Справа № 474/81/7
Провадження № 1-кп/474/14/17
ВИРОК
Іменем України
02.02.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000358 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Захарівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, учня 11 класу Врадіївської районної гімназії Врадіївської районної ради Миколаївської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
26.01.2017р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 19.09.2016р. близько о 15 год. 00 хв. перебуваючи в спортивному залі Врадіївської районної гімназії Врадіївської районної ради Миколаївської області, після закінчення уроку фізичної культури, зайшов до кабінету вчителя фізичної культури, щоб забрати свій телефон зі столу. ОСОБА_6 побачив на столі вчителя телефон LG Spirit - H422, який, як йому було відомо, належав ОСОБА_4 . Після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 взяв мобільний телефон LG Spirit H422 в руки та пішов до роздягальні, де поклав вказаний телефон до своєї сумки. Після таємного викрадення мобільного телефону, ОСОБА_6 залишив приміщення гімназії та направився до місця свого проживання. Через декілька днів ОСОБА_6 , маючи на меті реалізувати викрадений телефон, передав його до м. Первомайськ Миколаївської області.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1250 гривень, яку відшкодовано у повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Досудовим розслідуванням встановлено обставини, які в силу приписів ст. 66 КК України пом`якшують покарання - вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування шкоди, щире каяття та не встановлено обставин, які в силу приписів ст. 67 КК України обтяжують покарання.

06.12.2017р. ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

24.01.2017р. потерпілий ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000358 від 19.09.2016р., законний представник потерпілого ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , законний представник підозрюваного ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту.

Старшим слідчим СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 висунута підозра ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Захарівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, учня 11 класу Врадіївської районної гімназії Врадіївської районної ради Миколаївської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2016р. близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в спортивному залі Врадіївської районної гімназії Врадіївської районної ради Миколаївської області, після закінчення уроку фізичної культури, зайшов до кабінету вчителя фізичної культури, щоб забрати свій телефон зі столу. ОСОБА_6 побачив на столі вчителя телефон LG Spirit H422, який, як йому було відомо, належав ОСОБА_4 . Після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 взяв мобільний телефон LG Spirit H422 в руки та пішов до роздягальні, де поклав вказаний телефон до своєї сумки. Після таємного викрадення мобільного телефону, ОСОБА_6 залишив приміщення гімназії та направився до місця свого проживання. Через декілька днів ОСОБА_6 , маючи на меті реалізувати викрадений телефон, передав його до м. Первомайськ Миколаївської області.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1250 гривень, яку відшкодовано у повному обсязі.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України: вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування шкоди, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України: відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та повністю завдану потерпілому шкоду.

Враховуючи, що злочин вчинено ОСОБА_6 , який є неповнолітнім і в повній мірі відшкодував заподіяний збиток та щиро розкаявся у скоєному сторони угоди погоджуються на застосування до нього ст. 69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, тобто за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та вважають за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язується сплатити штраф в сумі 510 грн. протягом одного місяця з моменту затвердження угоди про примирення.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: підозрюваний ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди для сторін є:

а) для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, підозрюваному роз`яснені і є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

в) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимоги про відшкодування шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Угода складена 24.01.2017р. в 3-х екземплярах та підписана підозрюваним ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_4 , законним представником ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та попросив пробачення за вчинене, підтвердив факт відшкодування шкоди потерпілому, та що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_6 повідомив про добровільність своєї позиції. Вказані обставини підтверджені законним представником ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_8 , який просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт відшкодування шкоди, добровільність укладання угоди про примирення та те, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Також зазначив, що обвинувачений просив у нього пробачення та він його пробачив. Вказані обставини підтверджені законним представником ОСОБА_5 , який просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор просив затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Зміст угоди про примирення, укладеної 24.01.2017р. між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, з урахування їхньої думки щодо застосування ст. 69 КК України, є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання та обставин, які обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Так, ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
В судовому засіданні судом встановлено наявність обставин, які дають законні підстави для застосування приписів ст. 69 КК України при призначенні покарання, а саме злочин вчинено ОСОБА_6 , який є неповнолітнім і в повній мірі відшкодував заподіяний збиток та щиро розкаявся у скоєному, що, в свою чергу, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Судом також враховується особа обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, є особою раніше несудимою.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_10 має на рахунку відкритому на його ім`я в Публічному акціонерному товаристві ПриватБанк кошти в сумі 1 290 грн. 00 коп., що підтверджує спроможність останнього сплати штраф у розміри визначеному сторонами угоди.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 24.01.2017р. про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп., яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, вчинення злочину неповнолітнім, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ по справі мобільний телефон марки LG Spirit - H422, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_4 як законному володільцю.

Процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової-товарознавчої експертизи та підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи № 09/3-288 у розмірі 703 грн. 68 коп., враховуючи, що у обвинуваченого на банківському рахунку є достатні кошти для сплати штрафу та процесуальних витрат, у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України, підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 100, 118, 122, 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 24 січня 2017 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 , законним представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , законним представником обвинуваченого ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000358 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правлопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Речовий доказ - мобільний телефон марки LG Spirit - H422, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_4 як законному володільцю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової-товарознавчої експертизи у розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1