Провадження по справі 1-кп/521/314/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 03.06.2015 року за № 0003360, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Приднепровське Нікопольського району Дніпропетровської області, має середню освіту, не працює, не одружений, судимий 07.08.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
В ніч з 23 на 24 травня 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з Особою 1 та Особою 2, повторно, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке на їх думку, могло знаходитись в нежитловому приміщенні будинку АДРЕСА_2 . Після цього, задля реалізації своєї мети, попередньо розділивши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі небезпеки попередити Особу 1 та Особу 2. В цей же час Особа 1 та Особа 2 шляхом пошкодження скла вхідних дверей проникли до приміщення будинку і піднялись на другий поверх, де шляхом пошкодження дверей проникли до складського приміщення, орендованого потерпілим ОСОБА_7 . Переконавшись, що їх дії залишаться непоміченими, Особа 1 та Особа 2 покликали до себе ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 спільно з Особою 1 і Особою 2 таємно викрали майно ОСОБА_7 3 мотоциклетні куртки вартістю 3030 грн. кожна, на загальну суму 9090 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вказаному злочині не визнав і пояснив, що ввечері 23.05.2015 року разом зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходились у м. Одесі, вживали алкогольні напої, запізнились на електричку, щоб їхати додому, тому вночі перебували біля будівлі АвтоВАЗа. ОСОБА_8 і ОСОБА_10 кудись відійшли і були відсутні близько 40 хвилин. Не дочекавшись їх, він мав намір йти на залізничну станцію, але в цей час його затримали працівники міліції і доставили до райвідділу міліції, а приблизно через годину туди ж доставили ОСОБА_8 і ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_10 був вдягнений у куртку, яку викрав. Вранці їх з райвідділу міліції відпустили, склавши протоколи про адміністративні правопорушення за вживання алкогольних напоїв і паління в громадському місці. По дорозі ОСОБА_10 передав викрадену куртку йому, але приблизно через 2 тижні куртка була вилучена у нього працівниками міліції. Під час досудового розслідування визнавав свою вину у вчиненні злочину, оскільки про це його просили слідчий та приятелі ОСОБА_10 і ОСОБА_8 .

Однак, не дивлячись на невизнання обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що як приватний підприємець орендує складське приміщення для зберігання товарів на другому поверсі будівлі за адресою м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 16 в колишній конторі АвтоВАЗ. Територія, на якій розташована будівля, охороняється сторожем. У ніч з 23 на 24 травня 2015 року зі складу була вчинена крадіжка його майна, викрадено 3 мотоциклетні куртки, що висіли на стелажі. На місці події він побачив, що проникнення до його складу було здійснено не з центрального входу, а через двері між складом і архівом, замок в яких був зламаний. Через ці двері він зі складу пройшов у архів, спустився по сходах і на першому поверсі знайшов одну з викрадених курток. Приблизно через місяць він отримав другу куртку від слідчого.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що працює завідуючим складом автозапчастин, розташованому в одному з приміщень будівлі за адресою м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 16. У травні 2015 року вночі був викликаний на роботу у зв`язку з проникненням зловмисниками до приміщення. Приїхавши на місце події, він побачив, що розбите скло у дверях загального входу до будівлі, а також у дверях складу його організації, розташованого на 1 поверсі будівлі. Зі складу нічого викрадено не було, спрацювала сигналізація. Крадіжка відбулася з іншого складу, що розташований поверхом вище. В подальшому він бачив, що працівники поліції затримали двох чоловіків і повезли до відділу поліції.

Свідок ОСОБА_12 показав, що працює командиром взводу поліції охорони. В травні 2015 року вночі з центрального пульту охорони поступило повідомлення про спрацювання охоронної сигналізації у складі на Тираспольському шосе в м. Одесі. Прибувши на місце події, він побачив, що розбито скло у вхідних дверях, поблизу лежала металева «монтировка». Від складу тікав чоловік, якого поліцейські затримали. Чоловік перебував у нетверезому стані, не мав документів і не міг пояснити, що він робив на охоронюваному об`єкті. На службовому автомобілі він разом з колегами доставили затриманого до Хмельницького відділення поліції. В цей час зателефонував хтось з працівників складу і повідомив, що поблизу перебувають двоє підозрілих громадян. Вони повернулись до складу і затримали ще двох чоловіків. Спочатку привезли їх до складу, де потерпілий на одному із затриманих впізнав викрадену куртку. Після цього затриманих теж доставили до відділення поліції. Обвинувачений ОСОБА_13 схожий на одного із затриманих чоловіків, але викрадена куртка була надіта не на ньому, а на іншому чоловіку.

Свідок ОСОБА_14 показав в судовому засіданні, що у травні 2015 року вночі у складі наряду поліції охорони разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_15 прибув до охоронюваного об`єкту, де спрацювала охоронна сигналізація, а саме - до будівлі на вул. Тираспольське шосе в м. Одесі. На місці події побачив розбите скло у вхідних дверях, поруч лежала «монтировка». В цей же час побачили обвинуваченого ОСОБА_16 , що тікав від будівлі, наздогнали його, затримали і доставили до Хмельницького райвідділу поліції. Пізніше були затримані ще двоє чоловіків.

