Справа № 1-130/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

судді_______________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора___________КЛЕПКИ В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадяина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, судимого 18.02.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 3 роки, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, 2-й АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, будучи судимим за викрадення чужого майна, 16 жовтня 2009 року о 14 год., перебуваючи на подвірї домоволодіння № 7, що в 2-му провулку Леваневського в м. Білій Церкві, скориставшись відсутністю власника вказаного домоволодіння ОСОБА_4, повторно таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав з указаного подвіря гумовий надувний човен останнього, вартістю 800 грн., чим завдав потерпілому матеріальних збитків. .

Підсудний ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт та встановлені досудовим слідством обставини таємного викрадення 16.10.2009 року о 17 год. гумовго надувного човна, вартістю 800 грн., з подвіря домоволодіння потерпілого ОСОБА_4. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у вчиненому, в повному обсязі погоджуючись з предявленим обвинуваченням та заявленим у справі потерпілим цивільним позовом, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 скоїв даний злочин під час іспитового терміну, призначеного йому попереднім вироком суду.

Проте ОСОБА_3 добровільно, задовго до подачі потерпілим заяви про вказану крадіжку до міліції, зявився до правоохоронних органів з повиною, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілому збитки. На утриманні підсудного перебуває двоє малолітніх дітей.

Наведені обставини істотно помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, по роботі позитивно.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Приймаючи до уваги викладене, а також обставини вчиненого підсудним злочину, незначну цінність та господарсько-побутову значимість для потерпілого викраденого у нього майна, прохання потерпілого щодо призначення підсудному покарання, не повязаного з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3, не дивлячись на попередню судимість, можливе без ізоляції від суспільства. А тому, зважаючи на наявність у підсудного декількох обставин, що помякшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як то добровільне зявлення з повиною, повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, враховуючи особу підсудного, його повну працездатність та наявність доходів від праці у приватних осіб, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 ст. 69 КК України і призначити йому інше, більш мяке покарання, ніж передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у виді штрафу вдохід держави.

Саме таке покарання за даних обставин є, на переконання суду, необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2009 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України складанню з покаранням, призначеним останньому цим вироком, не підлягає. Його належить виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2009 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ гумовий надувний човен - повернути потерпілому ОСОБА_4, у котрого він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,