У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.08.2017 Справа №607/10480/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заліщики Тернопільського району, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000237 від 10.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, звернулася із клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 28.08.2017р. вручено повідомлено про підозру від 16.07.2017р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке мотивується наступним.

СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237 від 10.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що наприкінці березня 2017 року в ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в період з березня 2017 року по червень 2017 року умисно, з корисливих мотивів пред`являв ОСОБА_8 вимоги передачі йому грошових коштів у сумі 500 доларів США, за нібито виконану роботу, а саме умовне врегулювання конфлікту між ОСОБА_8 та іншими особами, на що потерпілий не давав своєї згоди, при цьому погрожували останньому фізичним насильством у разі невиконання їхніх вимог.
15 квітня 2017 року в обідню пору ОСОБА_5 , попередньо домовившись із ОСОБА_7 про вимагання коштів у ОСОБА_8 , разом прибули транспортним засобом - позашляховиком чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , до місця проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , перебуваючи поруч із вказаним будинком, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, пред`явив вимогу ОСОБА_8 надати їм грошові кошти в сумі 500 доларів США. При цьому, коли ОСОБА_8 повідомив про те, що такої суми коштів у нього на цей час немає, ОСОБА_5 з метою його залякування схопив своєю лівою рукою його ліву руку, а правою намагався нанести удар по обличчі потерпілого. Надалі ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 пред`явили вимогу ОСОБА_8 про передачу їм грошових коштів в сумі 500 доларів США в строк не пізніше кінця квітня 2017 року, а у разі невиконання їх вимог, погрожували вчинити насильство над ним.
21 червня 2017 року близько 14.00 години, ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи в центральні частині м. Борщів отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 доларів США, які він вимагав спільно із ОСОБА_5 . Отримавши грошові кошти, ОСОБА_7 в присутності потерпілого зателефонував до ОСОБА_5 та, ввімкнувши свій мобільний телефон в режим гучномовця, повідомив ОСОБА_5 про отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_5 запевнив про те, що з часу отримання грошей він не має і не матиме в подальшому жодних претензій до ОСОБА_8 .
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб.
28 серпня 2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Виходячи із вищенаведеного, слідчий у клопотанні вказує та підтримується в судовому засіданні прокурором, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років і який вчинений групою осіб, що супроводжувалося із погрозою насильства потерпілому.

Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання уникнення наявних ризиків, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності зважаючи на санкцію кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків до надання ними неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні, а також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або ж продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, підозрюваного та захисника, які просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, посилаючись на характеризуючи дані підозрюваного, недоведеність органом досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, не підтверджено наявність ризиків, так як ОСОБА_5 самостійно з`явився до слідчого по розгляду клопотання, не обґрунтованість прокурором неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, приходжу до висновку, що клопотання підозрюваного ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_6 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задовольнити, відмовивши при цьому у клопотанні слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 щодо вибраного органом досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника на необґрунтованість підозри та неналежність поданих доказів спростованні матеріалами клопотання, наданими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимість згідно вимог КПК України.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яких слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме зважаючи на санкцію статті злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , він мати можливість ухилятися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого, що негативно вплину на хід досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, а також, що не виключається, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, є підприємцем, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за розглядом клопотання, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного та недопущення виникнення вказаних слідчим у клопотанні ризиків і належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло за місцем його проживання, що в АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло, що АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду; не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 22 год. по 06 год. (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим підозрюваним ОСОБА_7 ; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні паспорт громадянина України для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 23 жовтня 2017 року.
Контроль за виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1