1-кс/754/463/17
Справа № 754/2117/17
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю адвоката - ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0013374,

ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м. Києва 16.02.2017 р. надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 ..
В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 зазначає, що в ніч з 08.11.2016 р. на 09.11.2016 р. в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 43, працівниками Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, було проведено обшук та вилучено 35 терміналів та 4 столи, які перебували в користуванні ОСОБА_4 .. Вказана слідча дія була проведена незаконно, оскільки відповідно до вимог ст. 234 КПК України, обшук проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.
ОСОБА_4 , у своїй скарзі зазначила, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки було вилучено в ході огляду та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу у відповідності до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України.
Оскільки прокурор чи слідчий не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в порядку передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України, просить повернути тимчасово вилучене майно.
Адвокат заявниці в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та просила скаргу задовольнити, а також усно просила визнати неправомірними інші дії слідчого, про які в самій скарзі взагалі нічого не вказано.
Слідчий у судове засідання не з`явився.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, в провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0013374 від 09.11.2016 р..
У відповідності до вимог ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, речей вилучених з обігу. Вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У судовому засіданні встановлено, що в ніч з 08.11.2016 р. на 09.11.2016 р. в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 43, працівниками Деснянського УП ГУ НП в м. Києві було проведено огляд та вилучено 35 терміналів та 4 столи, які перебували в розпорядженні ОСОБА_4 ..
У порядку ч 3 ст. 233 КПК України, 10.11.2016 р. до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання про надання дозволу на обшук, з метою легалізації огляду проведеного в ніч з 08.03.2016 р. на 09.11.2016 р. в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2016 р., у задоволенні даного клопотання було відмовлено.
11.11.2016 р. до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено в ході огляду в ніч з 08.11.2016 р. на 09.11.2016 р.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2016 р. у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було відмовлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова в задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна, тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Випадки припинення тимчасово вилученого майна, передбачені в ст. 169 КПК України.
Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки слідчим вилучене майно, без ухвали слідчого судді про проведення обшуку, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, а також наявна ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт цього майна.
Статтею 303 КПК України, передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відповідно до вимог ст. 169 КПК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Що ж стосується усних вимог адвоката про визнання неправомірними інших дій слідчого, про які в самій скарзі взагалі нічого не вказується, то адвоката заявниці не позбавлена можливості оскаржувати ці дії в порядку визначеному КПК України.
Керуючись ст. ст. 167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, у якого перебуває у провадженні, кримінальне провадження № 0013374, негайно повернути ОСОБА_4 , тимчасово вилучене працівниками Деснянського УП ГУ НП в м. Києві в ніч з 08.11.2016 р. на 09.11.2016 р. майно за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 43.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: