Справа №468/703/17-к 21.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/571/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: в порядку КПК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000063 апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старогорожене Баштанського району миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого пасічником в Новобузькому ВЦ №103 та пресвітером церкви християн віри Євангельської України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156, ч.2 ст.156 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_7 ,
захисник обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
законні представники потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13
в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду повернуто обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акту скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку прокурора висновок суду про невідповідність обвинувального акта вимогам закону є безпідставним.
Апелянт зазначає, що обвинувальний акт, поданий до суду першої інстанції, містить усі відомості, передбачені нормами ст. 291 КПК України, а суд першої інстанції при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту під час підготовчого судового засідання наперед надав оцінку доказам та предмету доказування у кримінальному провадженні, що є неприпустимим та не відповідає завданням, які поставлені перед судом на стадії підготовки до судового розгляду.

Під час проведення підготовчого судового засідання суд вдався до аналізу правильності формулювання обвинувачення, що відповідно до глави 27 КПК України, не є предметом підготовчого судового засідання.

Зокрема, обвинувальний акт містить належний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, виходячи із тих даних, які були встановлені досудовим розслідуванням.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Тобто, прокурор вважає, що обвинувальний акт складений з дотримання вимог чинного законодавства та в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України і він вручений підозрюваному з захисником, а тому твердження суду, що наданий обвинувальний акт не є рішенням, являється помилковим та необгрунтованим.

Крім того, судом однією з підстав повернення обвинувального акту зазначено непроведення органом досудового розслідування слідчих дій ініційованих стороною захисту, однак яких саме в ухвалі не зазначено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В підготовчому судовому засіданні при розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000063 відносно ОСОБА_7 суд першої інстанції на підставі ст.314 КПК України повернув обвинувальний акт прокурору.
Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що в порушення ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить однієї з обов`язкових складових частин виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а саме обставин щодо часу та місць вчинення діянь. Натомість вказано, що їх встановити не можливо , що саме по собі суперечить п.6 ч.2 ст.291 КПК України.
Крім того, суд вважає, що даний обвинувальний акт містить констатацію, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру та фактичні обставини підозри, а тому така форма обвинувального акту не є рішенням та офіційним твердженням про вчинення ОСОБА_7 правопорушення за описаних в тексті фактичних обставин. Тому, вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 3,110, 291 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , думку потерпілих та їх законних представників, про скасування ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 т. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При вивченні матеріалів провадження апеляційним судом не встановленні суттєві порушення вимог ст. 291 КПК України, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.
Згідно вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З тексту обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000063 відносно ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини злочину. А саме зазначено, що в денний час в серпні 2015 року, більш точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, неповнолітня ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з малолітньою подругою ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 йшли пішки з с. Добре, Баштанського району до м. Баштанка. Під час їх руху до них на автомобілі ВАЗ 21104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_7 , який є пресвітером церкви християн віри Євангельської України в с. Старогорожене, Баштанського району, якого вищевказані дівчата знали, так як ходять до вказаної церкви та неодноразово його бачили. В подальшому ОСОБА_7 запропонував підвести дівчат до м. Баштанка. На вказану пропозицію дівчата погодились, так як довіряли останньому.

По шляху до м. Баштанки, під час розмови ОСОБА_7 стало достовірно відомо про те, що ОСОБА_14 є малолітньою дитиною так як її не виповнилось чотирнадцяти років, а ОСОБА_10 є неповнолітньою так як їй не виповнилось вісімнадцяти років.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_14 , та неповнолітньої ОСОБА_10 та вчинення відносно них розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на фізичне та моральне розбещення дітей.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_14 та неповнолітньої ОСОБА_10 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_7 вчинив фізичні розпусні дії, які виразились у непристойному доторканні через одежу до статевих органів та грудей потерпілих. В подальшому потерпілі почали просити ОСОБА_7 про припинення розпусних дій так як їм це було не приємно. Після чого, ОСОБА_7 відвіз їх додому та відпустив.

Через декілька днів, в серпні 2015 року, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 зателефонував потерпілій ОСОБА_10 та запропонував знову зустрітись, але остання повідомила, що без ОСОБА_14 вона не вийде, на що ОСОБА_7 погодився та через декілька годин приїхав. Під час зустрічі останній знову приїхав на своєму автомобілі ВАЗ 21104, куди сіли ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Коли останні знаходились в салоні автомобіля то ОСОБА_7 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел та переслідуючи мету задоволення власної статевої пристрасті, знову почав вчиняти по відношенню до них розпусні дії. Після чого, дівчата попросились вийти з автомобіля так як їм не приємно відчувати непристойні доторкання з боку ОСОБА_7 та в подальшому останні пішли додому, а ОСОБА_7 направився в невідомому напрямку.

Вищевказаними діями, ОСОБА_7 вчинив фізичне та інтелектуальне розбещення неповнолітньої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, в обвинувальному акті, який погоджено прокурором, міститься належний виклад фактичних обставин (час, місце, спосіб) злочину, вчиненого ОСОБА_7 , виходячи із тих даних, які були встановлені досудовим розслідуванням (показанням потерпілих, свідків, обвинуваченого та відеозапису),та які він вважає доведеними.

Проте, всупереч цього судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про те, що вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України порушено.

Обвинувальний акт підписано слідчим та прокурором, який його затвердив, а також до обвинувального акту додані матеріали, які визначені у ч.4 ст. 291 КПК України.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Після проведення в розумні строки об`єктивного, всебічного та повного досудового розслідування, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, на підставі ч.1 ст.290 КПК України, 30.05.2017 підозрюваному, захиснику, потерпілим повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, твердження суду, що наданий обвинувальний акт не є рішенням, являється помилковим та необгрунтованим.

Таким чином, ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованою, а вимоги, зазначені судом в ухвалі, не перешкоджають призначенню судового розгляду, тим більш, що вказані обставини суд встановлює у ході судового розгляду та вирішенні питань відповідно ст.368 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: