Справа № 639/8641/16- к
1-кп/639/483/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого провідним інспектором Новобаварського районного відділу у місті Харкові головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, маючого спеціальне звання старший лейтенант служби цивільного захисту, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, суд,

встановив:
У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на вказаній посаді, діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, виконуючи свої обов`язки працівника правоохоронного органу о 14:40 год., 28.10.2016 року, знаходячись на території автозаправної станції «Сокар», розташованій на перехресті вул. Москалівської та пров. Шаповалівського у місті Харкові, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, надав громадянину ОСОБА_5 вказівку, передати частину неправомірної вигоди - грошові кошти у сумі 8000 гривень - приватному підприємцю ОСОБА_7 , що здійснює підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , перед якою у ОСОБА_4 мала місце заборгованість за раніше отримані будівельні матеріали, за здійснення дій направлених на непроведення перевірок з питань додержання протипожежного законодавства суб`єктами підприємництва, що здійснюють діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність передати решту неправомірної вигоди таким самим чином, одночасно зменшивши цю решту з 3000 грн. до 2000 грн.
У подальшому, на виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , о 15:43 год., 28.10.2016 року, у магазині «Радуга», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 2, передав ОСОБА_7 , частину неправомірної вигоди для подальшого скасування боргу ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 8000 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_4 ,органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в обсягу підозри та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсягу підозри в судовому провадженні, а також сприяти правоохоронним органам у розкритті інших злочинів вчинених на території Харківської області.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ухвалив:
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1