Справа № 366/1128/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/940/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
16 серпня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого на вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Іванківського районого суду Київської області від 12 червня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Варовичі Поліського району Київської області, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.10.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України призначено ОСОБА_7 , покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.10.2016 року, і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відбуте частково за попереднім вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.10.2016 року та рахується строк відбування покарання обвинуваченому з 13.03.2017 року (з моменту затримання ОСОБА_7 , під час приведення вироку від 12.10.2016 року до виконання).

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення ОСОБА_7 , за період з 14.03.2017 року по 12.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

03.02.2017, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з магазину який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який обслуговується Красятицьким споживчим товариством та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), 04.02.2017, в період часу з 01 год. до 02 год., ОСОБА_7 прибув до вищевказаного магазину, де пересвідчившись в тому, що вхідні двері магазину зачинені, за допомогою сокири, яку він завчасно взяв на території свого господарства, шляхом віджиму вхідних дверей проник до приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав грошові кошти з каси магазину в сумі 960 грн. 06 коп., продовольчі товари, які належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_8 , а також підакцизні товари, які належать Красятицькому споживчому товариству.

Крім того, повторно, в ніч з 01.03.17 на 02.03.17, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з приміщення Зеленополянської сільської ради Поліського району Київської області, яка знаходиться за адресою: с. Зелена Поляна, вул. Шевченка, 1, Поліського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в ніч з 01.03.17 на 02.03.17, ОСОБА_7 прибув до приміщення Зеленополянської сільської ради, що за адресою: с. Зелена Поляна, вул. Шевченка, 1 Поліського району Київської області, де пересвідчившись в тому, що вхідні двері приміщення сільської ради зачиненні, де в подальшому шляхом пошкодження засуву внутрішнього замка проник до середини Зеленополянської сільської ради, звідки таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав майно на загальну суму 2900 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_7 спричинив Зеленополянській сільській раді Поліського району в особі - ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2900 грн.

В апеляційній скарзі обвинуваченийзазначає, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим та не відповідає його особі, оскільки судом при призначені йому покарання не були враховані обставини, що пом`якшують ступінь його вини, в тому числі щире каяття і добровільне повернення викраденого майна, а також судом не було прийнято до уваги, що злочин ним вчинений під час його важкого матеріального становища, коли у нього не було роботи.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор зазначає, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів пов`язаних із заволодінням чужого майна, тобто за корисливі злочини які в даному випадку утворюють повторність.
Тому на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів, в той час коли дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Враховуючи зазначене, прокурор просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінити, виключити із мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. В решті вирок суду залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила її задовольнити, а проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечувала;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини справи та кваліфікація кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України не оскаржується учасниками процесу.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, останній раз 12.10.2016 року, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів без ізоляції його від суспільства та правомірно призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

На думку колегії суддів указаний строк покарання відповідає ступеню вчинених кримінальних правопорушень із точки зору його справедливості, розумності та достатності, а вирок в цій частині належним чином мотивований.

Посилання апелянта на необхідність пом`якшення призначеного йому покарання не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим, належних висновків для себе не зробив та відновив злочинну діяльність вчинив аналогічні злочини.

Доводи, на які обвинувачений ОСОБА_7 посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме те, що судом першої інстанції не враховано пом`якшуючі відповідальність обставини є безпідставними, оскільки зазначені в апеляції обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

При цьому, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване визнання судом першої інстанції обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.10.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, судом визнано обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
У відповідності до примітки ст. 185 КК України, у ст. ст. 185, 186 та 189-191 КК України повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або ст. ст. 187, 262 КК України.
Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч.4 ст. 67 КК України суд не може ще раз врахувати при призначенні покарання цю обставину як обставину, що його обтяжує.
Тому, колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції щодо наявності у обвинуваченого обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочину, оскільки в даному випадку наявна кваліфікуюча ознака повторність.
Враховуючи зазначене, вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні, а саме виключенню з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 426 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду суду Київської області від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 , змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину.

В решті вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 12 червня 2017 року по 16 серпня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_10
/підпис/ ОСОБА_4