УХВАЛА

14 липня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
встановив:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 , звернувся до суд із клопотанням яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному за №0000010 від 19 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України відносно підозрюваного солдата строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
30 червня 2016 року громадянина ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 5 липня 2017 року № 135 солдат строкової військової служби ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу даної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця, а у подальшому на посаду електрика-моториста інженерно-технічного відділення інженерно-саперного взводу роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу.
Під час проходження військової служби солдат строкової військової служби ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем строкової військової служби, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Про те, солдат строкової військової служби ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 жовтня 2016 року №231 солдату строкової військової служби ОСОБА_4 надана основна відпустка за 2016 рік з 20 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року терміном на 10 діб. 29 жовтня 2016 року солдат строкової військової служби ОСОБА_4 повинен був прибути на службу з відпустки до місця служби у військову частину НОМЕР_1 ( дислокована у АДРЕСА_1 ).
Перебуваючи у відпустці в період з 20 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року у солдата строкової військової служби ОСОБА_4 раптово винник злочинний умисел, а саме не з`явитись на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 (дислокована у АДРЕСА_1 ), а вільний час від військової служби час використати на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.
Реалізовуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_4 29 жовтня 2016 року близько 21 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин не з`явився вчасно на службу з відпустки наданої останньому згідно командира військової частини НОМЕР_1 від 20 жовтня 2016 року №231 з 20 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року термін на 10 діб до військової частини НОМЕР_1 , а вільний від військової служби час проводить на власний розсуд, не пов`язаний із обов`язками військової служби.
Таким чином, солдат строкової військової служби ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи військову службу на посаді електрика-моториста інженерно-технічного відділення інженерно-саперного взводу роти бойового забезпечення, діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, 29 жовтня 2016 року близько 21 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин не з`явився на службу з відпустки наданої останньому згідно наказу командира частини № НОМЕР_2 від 20 жовтня 2016 року з 20 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року до військової частини НОМЕР_1 (дислокована у АДРЕСА_1 ), а вільний час проводить на власний розсуд за місцем проживання у АДРЕСА_2 , чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 408 КК України.
04 липня 2017 року солдату строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 у зв`язку із невстановленням місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, у спосіб передбачений КПК України.
04 липня 2017 року підозрюваного солдата строкової військової служби НОМЕР_1 ОСОБА_4 оголошено у розшук.
Станом на момент внесення даного клопотання солдат строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 до розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце перебування командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив та продовжує ухилятись від військової служби без будь яких поважних причин, чим продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.
Солдат строкової військової служби військової частини польова НОМЕР_1 ОСОБА_4 підозрюється у дезертирстві, тобто нез`явленні до місця служби з відпустки з метою ухилитися від військової служби, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 408 КК України
Вина солдата строкової військової служби військової частини польова НОМЕР_1 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України підтверджується зібраними доказами, а саме допитами свідків, актом службового розслідування, проведеним військовою частиною за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.
Солдат строкової військової служби військової частини польова НОМЕР_1 ОСОБА_4 своїми протиправними діями вчиняє переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та продовжує кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, тобто існують ризики передбачені ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.
Із показів свідків та службового розслідування проведеного у військовій частині, вбачається, що солдат строкової військової служби ОСОБА_4 29 жовтня 2016 року близько 21 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин не з`явився вчасно на службу з відпустки наданої останньому згідно командира військової частини НОМЕР_1 від 20 жовтня 2016 року №231 з 20 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2016 року термін на 10 діб до військової частини НОМЕР_1 , а вільний від військової служби час проводить на власний розсуд, не пов`язаний із обов`язками військової служби.
Підозрюваний ОСОБА_4 протягом тривалого часу (із жовтня 2016 липень 2017 року) переховується від слідства та суду, про своє місце перебування ОСОБА_4 командирів (начальників), інші державні органи та місцевого самоврядування не повідомив, ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, ОСОБА_4 не має стійких родинних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, схильний до відкритого ігнорування вимог законодавства щодо дотримання суспільно прийнятих норм поведінки та доброчесності.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 408 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, до слідчого на виклик не з`явився, про причини своєї неявки та місцеперебування слідчого не повідомив, за місцем реєстрації місця проживання протягом тривалого часу не проживає, на дзвінки за контактними номерами операторів мобільного зв`язку, що знаходяться у нього в користуванні, не відповідає та переховується від органів досудового розслідування, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задоволити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Топали Красноокнянського р-ну Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, не судимого, із повною середньою освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_3 та проживаючого: АДРЕСА_2 , військовослужбовця строкової військової служби, електрика-моториста інженерно-технічного відділення інженерно-саперного взводу роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу ОСОБА_4 чи по закінченню двох місяців із дати постановлення ухвали 10 січня 2018 року, або відкликання її прокурором.
Ухвала постановлена за клопотанням слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити для виконання, в Головне управління Національної поліції в Рівненській області та для нагляду за додержанням законності прокурору Рівненської області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1