У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 23 грудня 2016 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року,
в с т а н о в и в:
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2016 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

та мешканця

АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє
13 листопада 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України
(далі КК) до покарання у виді позбавлення волі
на строк 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 2 роки,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 08 вересня 2015 року у м. Олександрії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 вартістю 105 грн.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на суворість призначеного покарання. Стверджує, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі його вину обставини, та не взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що особисто він майно у потерпілого не забирав. Просить змінити судові рішення та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Як убачається із копій судових рішень, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ґрунтується на сукупності ретельно досліджених судом доказах, які узгоджуються між собою і яким дана належна оцінка.
Зокрема, допитаний у суді першої інстанції ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та детально розповів про обставини вчинення злочину, які відповідають встановленим судом фактичним обставинам кримінального провадження.
Із показань потерпілого ОСОБА_6 убачається, що ОСОБА_4 з ОСОБА_5 діяли узгоджено, ОСОБА_5 забрав у потерпілого телефон і передав ОСОБА_4 .
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обтяжуючою обставиною суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючих покарання обставин не встановлено. Також суд узяв до уваги те, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став. Судом враховано і думку потерпілого ОСОБА_6 , який не наполягав на суворому покаранні.
На думку колегії суддів, підстав для пом`якшення покарання, призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 186 КК, або звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, не вбачається.
Виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, з урахуванням думки потерпілого, обране ОСОБА_4 покарання у виді найнижчої межі, встановленої санкцієюч. 2 ст. 186 КК, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Аналіз копій судових рішень не дає підстав вважати, що призначене засудженому покарання не відповідає тяжкості злочину, його особі та є явно несправедливим, з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7 ський