Справа № 297/449/17
УХВАЛА
24 лютого 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000112 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000112 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме на транспортний засіб - автомобіль «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 на вантаж, що знаходиться у вказаному транспортному засобі дизпаливо ДП-3-Євро5-ВО в кількості 13916 дициметрів кубічних та товарно-транспортну накладну №МГР0087 від 17.02.2017 з додатком на одному аркуші (сертификат качества, декларація про відповідність технічному регламенту, сертифікат відповідності), володільцем яких є ПП «Варіант-МС».

Клопотання мотивоване тим, що 17 лютого 2017 року о 13.46 год. в чергову частину Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області поступило повідомлення від оператора служби 102 УІПКП, про те, що до них мобільного телефону НОМЕР_2 поступило повідомлення, що працівниками Управління захисту економіки ГУНП в Закарпатській області в с. Попово, неподалік пекарні було зупинено автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив нафтопродукти, водій якого пред`явив їм супровідні документи на вантаж, котрі ймовірно є підробленими.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками міжрайонного відділу №3 УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України 17.02.2017 о 13.20 год. на дорозі між населеними пунктами с.Попово та с. Гетен, Берегівського району «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_1 з вантажем дизпаливо ДП-3-Євро5-ВО в кількості 13916 дициметрів кубічних, під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб згідно договору оренди, орендований ПП «Варіант-МС», що розташований за адресою м. Мукачево, вул. Свалявська, 3А, який за оперативною інформацією вказаних працівників використовував товарно-транспортну накладну №МГР0087 від 17.02.2017 у якій можливі ознаки підробки у частині перевезення нафтопродукту з міста Берегово в місто Ужгород, крім того за їх оперативною інформацією вказаний нафтопродукт не відповідає якості ДСТУ.

У зв`язку з вище викладеним 17.02.2017 року в період часу з 16:00 по 18:00 години, на дорозі між населеними пунктами с.Попово та с. Гетен, Берегівського району з дозволу водія транспортного засобу «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 проведено огляд вказаного транспортного засобу, в ході проведення якого вище вказаний транспортний засіб з вантажем був вилучений та поміщений на огороджену територію ТОВ НУМИНАТОР в м. Берегово, вул. Лоняї 6А, крім того від о/у міжрайонного відділу №3 УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 було вилучено надану йому водієм ОСОБА_7 при перевірці, товарно-транспортну накладну №МГР0087 від 17.02.2017 з додатком на одному аркуші (сертификат качества, декларація про відповідність технічному регламенту, сертифікат відповідності), які поміщено в паперовий конверт та опечатано.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України внесено в ЄРДР. Слідчим зазначено, що вказаний автомобіль, дизпаливо та товарно-транспортна накладна з додатками, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вирішення питання про накладення арешту залишив на розсуд суду.

Представник власника - захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити з тих підстав, що із наданих слідчим матеріалів не зрозуміло, які його дії чи дії інших осіб містять ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Вважав, що слідчим, не доведені підстави для накладення арешту на автомобіль дизпаливо та товарно-транспортна накладна з додатками. Також, додав товаро-транспортну накладну, яка видана на законних підставах. Він переконаний, що сталася помилка, адже зазначена товаро-транспортну накладна аж ніяк не могла бути підроблена.

Заслухавши думку слідчого, пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження доказів, арешт накладення на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує клопотання.

Так, з матеріалів провадження, зокрема: клопотання, витягу з ЄРДР, вбачається, що під час огляду місця події було оглянуто та тимчасово вилучено автомобіль «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 на вантаж, що знаходиться у вказаному транспортному засобі дизпаливо ДП-3-Євро5-ВО в кількості 13916 дициметрів кубічних та товарно-транспортну накладну №МГР0087 від 17.02.2017 з додатком.

Всупереч вимог ст.ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту даного конкретного майна, не конкретизовано підстав та мети накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Викладені у клопотанні обставини є суперечними, сумнівними та у сукупності з доданими до нього матеріалами не визначають підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль, виходячи з наступного.

Правова кваліфікація діяння визначена за ч. 1 ст. 358 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

При цьому, із фабули витягу із ЄРДР кримінального провадження № 0000112 від 17.02.2017 року взагалі не вбачається, що було скоєно кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки є лише припущення вважати, що документи на вантаж є підробленими. Також, слідчим не вказано на підставі чого встановлено, що документ на вантаж є підроблений.

Крім того, в матеріалах наданих до суду відсутня постанова про визнання автомобіля, дизпалива та товарно-транспортної накладної з додатками речовими доказами, а клопотання про арешт майна не містить об`єктивних даних, які вказували б на відповідність даного автомобіля критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Також, із змісту клопотання та матеріалів провадження вбачається, що органом досудового слідства не доведено, що автомобіль, дизпаливо та товарно-транспортна накладна з додатками про арешт яких ставиться питання, мають значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України, зокрема: необґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення його огляду.

На думку суду, також не доведено органом досудового слідства і існування ризиків, визначених у абзаці другому ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати/, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, не містять матеріали провадження і будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому можу бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.

Суд вважає, що існує можливість без накладення арешту на вище вказане майно отримати речі, які можуть бути використані під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження, а клопотання слідчого, обґрунтовано лише загальними судженнями про те, що майно відповідає ознакам речового доказу без ретельної перевірки на відповідність даного майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки відсутні підстави вважати, що транспортний засіб, дизпаливо та товарно-транспортна накладна з додатками, які просить арештувати слідчий, є предметом чи доказом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000857 від 30.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: транспортний засіб «RENAULT PREMIUM» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , на вантаж, що знаходиться у вказаному транспортному засобі дизпаливо ДП-3-Євро5-ВО в кількості 13916 дициметрів кубічних та товарно-транспортну накладну №МГР0087 від 17.02.2017 з додатком на одному аркуші (сертификат качества, декларація про відповідність технічному регламенту, сертифікат відповідності), володільцем яких є ПП «Варіант-МС» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1