Справа № 428/3153/17
Провадження № 11-сс/782/63/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши 11 квітня 2017 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА
У відповідності до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, заздалегідь придбав при невстановлених обставинах наркотичний засіб - ацетильований опій. 20 березня 2017 року після 14.35 години, ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупівлю, біля будинку №20, розташованого по проспекту Гвардійському, м. Сєвєродонецька, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 300 грн., які заздалегідь були вручені працівниками поліції та призначені для купівлі наркотичного засобу. Після чого ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, узявши грошові кошти, передав ОСОБА_8 , медичний шприц, заповнений ацетильованим опієм, масою у перерахунку на суху речовину 0,062 грама. У подальшому даний наркотичний засіб у вказаної особи був вилучений.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події, який проводився 20 березня 2017 року; висновком експерта № 19/113/8-2/311е від 21.03.2017 року. Також слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість покарання, передбаченою санкцією ч. 2 ст. 307 КК України - до десяти років позбавлення воді; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується даними про особу ОСОБА_7 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, знову вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України. Слідчий вказав про слабкість соціальних зв`язків підозрюваного відсутність сім`ї та постійного місця мешкання, а також те, що ОСОБА_7 не працює, та немає постійного джерела доходів, може впливати на свідків у кримінальному провадженій, або продовжити кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, покладені обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Слідчий встановив, що органом досудового розслідування та прокурором у певній мірі доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому слідчий суддя зазначив, що підозрюваний не підтверджує обставин, викладені у повідомленні про підозру. У матеріалах доданих до клопотання, окрім показань свідків, не надано ніякого підтвердження продажу наркотичного засобу вилученого у ОСОБА_8 , саме ОСОБА_7 . Останній не був затриманий, у нього не вилучались грошові кошти, надані для закупки наркотичного заходу. Слідчий суддя вказав, що тяжкість злочину не є безперечною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що підозрюваний має місце проживання, хронічні захворювання, проходить лікування, за першою вимогою з`являється до суду для розгляду справи, яка знаходиться у провадженні, та до слідчого. Підозрюваний не був затриманий органом досудового розслідування за вчинення інкримінованого йому злочину і самостійно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання. Підтвердження спроби переховатись від органу досудового розслідування та суду стороною обвинувачення не надано. З поведінки ОСОБА_7 можливо зробити висновок, що він не має наміру переховуватись та не виконувати покладені на нього обов`язки і чинити перешкоду розслідуванню справи. При цьому слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки відомостей про обрання запобіжного заходу по попереднім кримінальним провадженням відносно нього не надано. На думку слідчого судді, обрання більш м`якого запобіжного заходу є більш обґрунтованим, так як підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень і може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини та підстави, передбачені ст. 177, 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Також прокурор вказує на те, що слідчим суддею, не взято до уваги те, що соціальні зв`язки підозрюваного є нестійкими, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерела доходу, та не має постійного місця проживання (зареєстрований за адресою Управління праці та соціального захисту населення в м. Сєвєродонецка). Не враховано можливість ОСОБА_7 перешкоджати повному, всебічному, та неупередженому проведенню досудового розслідування, та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Не взято до уваги наявність ризику, який дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим, у тому числі за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

При апеляційному розгляді, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою:

- прокурор, підтримала її вимоги, пославшись на її доводи;

- захисник та підозрюваний, заперечували проти її задоволення, пославшись на законність ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор.

Наявність вказаного ризику підтверджується відомостями про неодноразове притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, зокрема за злочини у сфері обігу наркотичних засобів. При цьому колегія суддів враховує наявність кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, яке перебуває на теперішній час в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про відсутність підтверджуючих матеріалів про обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність таких ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженій, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи слідчого і прокурора, що вказані ризики підтверджуються вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, а також тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, є безпідставними. У відповідності до ст. 178 КПК України, ці обставини враховуються при обранні запобіжного заходу, однак ними не можуть підтверджуватися ризики, встановлені ст. 177 цього Кодексу.
Окрім того, у відповідності до ст. 178 КПК України колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 є уродженцем м. Сєвєродонецька, тривалий час проживає в цьому місті; має фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_11 , яка була допита слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу; знаходиться на замісній підтримувальній терапії в наркологічному кабінеті.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробі вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів не вбачає безумовних підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3