справа №176/2686/16-к
провадження №1-в/176/1310/16
УХВАЛА
Іменем України
06 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, заяву про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яка надійшла від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чумаки П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Олександрійського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

за участю представника Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Своє клопотання засуджений мотивував тим, що він на даний час відбув більше 2/3 строку покарання, позитивно характеризується в місяцях позбавлення волі, працює в промисловій зоні на посаді бригадира робочої групи та має три заохочення. Крім того, вказує на те, що його мати є інвалідом 2-ї групи та потребує постійної допомоги.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області в судовому засіданні просив суд вирішити питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 на власний розсуд.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені клопотання останнього слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній є особою неодноразово судимою, останній раз засудженого вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області.

При цьому, вчинений ОСОБА_3 злочин зач. 3 ст. 185 КК України є умисним та відносяться до категорії тяжкого злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Натомість, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

На даний час ОСОБА_3 відбув більше 2/3 строку покарання і він має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно наявної у матеріалах особової справи характеристики, засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується посередньо, працевлаштований на виробництві установи різноробочим в бригаді №91 дільниці ТНС, також виконує роботи з благоустрою установи, до праці ставиться сумлінно /а.о.с. 79/.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання має 1 заохочення: 17 квітня 2015 року подяка за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Також ОСОБА_3 мав 3 стягнення, які погашенні за плином часу: 02 грудня 2015 року 15 діб ДІЗО за негативну поведінку; 02 грудня 2015 року догана за негативну поведінку; 04 грудня 2015 року сувора догана за акт членоушкодження /а.о.с. 87/.

Суд вважає, що наявність у засудженого ОСОБА_3 лише одного заохочення, за весь час відбування покарання, не доводить його повного виправлення.

Крім того, суд враховує той факт, що після застосування до засудженого вказаного заохочення, до нього були застосовані три стягнення, які хоча і погашені за плином часу, про також ставить під сумнів його виправлення.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте не довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області,шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1