Провадження 11-кп/792/293/17
Справа № 672/115/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000059 від 11 листопада 2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора Городоцької місцевої прокуратури на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 6 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Довжок Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, незаміжню, непрацюючу, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередню тримання під вартою.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 6 березня 2017 року, зарахувавши у строк відбування покарання час перебування її під вартою з 11 листопада 2016 року по 9 січня 2017 року та з 9 січня 2017 року по 6 березня 2017 року включно, за правилами передбаченими ч.5 ст. 72 КК України.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-біологічної експертизи № 1112 від 6 грудня 2016 року в сумі 660 грн. 30 коп., дактилоскопічної експертизи № 1125-Д від 6 січня 2017 року в сумі 660 грн. 30 коп., судово-біологічної експертизи № 1113 від 21 грудня 2016 року в сумі 660 грн. 30 коп., судової дактилоскопічної експертизи № 1124-Д від 25 листопада 2016 року в сумі 440 грн. 20 коп. стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

За вироком суду, ОСОБА_7 10 листопада 2016 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв із місцевим жителем ОСОБА_9 , вступила з ним у словесний конфлікт.
В ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла ОСОБА_9 скляною пляшкою один удар в область тім`яної частини голови, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді слабо вираженого підшкірного крововиливу та крововиливу під м`які покрови голови в передній частині лівої тім`яної ділянки голови, різаної рани м`яких тканин в нижній частині лівої потиличної ділянки голови, садна шкіри в нижній частині лівої потиличної ділянки голови, лінійного садна шкіри по задній поверхні шиї посередині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого вказаний конфлікт припинився.
В подальшому, цього ж дня близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_9 повторно вступив в суперечку з ОСОБА_7 . Під суперечки остання на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, взявши господарську сокиру, яка зберігалась під ліжком в одній з кімнат будинку, умисно нанесла декілька ударів обухом сокири у спину та груди потерпілого, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з двома ушкодженнями нижньої долі лівої легені в ділянці її верхнього та латеральнобазального сегментів, з крововиливами в тканину легень навколо ушкоджень легені, перелому тіла грудини на рівні 4-го ребра з крововиливами та гематомою в ділянці перелому, косо-поперечних переломів 2, 3, 4, 5 ребер грудної клітини зліва з крововиливами в місцях переломів, пошкодженням парієтальної плеври в проекції переломів 4, 5 ребер, травматичного лівобічного гемотораксу, наявності близько 1100 мл рідкої крові в лівій плевральній порожнині, двох саден шкіри по передній та передньо-правій поверхні шиї, крововиливу в м`язи шиї в проекції даних саден, одного садна шкіри в середній частині лівої лопаткової ділянки спини, підшкірного крововиливу та садна шкіри по передній поверхні грудної клітини по грудинній лінії на рівні 3-4 ребер, підшкірного крововиливу та садна шкіри по передній поверхні грудної клітини справа по правій середньо-ключичній лінії на рівні 7 ребра, підшкірного крововиливу по передній поверхні грудної клітини зліва по лівій білягрудинній та середнє ключичній лініях на рівні 5-6 ребер, підшкірного крововиливу по передній поверхні грудної клітини зліва по лівій білягрудинній лінії на рівні 9 ребра, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, є прижиттєвими, та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.
Окрім того, ОСОБА_7 за вищевказаних обставин в ході конфлікту умисно спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу по зовнішній поверхні лівого плеча на рівні верхньої та середньої третини, трьох саден шкіри по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, трьох згрупованих саден шкіри по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, трьох саден шкіри в середній частині правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, являються прижиттєвими, в причинному зв`язку із настанням смерті останнього не знаходяться.
Також, ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри по передній поверхні лівого колінного суглобу, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, двох саден шкіри по переднє-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, садна шкіри по передній поверхні правої гомілки в середній третині, забійної рани м`яких тканин по передній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, є прижиттєвими, в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого не знаходяться.
Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 залишила ОСОБА_9 одного в кімнаті, а сама пішла спати в іншу кімнату.
11 листопада 2016 року в результаті травм внутрішніх органів, спричинених нанесеними ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями, загальний стан здоров`я ОСОБА_10 погіршився. Цього ж дня, близько 2 год. 00 хв., в результаті розвитку на їх фоні травматичного лівобічного гематораксу, ОСОБА_10 помер.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати її дії за ст. 124 КК України. Зазначає, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 заподіяла при перевищені меж необхідної оборони, оскільки останній першим вдарив її по обличчю, погрожував, а також до цього неодноразово бив.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченої за ст. 124 КК України та призначити їй покарання у межах санкції даної статті; виключити з вироку рішення про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення судово-біологічної експертизи № 1112 від 6 грудня 2016 року в сумі 660 грн. 30 коп. та дактилоскопічної експертизи № 1125-Д від 6 січня 2017 року в сумі 660 грн. 30 коп.
Вирок вважає незаконним та необґрунтованим, а висновки суду, викладені у вироку, такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Висновки суду про те, що конфлікти між обвинуваченою і потерпілим мали місце в 22 год. 30 хв. та о 23 год. 00 хв. не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені на припущеннях. Окрім того, суд безпідставно відхилив показання ОСОБА_7 про те, що вона діяла в стані необхідної оборони, перевищивши межі, оскільки будь-яких інших доказів, які б спростовували її показання, стороною обвинувачення не надано. На думку апелянта, суд безпідставно ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення судово-біологічної експертизи № 1112 від 6 грудня 2016 року та дактилоскопічної експертизи № 1125-Д від 6 січня 2017 року, оскільки їх висновки не доводять вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй діяння, а тому вказані витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, за яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. В строк покарання зарахувати, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, перебування ОСОБА_7 під вартою з 11 листопада 2016 року.
Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої, правильність кваліфікації її дій, прокурор вважає, що вирок суду ухвалено з порушенням вимог закону про кримінальну відповідальність через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

