Справа № 495/9644/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003169 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, єврей, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має не працюючого, раніше судимого:

-26.09.1996 Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст.141 ч.3, 145 ч.1 (в редакції 1960 року) КК України, до 7 років позбавлення волі;

-19.09.2007 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.121 ч.2, 122 ч.1, 153 ч.1 КК України, до 9 років позбавлення волі, звільнений 14.04.2016 року відповідно до ЗУ №838/VIII від 26.11.2015 року за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 04.04.2016 року після зарахування судом попереднього ув`язнення, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 17.10.2016, приблизно о 06 годині, знаходячись біля парку Мира, зі сторони вул. 8-го березня в м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачив, що на алеї лежить ОСОБА_5 , який перебував в несвідомому стані. Обвинувачений ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_5 , та посвітивши в очі світлом ліхтарика, побачив, що останній знаходиться в несвідомому стані, та що поряд з ОСОБА_5 , знаходиться його дорожня сумка. Далі обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий намір направлений на таємне викрадання чужого майна, із корисливих мотивів розуміючи та переконавшись, що його дії будуть не помічені, здійснив крадіжку майна, що належить ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисних спонукань викрав чуже майно, а саме:

- сумка дорожня, вартістю 250 гривень;

- сандалі сірого кольору, вартістю 150 гривень; ,

- тапочки гумові, вартістю 80 гривень;

- сумочка темно-синього кольору, для мильно-брильних предметів, вартістю 250 гривень;

- кофта спортивна синього кольору, вартістю 300 гривень;

- труси дві пари, вартістю 40 гривень, за одну штуку, на загальну суму 80 гривень;

- дві сорочки з коротким рукавом в клітку, вартістю 250 гривень, за одну сорочку, на загальну суму 500 гривень;

- майка, вартістю 80 гривень;

- рушник, вартістю 50 гривень;

- батник темного кольору, з капюшоном, вартістю 450 гривень;

- футболка темного кольору, вартістю 120 гривень;

- футболка світла в горизонтальну смужку, вартістю 120 гривень;

- куртка темно-бежевого кольору, вартістю 850 гривень;

- джинси сірого кольору, вартістю 200 гривень;

- котушка для спиненга, вартістю 100 гривень

- щипчики для нігтів, вартістю 60 гривень;

- бритва одноразова, вартістю 10 гривень;

- гайка металева, вартістю 10 гривень;

- риболовний гачок, вартістю 3 гривні;

- грузило риболовне, вартістю 5 гривень;

- моток з чорною волосінню, вартістю 100 гривень;

- туалетна вода «Оріфлейм», 50мм, вартістю 100 гривень;

- мобільний телефон марки «Land rover» V9, вартістю 1000 гривень, всього майна на загальну суму 4598 грн., спричинивши шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме: таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинено повторно.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Представник потерпілого в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході досудового слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, і показав суду, що дійсно 17.10.2016, приблизно о 06 годині, він знаходився біля парку Мира, зі сторони вул. 8-го березня в м. Білгород-Дністровський Одеської області, та як підробляв збором металобрухту та макулатури, побачив, що на алеї лежить раніше невідомий йому чоловік - ОСОБА_5 , який перебував в несвідомому стані. Він підійшов до ОСОБА_5 , та посвітивши в очі світлом ліхтарика, побачив, що ОСОБА_5 або спить, або знаходиться в несвідомому стані, та що поряд з ним знаходиться його дорожня сумка, яку він таємно взяв та відніс додому. Оглянув дома сумку він побачив, що в ній знаходяться особисті речі та мобільний телефон, які він здав в ломбард, потім мобільний телефон викупив. Всі викрадені речі були вилучені співробітниками поліції. У скоєному щиро розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає за необхідне вирішити питання про призначення покарання обвинуваченому.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше двічі судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Речові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження згідно постанови від 20.10.2016 року особисті речі потерпілого, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 слід залишити йому.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з 24.10.2016 року. На підставі ст.72 ч.5 КК України строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнання з 24.10.2016 року по 02.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: особисті речі потерпілого, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Засудженому ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1