Справа № 375/1430/15-к
Провадження № 1-кп/375/1/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, українки, громадянки України, з середньою професійно-технічною освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої
за ч. 2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_4 будучи засудженою 24.11.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по ст.185 ч.1 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим терміном один рік, на шлях виправлення не стала та повторно скоїла нові корисливі злочини.
Так, 29.08.2015 року о 12:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Рокитне Рокитнянського району, на автомобілі служби «Таксі» приїхала в урочище «Піщане», а саме до кафе-бару бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час спілкування з директором бази відпочинку ОСОБА_5 обвинувачена ОСОБА_4 , представившись сестрою нареченої, весілля якої мало відбутися 26.09.2015 року, вирішила шляхом шахрайських дій, а саме шляхом надання недостовірної інформації заволодіти грошовими коштами, які молоді залишили в цьому закладі в якості завдатку. З метою реалізації такого свого злочинного умислу та збагачення за рахунок чужого майна, а саме з метою заволодіння чужими грошовими коштами, ОСОБА_4 умисно шляхом обману пояснила ОСОБА_5 про те, що весілля не може відбутися у зв`язку з похованням близького родича молодих, що потребує повернення завдатку у сумі 2 000.00 грн.. В ході бесіди вона переконала ОСОБА_5 в достовірності такої наданої нею неправдивої інформації, і, як результат, остання віддала їй вказану суму завдатку.
Такими своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2000.00 грн., яка на час розгляду кримінального провадження судом залишається бути не відшкодованою.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.09.2015 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Рокитне, на автомобілі служби «Таксі» приїхала до кафе-бару «На окружній», що в смт. Рокитне по вул. Окружна, де в ході розмови з фінансовим директором ОСОБА_6 знову представилася сестрою нареченої, весілля якої мало відбутися в цьому закладі 17.09.2015 року, шляхом шахрайських дій, а саме шляхом надання недостовірної інформації, намагалася заволодіти грошовими коштами, які молоді залишили в якості завдатку. З метою реалізації свого злочинного умислу та збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_4 повторно з метою заволодіти чужими грошовими коштами, умисно шляхом обману пояснила ОСОБА_6 про те, що весілля не може відбутися у зв`язку з похованням близького родича молодих, а тому існує потреба у поверненні завдатку. В ході бесіди вона переконала ОСОБА_6 в достовірності такої наданої нею неправдивої інформації, і, як результат, остання віддала їй вказану суму завдатку.
Такими своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2000.00 грн., яка на час розгляду кримінального провадження судом залишається бути не відшкодованою.
Того ж таки 02.09.2015 року близько 14 години, залишивши кафе-бар «На окружній», що в смт.Рокитне Київської області по вул. Окружна, ОСОБА_4 з метою продовжити свою злочинну діяльність, а саме з метою заволодіння шахрайськими діями чужими грошовими коштами, приїхала на автомобілі служби «Таксі» до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в с.Синява Рокитнянського району по вул. Шевченка №1. Вже перебуваючи у приміщенні бару та в ході розмови з адміністратором цього закладу ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , представившись сестрою замовниці, весілля якої мало відбутися в цьому кафе 05.09.2015 року, шляхом шахрайських дій, а саме шляхом надання недостовірної інформації, намагалася заволодіти грошовими коштами, які замовники залишили в цьому закладі в якості завдатку. З метою реалізації свого злочинного умислу та збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_4 повторно з метою заволодіти чужими грошовими коштами, умисно шляхом обману пояснила ОСОБА_7 про те, що святкування банкету не може відбутися у зв`язку з похованням близького родича замовників, а тому є потреба у поверненні завдатку у сумі 3 000.00 грн..
В ході бесіди вона переконала ОСОБА_7 в достовірності такої наданої нею неправдивої інформації, і, як результат, остання віддала їй вказану суму завдатку.
