Справа № 307/348/17
Провадження № 1-кп/307/268/17
У Х В А Л А
03 лютого 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Тячівського районного суду від прокурора Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 09 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 03.02.2017 року справа призначена до підготовчого судового засідання.
Прокурор просить продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як відсутні обставини, які б свідчили про зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 просили відмовити в клопотанні прокурора щодо продовження строку тримання під вартою та змінити його на інший запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання суд приходить до висновку, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст. 177 цього ж кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці з підстав доведення прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також встановлено, що обставини у даному кримінальному провадженні з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, зокрема, ОСОБА_8 визнає свою вину повністю, пояснив, що з показаннями свідків ознайомлений і претензій до них не має, його захисник надав суду нотаріально посвідчені розписки від потерпілих про відсутність претензій морального та матеріального характеру.
Доказів того що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, прокурор суду не надав і не назвав.
Захисник, у свою чергу, надав докази того, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, має сім`ю, житло, неповнолітніх дітей.
Виходячи із викладеного суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченого забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 194, 315 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даній справі;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1