Справа № 296/2098/17
У Х В А Л А
Іменем України

05 травня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000270 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, освіта середня, не працюючий, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Належним чином викликаний в підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не прибув, направив до суду заяву, в якій прохає проводити підготовче судове засідання у його відсутності. Суд не бачить перешкод до проведення підготовчого судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілого з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира.

Крім того, прокурор вказав про необхідність продовжити міру запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого на два місяця, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 14 травня 2017 року.

Обвинувачений та його захисник проти призначення судового розгляду не заперечували. Щодо продовження строку тримання під вартою заперечували та прохали обрати ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підстав для задоволення клопотання прокурора не має, оскільки відсутні ризики визначені кримінально-процесуальним законом, обвинувачений сприяв та буде в подальшому сприяти слідству та має намір в подальшому відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому, хоча останній з цивільним позовом до суду не звертався, має постійне місце проживання де проживає разом зі своєю цивільною дружиною тривалий час. Також пояснив, що свою вину визнає, запевнив, що має намір сприяти проведенню судового слідства, в зв`язку з чим просив його клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в своїй заяві до суду зазначив, що при розгляді даного клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст. 176, 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, згідно з п.1, п.4, п.5 ч.1, ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

За п.2, п.4 та п.5 ст.178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.

З огляду на викладене, судом враховується наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, а також береться до уваги особа обвинуваченого, який раніше судимий, але повністю відбув покарання призначене судом, його молодий вік, має цивільну дружину, з якою проживає в м. Житомирі, визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Також, суд бере до уваги відношення обвинуваченого до кримінального провадження, а саме те, що обвинувачений має бажання в подальшому відшкодувати шкоду потерпілому, визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Крім того даних, які б свідчили про намагання обвинуваченого перешкоджати встановленню істини по справі або ухилитися від суду, чи продовжити свою злочинну діяльність або перешкоджати виконанню процесуальних рішень, у суду не має, спроб ухилятись від досудового слідства чи впливу на потерпілого чи свідків не здійснював.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При цьому, суд переконаний, що даний запобіжний захід, як і тримання під вартою, забезпечить запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи та те, що підстав вважати, що обвинувачений на волі не буде перешкоджати проведенню розгляду справи та не буде уникати виконання процесуальних обов`язків, тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого з утримання під вартою на домашній арешт є можливим і це не зашкодить успішному проведенню судового розгляду справи в подальшому.

З огляду на ці обставини суд вважає, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відпали і у суду є можливість застосувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд,

постановив:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000270 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, закінчити.

Прийняти до провадження кримінальне провадження №0005475 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі №1к приміщення Корольовського районного суду м. Житомира на 12 годин 00 хв. 11 травня 2017 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з утримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з під варти негайно.

Заборонити ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

В порядку ч.1 ст.181, п.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2. Носити електронний засіб контролю, в разі його застосування слідчим чи органом внутрішніх справ;

3. Цілодобово не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Контроль за виконанням ухвали про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на працівників поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

.