Такими своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3000.00 грн., яка на час розгляду кримінального провадження судом залишається бути не відшкодованою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, зважаючи, що обвинувачена визнала себе винною повністю у пред`явленому обвинуваченні, визнала заявлений до неї потерпілим цивільний позов та дала згоду давати покази, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують особу винної, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності та істинності таких їх позицій.
Так, 02.09.2015 року близько 12 години вона знову приїхала на таксі в смт. Рокитне з метою заволодіти шахрайським способом чужими грошовитим коштами. З цією метою вона приїхала до кафе-бару «На окружній», де в розмові з фінансовим директором ОСОБА_6 знову представилася сестрою нареченої та попросила повернути завдаток, зважаючи, що весілля не відбудеться через смерть близького родича нареченої. ОСОБА_6 також повірила їй і віддала гроші в сумі 2000.00 грн., які також були витрачені нею у послідуючому на лікування дитини.
В цей же день з метою продовження своїх злочинних дій вона на таксі поїхала до кафе «Старий млин» у с.Синява Рокитнянського району, де так само представилася адміністратору сестрою нареченої та попросила повернути завдаток у зв`язку з відміною весілля через смерть близького родича молодої. Там їй також повернули завдаток в сумі 3000.00 грн., які також були витрачені на лікування дитини.
Зазначила, що заподіяна потерпілим шкода нею до цього часу не відшкодована, оскільки вона не мала можливості, так як не працювала. ІНФОРМАЦІЯ_4 в неї народилася дочка ОСОБА_8 , яка тимчасово проживає у батьків особи, яка є батьком дитини. Старший син проживає в іншій сімї.
Усвідомлює протиправність свого вчинку і розкаюється у скоєному, просить пом`якшити покарання з огляду на міру покарання, яку просить застосувати прокурор.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
З огляду на положення ст.ст. 12, 190 ч.2 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обвинуваченої обставиною суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у звязку зі збігом тяжкого матеріального становища та становища у сімї (необхідність коштів на лікування дитини), які визнає сукупністю помякшуючих покарання обставин .
Обставиною, що обтяжує покарання винної обставиною є рецидив злочинів.
Враховуючи вищевказане, а саме сукупність помякшуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставин, обтяжуючу обставину, тяжкість скоєного винною злочину (відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості), відношення обвинуваченої до вчиненого (визнала вину, зрозуміла протиправність свого вчинку, розкаюється у скоєному), ту обставину, що злочин вчинений нею в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком щодо її особи, дані про її особу, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання, не виконала умови звільнення від покарання під час іспитового строку за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що необхідною та достатньою для її виправлення та упередження скоєння нею інших кримінальних правопорушень мірою покарання є передбачене санкцією ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі терміном 1 рік.
За приписами ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання обвинуваченій до покарання за даним вироком невідбутої нею частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі і остаточно визначає останнє у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
Визначене таким чином остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого нею злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Заявлений потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченої цивільний в інтересах РГК «Старий млин» позов про відшкодування заподіяної злочином шкоди необхідно залишити без розгляду. При цьому суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до положень частини першої статті 128 вказаного Кодексу особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Разом з тим, будучи належним чином повідомленою, позивач у судове засідання не зявилася, заяви про розгляд позову у її відсутності до суду не подала.
Викладена обставина дає суду підстави для залишення позову без розгляду і що узгоджується із положеннями ч.1 ст. 326 КПК України в тім, що якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.
Судові витрати у провадженні відсутні.
Відповідно до ухвали слідчого судді Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 29.06.2017 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і, будучи затриманою 27.06.2017 року, вона утримується в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, а тому підстави для обрання запобіжного заходу судом відсутні.
Керуючись ст. ст. 127-129, 326, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання за попереднім вироком визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з дня її затримання та утримання під вартою, а саме з 27.06.2017 року.
До набрання вироком законної сили засуджену ОСОБА_4 утримувати в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної злочином шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженою з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1