На думку прокурора, судом, при призначенні покарання, недостатньо враховано особу винної, яка негативно характеризується за місцем проживання, наявність обставини, що обтяжує покарання, зокрема вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Не взято до уваги, що в ході судового розгляду ОСОБА_7 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, давала непослідовні, суперечливі показання, які спростовані іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, що виключає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи викладене, прокурор стверджує, що призначене обвинуваченій мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, є явно несправедливим через м`якість.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги, кожен зокрема, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів за викладених у вироку обставин, за які її засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково і показала, що 10 листопада 2016 року у вечірній час вона спільно з ОСОБА_9 вживала алкогольні напої, після чого між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_9 наніс їй удар долонею по обличчю, а вона захищалась. Після цього вона скляною пляшкою нанесла удар по голові ОСОБА_9 , а далі стала виганяти його з будинку. Він відмовився йти, внаслідок чого вони штовхали один одного. У подальшому вона схопила господарську сокиру та обухом нанесла близько 20 ударів ОСОБА_9 по різних частинах тулуба та рук. На прохання ОСОБА_9 припинити спричиняти йому тілесні ушкодження вона свої дії припинила. ОСОБА_9 ліг на диван та повідомив, що вранці піде. Вона зачинила вхідні двері будинку з середини та також пішла відпочивати у свою кімнату. Близько 05 год. 30 хв., 11 листопада 2016 року вона прокинулася та підійшла до ОСОБА_9 , який лежав на підлозі біля дивана. Торкнувшись тіла ОСОБА_9 вона зрозуміла, що він мертвий, так як тіло охололо та не було ознак життя. Злякавшись, вона відчинила вхідні двері будинку, взяла тіло ОСОБА_9 за ноги та витягнула з будинку на поріг, після чого зачинила двері будинку та пішла відпочивати.

Об`єктивно вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується даними:

- протоколу огляду місця події від 11.11.2016 року та схеми №1 до вказаного протоколу з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто господарство ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . В ході огляду вказаного домоволодіння виявлено та вилучено частини скла та горловину скляної пляшки, господарську сокиру та скляний стакан. При огляді трупа виявлені наявні тілесні ушкодження в області грудної клітки, спини та шиї (а.к.п. 55-71);

- висновку експерта № 76 від 11.11.2016 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри по передній поверхні лівого колінного суглобу, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, садна шкіри по передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, двох саден шкіри по переднє - зовнішній поверхні правого колінного суглобу, садна шкіри по передній поверхні правої гомілки в середній третині, забійної рани м`яких тканин по передній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, є прижиттєвими, в причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 не знаходяться; тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з двома ушкодженнями нижньої долі лівої легені в ділянці її верхнього та латеральнобазального сегментів, з крововиливами в тканину легень навколо ушкоджень легені, перелому тіла грудини на рівні 4-го ребра з крововиливами та гематомою в ділянці перелому, косо-поперечних переломів 2, 3, 4, 5 ребер грудної клітини зліва з крововиливами в місцях переломів, пошкодженням парієтальної плеври в проекції переломів 4, 5 ребер, травматичного лівобічного гемотораксу, наявності близько 1100 мл рідкої крові в лівій плевральній порожнині, двох саден шкіри по передній та переднє-правій поверхні шиї, крововиливу в м`язи шиї в проекції даних саден, одного садна шкіри в середній частині лівої лопаткової ділянки спини, підшкірного крововиливу та садна шкіри по передній поверхні грудної клітини по грудинній лінії на рівні 3-4 ребер, підшкірного крововиливу та садна шкіри по передній поверхні грудної клітини справа по правій середнє-ключичній лінії на рівні 7 ребра, підшкірного крововиливу по передній поверхні грудної клітини зліва по лівій білягрудинній та середнє ключичній лініях на рівні 5-6 ребер, підшкірного крововиливу по передній поверхні грудної клітини зліва по лівій білягрудинній лінії на рівні 9 ребра, які по своєму характеру та в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, являються прижиттєвими, та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 (а.к.п. 94-98);

- лікарського свідоцтва № 2243 від 11.11.2016 року про смерть ОСОБА_9 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого причина смерті останнього закрита травма грудної клітки (а.к.п. 89);

- висновку експерта №2159 від 17.11.2016 року, відповідно до якого при судово-токсикологічній експертизі зразків крові та сечі з трупа ОСОБА_9 , 1966 року народження, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 3,85 проміле, в сечі 4,41 проміле (а.к.п. 99);

