У х в а л а

28 липня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4, перевіривши заяву представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

представник потерпілого ОСОБА_5 звернувся із заявою до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 на підставі пунктів 1 та 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Представник потерпілого вважає висновки судів всіх інстанцій щодо виду та міри призначеного ОСОБА_3 покарання помилковими й такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На думку заявника, при призначенні засудженому покарання суди не врахували обставини кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, невідшкодування ним заподіяної шкоди, настання наслідків - заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, унаслідок яких потерпілому встановлено III групу інвалідності, і наведена обставина свідчить про наявність у діях засудженого ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України (далі - КК). Крім того, заявник посилається на неправильне вирішення цивільного позову.

На обґрунтування заявлених вимог представник потерпілого ОСОБА_5 додає до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 та 8 червня 2017 року. Просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_3 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши заяву представника потерпілого ОСОБА_5, вважаю, що вона не відповідає вимогам статей 448 і 449 КПК.

Процедура перегляду Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції регулюється нормами глави 33 КПК. Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, та вимоги особи, яка подає заяву, що мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України.

Усупереч зазначеним нормам закону вимоги представника потерпілого ОСОБА_5 не конкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах.

Згідно з пунктом 1 статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Водночас зазначена процесуальна норма містить застереження, що із зазначеної у ній підстави не переглядаються судові рішення з питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання.

Як вбачається із змісту заяви, на обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 КПК, представник потерпілого вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм частини другої статті 65, частини другої статті 50 КК, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_3 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_5 не погоджується з висновками судів щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_1, та вважає, що суди неправильно кваліфікували дії ОСОБА_3 за частиною другою статті 125 КК.

Однак перевірка Верховним Судом України зазначених доводів заявника перебуває поза межами його законодавчо визначених повноважень щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах у порядку, передбаченому главою 33 КПК, і є недопустимою. Адже вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України судових рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням статті 445 КПК і буде суперечити принципу правової визначеності.

Також у заяві представник потерпілого ОСОБА_5 вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої частиною першою статті 128 КПК, а також неправильне застосування норми частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, які стосуються вирішення цивільного позову.

Перегляд судових рішень Верховним Судом України із зазначеної підстави (пункт 2 статті 445 КПК) передбачає порівняння різних (не менш ніж у двох кримінальних провадженнях) правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває неоднакове застосування однієї і тієї самої норми процесуального права.

Однак у заяві представником потерпілого ОСОБА_5 не наведено належного обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми процесуального права з відповідним аналізом та порівнянням змісту оспореного і порівнюваного судових рішень, а також зазначенням того, в чому полягає неоднакове застосування цієї норми права в оскаржуваному рішенні.

Водночас заявнику необхідно звернути увагу на те, що деталізація неоднаково застосованої норми права, передбаченої КПК, має здійснюватися з урахуванням положень про особливості структури кримінальної процесуальної норми, оскільки юридична техніка КПК допускає розміщення гіпотези, диспозиції та санкції в межах різних його статей.

Отже, крім посилання на норму процесуального права, яка неоднаково застосована, заява має містити також обґрунтування неоднакового застосування тих норм КПК, що регламентують юридичні наслідки такого застосування.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 448 КПК, до заяви додається оформлений належним чином документ, що підтверджує повноваження особи, яка її подає, відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 50, пункту 1 частини третьої статті 58 КПК повноваження представника потерпілого, яким є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, підтверджується ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження повноважень адвокат ОСОБА_5 долучив до заяви договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) від 15 вересня 2016 року, але з його змісту вбачається, що цей договір надає право адвокату на представництво інтересів ОСОБА_1 в судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, а не у Верховному Суді України.

У статті 449 КПК зазначено, що до заяви додаються копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 статті 445 цього Кодексу.

Заявник надав для порівняння копію ухвали касаційного суду від 8 червня 2017 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Оскільки правового висновку щодо застосування норми матеріального права зазначене судове рішення не містить, воно не може бути прикладом для порівняння з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 КПК.

У разі якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, якщо він не усунув її недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заявникові слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 445, 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

заяву представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 залишити без руху та установити заявнику строк до 28 серпня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити представнику потерпілого ОСОБА_5, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали, заяву буде йому повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4