АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/263/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №646/8265/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не працюючий,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимий:
1)16 вересня 2011 року Комінтернівським
районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
2)27 грудня 2012 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
3)19 березня 2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
4)06 листопада 2015 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -
засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 листопада 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 02 червня 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, знаходячись на 3-му Георгіївському в`їзді в м.Харкові, діючи повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан будинку АДРЕСА_2 та з території вказаного домоволодіння, де зберігався металобрухт, взяв металеву решітку з арматури діаметром 12 мм загальним розміром 2х1 (кількістю 9х14 штук), металевий лист розміром 1х2 м, вогнегасник порошковий марки ОПА 100-01, які належать потерпілому ОСОБА_10 , перекинув вказане майно почергово через ворота вищевказаного домоволодіння на вулицю. Після чого, перелізаючи через вказані ворота, був зупинений громадянами, таким чином ОСОБА_7 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить про пом`якшення покарання та застосування до нього ст.69 КК України, посилаючись на визнання вини, допомогу слідству, захворювання на туберкульоз, тяжке матеріальне становище, вчинення злочину в стані голоду, що, на його думку, є підставами для застосування ст.69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі. В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню, вчинення злочину зумовлене тяжким матеріальним становищем.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не одружений, має постійне місце проживання, працює за договором найму різноробом на будівництві, страждає на хворобу туберкульоз легенів, раніше неодноразово судимий за корисні злочини і знову вчинив аналогічний злочин в період іспитового строку, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статті, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України та вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 липня 2016 року по 21 лютого 2017 року включно із розрахунку два дні позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: