СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/84/17
ун. № 759/31/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

представника скаржника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 24.10.2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 24.10.2016 року у кримінальному провадженні №0002769.
ОСОБА_4 скаргу обгрунтовує тим, що в провадженні Святошинського управління поліції НП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002769 за ст. 125 КК України. Зазначене кримінальне провадження було зареєстроване за фактом побиття на фоні ненависті до сексуальних меншин 13 березня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . За даним фактом слідчим слідчого відділу Святошинського управління національної поліції ОСОБА_6 було проведено досудове слідство і 24 жовтня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002769 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанова слідчого слідчого відділу Святошинського управління національної поліції ОСОБА_6 від 24 жовтня 2016 р. про закриття кримінального провадження була отримана адвокатом потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 22 грудня 2016 р. у відповідь на скаргу до Головного управління національної поліції щодо неефективності проведення досудового розслідування, що підтверджується штампом на конверті про відправлення листа 20.12.2016 р.
Представник скаржника вважає, що досудове слідство за повідомленням про кримінальне правопорушення Святошинським управлінням національної поліції в м. Києві проведено не належним чином, висновки, зроблені слідчим не відповідають встановленим обставинам, перевірені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення, не вчинені необхідні слідчі і процесуальні дії, а відтак, зазначену постанову винесено в порушення вимог КПК України. В своїй постанові в якості обгрунтування закриття кримінального провадження, слідчий зазначає про те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002769 не встановлено достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення та зазначено про нібито неявки ОСОБА_5 до слідчого. Під час проведення досудового розслідування слідчим було відібрано пояснення від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також 5 квітня 2016 р. приведено допит ОСОБА_3 в якості свідка. Інших слідчих дій під час проведення досудового розслідування слідчим проведено не було.
Представник скаржника вважає, що досудове слідство за повідомленням про кримінальне правопорушення Святошинським управлінням національної поліції в м. Києві проведено не належним чином, висновки, зроблені слідчим не відповідають встановленим обставинам, перевірені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення, не вчинені необхідні слідчі і процесуальні дії, а відтак, зазначену Постанову винесено в порушення вимог КПК України. В зв`язку з цим, скаржник звернувся до суду для захисту своїх прав. Скаргу було подано 03.01.2017 року. Тобто, скаргу подано у строки, визначені ст. 304 КПК України.

В судовому засіданні скаржник наполягав на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній.

В судовому засіданні представник скаржника наполягала на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_6 до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, згідно яких відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже орган досудового розслідування реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні, у нього було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення.

Вислухавши пояснення скаржника, вивчивши надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

В провадженні Святошинського управління поліції НП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002769 за ст. 125 КК України. Зазначене кримінальне провадження було зареєстроване за фактом побиття на фоні ненависті до сексуальних меншин 13 березня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року було задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язано слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 визначити потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002769 від 18.04.2016 року.

Разом з цим, за результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчим слідчого відділу Святошинського управління національної поліції ОСОБА_6 було проведено досудове слідство і 24 жовтня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002769 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито достатніх заходів для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрювану особу, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, не всіх потерпілих осіб та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не з`явився і достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

Крім того, викладенні в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, на який посилається особа, яка подала скаргу, як в скарзі, так і в заяві про злочин.

Зміст постанови не відповідає положенням ст.110 КПК України і фактично не містить мотивувальної частини щодо наявності обставин для закриття зазначеного кримінального провадження з підстав, вказаних слідчим.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого підлягає скасуванню як передчасна. Доказів зворотного слідчому судді не надано і матеріали скарги не містять.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 24.10.2016 року -задовольнити.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0002769 від 13.03.2016 року, винесену 24.10.2016 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1