Свідок ОСОБА_15 показав, що у травні 2017 року, можливо, в ніч з 23 на 24 травня, у складі наряду поліції охорони прибув до будівлі колишньої контори АвтоВАЗ в м. Одесі, оскільки спрацював сигнал сигналізації на охоронюваному об`єкті. На місці події, він побачив, що у вхідних дверях будівлі вибите скло, поруч лежала металева «монтировка». Неподалік від місця події було затримано 3 чоловіків, причетних до крадіжки спочатку одного, а пізніше ще двох, та доставлено до райвідділу поліції. Серед цих осіб був обвинувачений. На одному із затриманих була одягнена шкіряна куртка, яка була викрадена цими особами, про що йому (свідку) стало відомо у райвідділі поліції.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність вказаних показів свідків не встановлено. Деякі розбіжності у викладенні ними характеру розвитку подій і послідовності дій їх учасників обумовлені особистим сприйняттям та давністю подій. Аналізуючи покази свідка ОСОБА_15 і співставляючи їх з іншими доказами у справі, суд приходить що висновку, що свідок добросовісно помиляється щодо особи, на якій була одягнена куртка потерпілого. Так, свідок припустив, що у куртку був одягнений ОСОБА_13 , хоча фактично вона була у іншого затриманого. Суд вважає, що така помилка була припущена свідком у зв`язку з давністю подій, щодо яких він був допитаний, та з тим, що свідок в судовому засіданні спостерігав обвинуваченого в умовах тримання його під вартою, тобто у обстановці, що значно відрізнялась від попередньої. Тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання показів свідків недостовірними.

Під час огляду місця події 3-поверхової будівлі за адресою м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 16 виявлено відсутність скла у вхідних дверях. У дверях, що ведуть до приміщенні на другому поверсі будівлі, виявлені сліди зламу дверного полотна в місці кріплення замка (ар. 83-87).

Оглядом приміщення складу ОСОБА_7 , що розташоване на другому поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_2 , встановлено злам частки вхідної двері разом із замком. На стелажі знаходиться чоловіча куртка комбінованої розцвітки з характерною емблемою в передній частині (ар.96-102).

Одна з викрадених у ОСОБА_7 курток, яка перебувала у ОСОБА_17 , була вилучена і оглянута слідчим та повернута потерпілому. (ар. 89-93). Вказана куртка, згідно з фотознімками та описом, ідентична тій, що знаходилася в складі ОСОБА_7 при огляді місця події.

При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_13 на місці події показав, як та за яких обставин ним було вчинено злочин разом з ОСОБА_18 і ОСОБА_19 шляхом розбиття скла вхідних дверей проникли до будівлі, на другому поверсі шляхом зламу дверей проникли до складу, де викрали 3 куртки. При виході з приміщення він залишив одну куртку і, побачивши службовий автомобіль поліції, кинувся втікати, але був затриманий (ар. 103-109). Слідчий експеримент проводився з дотриманням вимог ст. 240 КПК України, окрім обвинуваченого були присутні поняті, потерпілий та захисник, які погодились з відомостями, внесеними до протоколу зазначеної слідчої дії.

У суду відсутні будь-які підстави піддавати сумніву законність процедури слідчого експерименту і допустимість доказів, отриманих в результаті зазначеної слідчої дії.

Дані отримані під час слідчого експерименту, узгоджуються з даними оглядів місця події щодо конкретного місця події, способу проникнення до приміщень, а також з показами потерпілого та свідків щодо обсягу та виду викраденого майна, подальшого розпорядження цим майном, складу виконавців злочину і обставин їх затримання.

Вартість викраденого у ОСОБА_7 майна в сумі 9090 грн. підтверджується товарним чеком (ар. 94-95).

Стороною обвинувачення як доказ надана заява ОСОБА_4 , складена на ім`я начальника Хмельницького РВ ГУМВС без зазначення дати і відомостей про особу, що заяву прийняла, в якій обвинуваченим викладені обставини вчинення інкримінованого злочину (ар. 88). Надаючи оцінку заяві ОСОБА_4 і викладеним в ній поясненням, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями ст. 95 КПК України визначено, що показання (які є одним з процесуальних джерел доказів) це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, пояснення ОСОБА_4 , викладені в його заяві, отримані не в процесуальний спосіб, а сама заява не може бути визнана документом в розумінні ст. 99 КПК України.

Враховуючи зазначене, суд визнає вказану заяву ОСОБА_13 недопустимим доказом.

Разом з тим, суд вважає, що інші досліджені і викладені у вироку докази обвинувачення є достовірними, переконливими і такими, що узгоджуються між собою, а сукупність зібраних доказів достатньою для прийняття процесуального рішення і доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Доводи обвинуваченого щодо його непричетності до скоєння інкримінованого злочину, з огляду на досліджені докази, є непереконливими, і суд вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.

Обвинувачений раніше був засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання з іспитовим строком і вчинив новий аналогічний злочин проти власності менше, ніж через 10 місяців після ухвалення попереднього вироку. Також судом враховується обставина, яка характеризує обвинуваченого, те, що він раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має цих судимостей.

ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах (ар. 117), має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 (ар. 118). За місцем мешкання Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області він характеризується задовільно, але зазначено, що не працює (ар. 116).

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 . Відповідно до показів свідків і самого обвинуваченого в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої перед вчиненням крадіжки. Однак в його обвинуваченні не зазначена як обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до положень ст. 337 КПК України суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, якщо це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків відповідно до положень ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

У строк відбутого покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання 16.09.2016 року (ар. 121), до дня набрання вироком законної сили відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України.

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ куртку, що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , необхідно залишити йому.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

До покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 серпня 2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою в Одеській УВП № 21.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня його затримання з 16 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16 вересня 2016 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ - куртку, що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , залишити йому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_1