Справа № 438/543/17
Провадження № 1-кс/438/53/2017
УХВАЛА
20 червня 2017 року м.Борислав
Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні матеріали скарги представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 15 червня 2017 року на постанову слідчого СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 09 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000416 від 13.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: потерпілого ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
15 червня 2017 року представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 подав скаргу слідчому судді на постанову про закриття кримінального провадження від 09.06.2017 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000416 від 13.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчий СВ Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 розслідував кримінальне провадження № 0000416 від 13.07.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України. 14 червня 2017 року під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження він, адвокат ОСОБА_4 , ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження, яка була винесена на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки викладені у ній висновки слідчого є надуманими і не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Як зазначає особа, яка подала скаргу, з матеріалів провадження вбачається, що 12.07.2015 року в АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно з хуліганських спонукань, в присутності інших людей, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної неповаги до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральних норм, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно почав бити неповнолітнього ОСОБА_9 , за якого заступився неповнолітній ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , не тільки не припинив свої хуліганські дії, а вперто їх продовжив, і почав бити неповнолітнього ОСОБА_7 , схопивши останнього за руку і поваливши на землю почав його утримувати викручуючи руку останньому. Побачивши хуліганські дії ОСОБА_8 , подружжя ОСОБА_10 , які перебували на балконі у своїй квартирі, намагались зупинити хуліганські дії ОСОБА_8 , звертаючись словесно до останнього про припинення побиття спочатку ОСОБА_9 , а потім і малолітнього ОСОБА_7 . На зауваження ОСОБА_11 припинити свої хуліганські дії ОСОБА_8 не реагував, а вперто їх продовжував. Для припинення хуліганських дій ОСОБА_11 вийшов на подвір`я будинку та зупинив хуліганські дії ОСОБА_8 , відтягнувши за одяг ОСОБА_8 від малолітнього ОСОБА_12 , якого той утримував притиснувши до землі. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 намагався спровокувати бійку з ОСОБА_13 але почувши, що ОСОБА_14 , яка перебувала поруч, викликає наряд міліції, з місця події втік. Для продовження своїх хуліганських дій неповнолітній ОСОБА_8 вступив у зговір з своїми друзями ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , перебуваючи у групі осіб за попередньою домовленістю намагаючись продовжити хуліганські дії відносно ОСОБА_7 та малолітнього сина ОСОБА_7 , яких переслідували до будинку АДРЕСА_1 , умисно нанесли удари руками та ногами по тілу ОСОБА_3 , який прибіг на захист свого малолітнього сина ОСОБА_7 , чим спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані дії підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_3 , неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , висновком судово-медичного експерта № 373 від 13.07.2015, протоколами слідчих експериментів. Таким чином, як зазначає скаржник, слідчий ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги КПК України, безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а процесуальний прокурор погодився з даним рішенням.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, дали пояснення, аналогічні її змісту. Представник потерпілого вважає, що у даній справі не слід допитувати свідків, про допит яких він раніше заявляв клопотання.
Слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 вважають, що скарга задоволенню не підлягає.
Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , оглянувши матеріали скарги та подані слідчим в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000416 від 13.07.2015 року, слід прийти до висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено за повідомленням заявника ОСОБА_3 за №0000416 від 13.07.2015 року про те, що 12.07.2015 року близько 17 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту невідома особа нанесла удари у різні частини тіла ОСОБА_3 , правова кваліфікація - ч.1 ст. 125 КК України.
09.06.2017 року слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
З постанови вбачається, що у ході досудового розслідування було допитано неповнолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , які повідомили, що тілесних ушкоджень не наносили та умислу на заподіяння тілесних ушкоджень не мали, а лише намагались відтягнути ОСОБА_3 від ОСОБА_16 , оскільки ОСОБА_3 , зі слів неповнолітніх свідків, вчиняв конфлікт із останнім. У матеріалах справи наявна фотокартка, яка визнана речовим доказом, з якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 лежав на неповнолітньому ОСОБА_16 та наносив йому удари. Відтак, орган досудового розслідування не вбачає умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та встановлено, що відсутня обов`язкова складова суб`єктивної сторони складу злочину, а саме: вина у формі умислу, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Слідчий суддя встановив, що слідчий, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог ч.2 ст.9 КПК України, згідно з якими прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У оскаржуваній постанові слідчого відсутні мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, а відомості, що містяться у постанові не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Зокрема, у оскаржуваній постанові зазначено, що «у матеріалах справи наявна фотокартка, яка визнана речовим доказом, з якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 лежав на неповнолітньому ОСОБА_16 та наносив йому удари». Однак, у матеріалах кримінального провадження № 0000416 міститься постанова слідчого від 12.08.2015 року, якою визнано речовим доказом фотознімок по факту заподіяння невідомою особою тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (арк.крим.провадж.22).
У оскаржуваній постанові при зазначенні обставин, які встановлено органом досудового розслідування за весь час його проведення, зокрема, з 13.07.2015 року, слідчий ОСОБА_5 обмежився лише інформацією, що була відома у момент внесення відомостей у ЄРДР. Зокрема, зазначено, що 12.07.2015 року близько 17 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту невідома особа нанесла удари у різні частини тіла ОСОБА_3 .
Таким чином, слідчий не встановив осіб, які 12.07.2015 року вчинили злочин стосовно потерпілого ОСОБА_3 , проте виніс постанову про закриття кримінального провадження з тих підстав, що відсутня складова суб`єктивної сторони складу злочину.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 були присутні двоє жінок, проте слідчий не провів заходів для встановлення цих осіб та їх допиту, з метою встановлення обставин вчинення злочину (арк.крим.провадж.88).
Як встановлено у судовому засіданні слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій для встановлення обставин у кримінальному провадженні, не зібрав та не перевірив належним чином докази. Тому висновок у оскаржуваній постанові про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, зроблений слідчим передчасно.
Крім цього, у матеріалах кримінального провадження містяться письмові вказівки прокурора у порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України від 10.11.2016 року, скеровані на адресу Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області про виконання ряду процесуальних та слідчих дій, серед яких проведення повторних допитів свідків, слідчого експерименту тощо з метою з`ясування відомостей, перелік яких вказано у даних вказівках. Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні відповідні процесуальні документи по виконанню згаданих вказівок прокурора.
Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчий, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог ст.ст. 91-94 КПК України щодо обов`язку доказування певних обставин, збирання доказів та їх оцінки, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо змісту процесуального рішення.
З урахуванням вищенаведеного скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 15 червня 2017 року на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 09 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000416 від 13.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1