Cправа № 399/875/16-к
Провадження № 1-кп/399/8/17
В И Р О К
Іменем України

16 січня 2017 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 7 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 310 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік; 2) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік; 3) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 22.06.2016 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда умовно-достроково з невідбутим строком покарання 6 місяців 11 днів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення, повторне таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

20 жовтня 2016 року, приблизно о 09.30 годині, обвинувачений ОСОБА_4 з метою таємного викрадення майна, належного ОСОБА_6 , прийшов до території двору домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу пройшов на територію двору зазначеного домоволодіння, де шляхом відкриття дверей проник до приміщення господарчої будівлі, звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_6 одне сталеве панцерне (полуторне) ліжко, вартістю з урахуванням зносу 204 гривні, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 14 листопада 2016 року близько 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_7 , прийшов до домоволодіння останньої, розташованого по АДРЕСА_1 , з боку городу шляхом вільного, доступу пройшов на територію двору домоволодіння останньої, розташованого по АДРЕСА_2 , після чого шляхом демонтажу паркану, яким огороджений садок, повторно таємно викрав дві сталеві не оцинковані труби довжиною по 3 м кожна, вартістю з урахуванням зносу 492 грн. за одну трубу, на суму 984 гривні, належні господарці домоволодіння ОСОБА_7 , після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Він же, наступного дня 15 листопада 2016 року близько 14 години 00 хвилин, знову прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 , розташоване по АДРЕСА_1 , з боку городу шляхом вільного доступу пройшов на територію двору домоволодіння останньої, після чого шляхом демонтажу паркану, яким огороджений садок, повторно таємно викрав дві сталеві не оцинковані труби довжиною по 3 м кожна, вартістю з урахуванням зносу 492 гривні за одну трубу, на суму 984 гривні, належні господарці домоволодіння ОСОБА_7 , після зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальних актах. Також пояснив, що в потерпілої ОСОБА_6 з приміщення сараю викрав панцерне ліжко, а у потерпілої ОСОБА_7 чотири труби. Викрадене майно потерпілим повернуте, просив вибачення та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні документами, а саме:

- висновком експерта з оцінки майна від 24 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що ринкова вартість стандартного стального панцирного ліжка, бувше у використанні з 2004 року, у справному стані та без пошкоджень 204 гривні /а.с. 32/;

- протоколом огляду місця події від 18 листопада 2016 року, а саме домоволодіння за АДРЕСА_3 ОСОБА_8 та доданою до нього фото таблицею. В ході проведення огляду було виявлено чотири труби по три метри кожна /а.с. 29-31/;

- висновком експерта з оцінки майна від 24 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що ринкова вартість сталевої не оцинкованої труби, діаметром 100 мм, довжиною 3 метри, товщиною 4 мм, придбана у 2012 році, бувша у використанні, у справному стані та без пошкоджень 492 гривні /а.с. 37/;

- протоколами огляду місця події від 18 листопада 2016 року, а саме домоволодіння за АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 . Під час огляду було встановлено відсутність двох труб /а.с. 34-36/.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення, повторного таємного викрадення чужого майна, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 та ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, який є раніше судимим, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває.

З врахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкцій статей, по яким кваліфіковані його дії. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки він засуджений вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року, тому суд вважає, за необхідне, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, застосувати положення ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи застосування до обвинуваченого реального покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком чинності обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому наступні покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік та 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2015 року та визначити остаточне покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавчення волі.

До набрання вироком чинності обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу особисте зобов`язання, поклавши на нього відповідно ст. 194 КПК України зобов`язання:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання, роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речовий доказ стальне панцирне (полуторне) ліжко, яке знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у її розпорядженні.

Речові докази - чотири сталеві не оцинковані труби, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1