- висновку експерта № 28 від 10.01.2017 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтевого вмісту ОСОБА_9 епітеліальні клітини з ядрами не виявлено, а знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої, виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, отже ця кров може належати особі, в якої містяться антигени А і Н, в тому числі і ОСОБА_7 (а.к.п. 109-111);

- постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.11.2016 року, відповідно до якої господарська сокира, скляний стакан, уламки скляної пляшки, одяг визнані речовими доказами по кримінальному провадженні №0000059 (а.к.п. 178);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 року та відеозйомкою до нього, згідно якого ОСОБА_7 вказує, як 10.11.2016 року близько 22-23 год. вона спільно з ОСОБА_9 вживала алкогольні напої, після чого між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_9 наніс їй удар долонею по обличчі. Після цього вона скляною пляшкою нанесла удар в потиличну ділянку голови ОСОБА_9 . Далі вона стала виганяти ОСОБА_9 з будинку, однак він відмовився йти, внаслідок чого вони штовхали один одного.

У подальшому вона схопила господарську сокиру та обухом нанесла близько 20 ударів ОСОБА_9 по різних частинах тулуба та рук. На прохання ОСОБА_9 припинити спричиняти йому тілесні ушкодження, вона свої дії припинила. ОСОБА_9 ліг на диван та повідомив, що вранці піде. Вона зачинила вхідні двері будинку з середини та також пішла відпочивати у свою кімнату. Близько 05 год. 30 хв., 11.11.2016 року вона прокинулася та підійшла до ОСОБА_9 , який лежав на підлозі біля дивана. Торкнувшись тіла ОСОБА_9 вона зрозуміла, що він мертвий, так як тіло охололо та не було ознак життя. Злякавшись, вона відчинила вхідні двері будинку, взяла тіло ОСОБА_9 за ноги та витягнула з будинку на поріг, а сама пішла далі відпочивати (а.к.п. 187-190);

-висновку судово-психіатричного експерта №15 від 11.01.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, в стані сильного душевного хвилювання або в іншому психологічному стані не перебувала. В стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, як підстави сильного душевного хвилювання ОСОБА_7 не знаходилась, так як психоемоційний стан ОСОБА_7 змінився ще до виникнення конфлікту внаслідок вжитого алкоголю;

-висновку експерта № 194 від 11.11.2016 року, згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено, і вважає їх такими, які дані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що усім доказам в кримінальному провадженні у їх сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому, її дії кваліфікував правильно за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Посилання ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на необхідність перекваліфікації дій обвинуваченої з ч. 2 ст. 121 на ст. 124 КК України, твердження, що ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються вище наведеними достатніми, належними та допустимими доказами її винуватості у вчиненні саме інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_9 посягав на життя ОСОБА_7 , її здоров`я, намагався спричинити їй тілесні ушкодження, побої або вчинити інші насильницькі дії, які могли призвести до перевищення меж необхідної оборони обвинуваченою, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Ні ОСОБА_7 , ні її захисник таких доказів апеляційному суду не представили.

Вказані твердження обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 колегія суддів розцінює, як намір пом`якшити степінь вини ОСОБА_7 та покарання за скоєне.

Покарання обвинуваченій призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, фактичних обставин кримінального провадження, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також із врахуванням тих обставин, на які ОСОБА_7 та її захисник посилаються у своїх апеляційних скаргах.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала частково, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка зловживає спиртними напоями та не виконує материнських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, у зв`язку з чим їх відібрано у неї та поміщено в дитячий будинок, вчинила тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Міра покарання у виді 7-ми років позбавлення волі, на думку колегії суддів, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_7 .

Правильно місцевий суд вирішив і питання про зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання час перебування її під вартою з 11.11.2016 року по 09.01.2017 року та з 09.01.2017 року по 06.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, призначення ОСОБА_7 більш тяжкого покарання колегія суддів не вбачає, як і не вбачає підстав для зарахування за правилами ч. 5 ст. 72 КК України перебування ОСОБА_7 під вартою з 11.11.2016 року, оскільки тут місцевий суд помилки не припустився.

Однак колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення судово-біологічної експертизи № 1112 від 06.12.2016 року в сумі 660 грн. 30 коп. та за проведення дактилоскопічної експертизи № 1125-Д від 06.01.2017 року в сумі 660 грн. 30 коп..

Вказані висновки експертиз жодним чином не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, в основу вироку їх не покладено, а тому процесуальні витрати за їх проведення слід віднести на рахунок держави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора Городоцької місцевої прокуратури відхилити.

Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 6 березня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000059 від 11 листопада 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України в частині процесуальних витрат змінити.

Процесуальні витрати за проведення судово-біологічної експертизи № 1112 від 6 грудня 2016 року в розмірі 660 грн. 30 коп. та за проведення дактилоскопічної експертизи № 1125-Д від 6 січня 2017 року в розмірі 660 грн. 30 коп. віднести на рахунок держави.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк її попереднього ув`язнення з 6 березня 2017 року по 25 квітня 2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2