Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа №503/139/17
Провадження №1-кп/503/37/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2017 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кодими Одеської області кримінальне провадження, зареєстроване 02 січня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000003, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, жителя АДРЕСА_1 , учня першого курсу державного навчального закладу «Кодимське професійно-технічне аграрне училище», українця, громадянина України, працездатного, не працюючого, раніше не судимого:
- по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122КК України,

- за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 01 січня 2017 року близько 05 години 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на автобусній зупинці, розташованій в м.Кодима по вул.Соборна, в районі будинку №74, Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якої умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар правою ногою в область нижньої щелепи потерпілого, а після цього дерев`яною палицею (штахетою), яку вирвав з огорожі навпроти, наніс удар по лівій нозі потерпілого від чого останній впав на землю, де ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів вказаною палицею в область голови та верхньої частини тулубу потерпілого, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, саден обличчя та перелому лівого гомілково-ступневого суглоба, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1 від 13 січня 2017 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.
В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому покаявся та пояснив, що дійсно 01 січня 2017 року біля 05 години 00 хвилин, перебуваючи на автобусній зупинці в м.Кодима, під час сварки вдарив потерпілого ОСОБА_7 ногою у нижню щелепу після чого, зірвавши штахету, наніс ще кілька ударів по нозі ОСОБА_7 та в область голови.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 01 січня 2017 року близько 5 години ранку він перебував біля магазину «Денис» в м.Кодима по вул.Соборній, де побачив двох молодих людей, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_8 , які на автобусній зупинці розбили скляну пляшку з-під пива. Вказаним особам зробив зауваження, після чого ОСОБА_3 вдарив його ногою у нижню щелепу, а потім наздогнав його та вдарив дерев`яною палицею по нозі, від чого він впав на землю, де обвинувачений цією ж палицею ще декілька разів вдарив його по верхній частині тіла. Цивільного позову не заявяв, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Окрім визнавальних свідчень ОСОБА_3 та викривальних свідчень потерпілого ОСОБА_7 , провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, визнаними судом належними і допустимими:

-протоколом огляду місця вчинення кримінального правопорушення від 02 січня 2017 року;

-висновком судово-медичної експертизи №1 від 13 січня 2017 року, відповідно до якого внаслідок побиття потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, саден обличчя та перелому лівого гомілково-ступневого суглоба, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості;

-протоколом слідчого експерименту від 24 січня 2017 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 добровільно розповів та показав обставини побиття потерпілого ОСОБА_7 .

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, зокрема спричинення потерпілому ОСОБА_7 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його тяжкість, визначену відповідно до ст.12 КК України (середня), обставини справи та наслідки вчиненого, його поведінку під час вчинення злочину та після його вчинення, визнання ним своєї провини, а також наявність обставин, що пом`якшують його покарання, якими суд визнає його неповнолітній вік, щире розкаяння у вчиненні злочину, активне сприяння його розкриттю шляхом надання послідовних визнавальних свідчень (п.п.1,3 ч.1 ст.66 КК).
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України).
Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , запобігання вчиненню нових злочинів, як ним так і іншими особами, можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає можливим призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, від відбування якого на підставі ст.ст.75 та 104 КК України звільнити з випробуванням та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі статей 75 та 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він на протязі вказаного строку не вчинить нового злочину та виконає покладені судом обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1