнання винуватості вважати недійсною. Перерахувати строк попереднього ув`язнення за вироком Заводського районного суду від 10 березня 2016 року, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України з 21 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2017 року він відмовився підписувати, оскільки не згоден з мірою покарання, призначеної згідно до ст. 71 КК України.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали скаргу, просили її задовольнити, вирок скасувати, матеріали провадження направити на новий судовий розгляд.

Прокурор вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

В судових дебатах сторони кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 401 КК України переглядає судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до роз*яснень, які містяться в п.п. 8, 17, 20, 21 постанови №13 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», угода про визнання винуватості укладається між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим за ініціативою будь-кого із цих осіб. Участь захисника у разі укладення такої угоди згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості; після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, за відсутності встановлених КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) підстав для відмови в її затвердженні, з`ясувавши питання, визначені в частинах 4, 5 ст. 474 КПК, суд невідкладно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення; якщо ж суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.

Судом першої інстанції перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального закону України, встановлено відсутність умов, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, та інші заходи, які будуть застосовані судом до нього у разі затвердження угоди судом.

За таким підстав колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його незгоду з мірою призначеного покарання, призначеної згідно вимог ст. 71 КК України, необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів провадження, при укладенні угоди про визнання винуватості від 13 лютого 2017 року, обвинувачений беззаперечно визнавав свою вину у вчиненому злочину та не заперечував проти покарання, узгодженого сторонами, про що свідчить його власноручний підпис на угоді.

Крім того, в засіданні суду першої інстанції, обвинувачений та його захисник наполягали на затвердженні судом укладеної угоди.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, згідно змін, внесених Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 30 березня 2017 року до 20 червня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4