Справа № 161/5399/17 Провадження №11-сс/773/179/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 05 квітня 2017 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 30 (тридцять) днів, тобто до 04 травня 2017 року, в межах строку досудового розслідування.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція статті за який передбачає покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, і під час розгляду клопотання судом, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, раніше заявлені ризики не зменшились, завершення досудового розслідування досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не можливе, то є необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що винесена слідчим суддею ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що прокурором не доведено того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Крім того у справі немає жодних доказів які б вказували, що він може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. А тому просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі не дотримані.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ прокуратури Волинської області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10.12.2016 року за №0000316, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якому 07.02.2017 року оголошено про підозру.
Так, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він своїми умисними діями, які виразились в наданні порад та вказівок, усуненні перешкод для вчинення злочину іншим співучасникам, тобто у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, - до 08 квітня 2017 року включно, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Оскільки досудове розслідування у справі не було закінчено у двохмісячний термін, заступник прокурора Волинської області ОСОБА_10 05 квітня 2017 року своєю постановою продовжив строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню до чотирьох місяців, тобто до 07 червня 2017 року, а прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 відповідно звернувся з клопотанням до суду про продовження підозрюваному ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту до трьох місяців. В цьому клопотанні прокурор зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, існує загроза того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, раніше заявлені ризики не зменшились, а завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не можливе, так як ще слід провести ряд слідчих дій.

При цьому, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, аніж застосування щодо нього такого запобіжного заходу як домашній арешт, і таких доказів не було здобуто в ході розгляду справи апеляційним судом.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_7 виходив із того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, існує загроза, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, раніше заявлені ризики не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не можливе, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій.

Водночас, на думку апеляційного суду, слідчим суддею не було враховано усіх норм законодавства, зокрема - ст.194 КПК України. Так, не було взято до уваги того, що матеріали клопотання взагалі не містять будь-яких доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_7 для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, аніж домашній арешт (в даному випадку продовження строку домашнього арешту).

При постановленні ухвали слідчий суддя також не врахував і тієї обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.27 КК України, фактично являється пособником у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а його організатором є інша службова особа.

А тому проаналізувавши вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею при вирішення питання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному, не було враховано усіх обставин справи та положень чинного законодавства, які містяться в ст.194 КПК України у зв`язку із чим прийшов до невірного висновку про задоволення клопотання прокурора.
Беручи до уваги ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання і роботи, одружений, на утримання має троє дітей та інших дорослих членів родини, що фактично свідчить про міцність його соціальних зв`язків, характеризується позитивно, то апеляційний суд вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, буде здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором в ході розгляду клопотання.
А тому, оскаржувана ухвала слідчого судді на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України підлягає скасування з постановленням нової - про відмову в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 413 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_7 відмовити.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою суду або органу досудового розслідування.
Відповідно до ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язків:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Строк дії покладених обов`язків на ОСОБА_7 рахувати до 05 червня 2017 року.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді