АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/612/16-к Номер провадження 11-кп/786/62/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Олександрівка Козельщинського району, Полтавської області, українка, громадянка України, освіта неповна середня, не працююча, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судима: 29.10.2012 року Глобинським р/с за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України на 3 років 3 місяці позбавлення волі; 20.11.2015 року звільнена умовно достроково на 2 місяці 17 днів,-

засуджена за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 11.00 год. 18.03.2016 року по день оголошення вироку 14.06.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , постійного місця проживання не має, раніше судимого:

-30.06.2009 року Глобинським р/с Полтавської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-9.11.2015 року Семенівським р/с Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки згідно ст. 75 КК України,-

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України н 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського р/с Полтавської області від 19.11.2015 року і за сукупністю вироків призначено остаточно покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 18.00 год. 17.03.2016 року по день оголошення вироку 14.06.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані виннми та засуджені за вчинення злочину за таких обставин.

29 лютого 2016 року близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , повторно, діючи умисно з корисливим мотивом, шляхом відкриття вхідних дверей, проникли всередину будинку ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали алюмінієвий бідон із кришкою, об`ємом 40 л., миску господарську алюмінієву, 5 кг. цукру піску, 100 курячих яєць, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 1175 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_8 скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання за сукупністю вироків та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 5 років позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі та доданих до неї доповненнях не визнаючи вини в інкримінованому їй злочині, просить вирок щодо неї скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Вказує, що органами досудового розслідування не надано допустимого доказу, щодо розміру шкоди завданої нею, оскільки товарознавчу експертизу проводив експерт оцінювач ОСОБА_12 , який не є судовим експертом, що підтверджується відсутністю відомостей в Реєстрі атестованих судових експертів.

За цих обставин, вважає, що оскільки допустимого доказу щодо розміру шкоди до суду не надано, а суспільно небезпечні наслідки крадіжки мають чітко визначену межу шкоди, яка може бути завдана власнику майна 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, то дана подія яку обвинувачення кваліфікувало як ч.3 ст. 185 КК України, не може мати місце, оскільки в діянні відсутній склад правопорушення.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача по справі, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з поданими доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляцію обвинуваченої ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 який підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_7 , дослідивши матеріли кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляція обвинуваченої не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто - у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло, ґрунтуються на зібраних у справі та всебічно, повно і об`єктивно досліджених судом доказах, що детально наведені у вироку.

Так у вироку суду вірно надана оцінка даним, які містяться в протоколах проведення слідчих експериментів за участю кожного з обвинувачених, які на місці скоєння злочину детально зазначили про обставини викрадення майна потерпілого та продуктів харчування в сукупності з показаннями в судовому засіданні понятих, які в судовому засіданні засвідчили достовірність зазначених слідчих дій та відсутність будь якого тиску на обвинувачених під час проведення експерименту з боку працівників поліції. При цьому судом першої інстанції вірно встановлено на підставі свідчень свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який знав обвинувачених, факт транспортування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викраденого майна потерпілого фактично зразу після скоєної крадіжки. На вокзалі Ж/Д станції смт. Семенівка, слідчим були виявлені шкарлупу від курячих яєць викрадених з будинку потерпілого, які обвинувачені вжили та потім вказали місця цього працівникам поліції під час огляду місця події від 1.03.2016 року.

Також свідком ОСОБА_15 , який є двоюрідним братом обвинуваченої, було спростовано алібі ОСОБА_7 , що на час скоєння крадіжки вона знаходилась разом з ними.

Крім того ОСОБА_16 під час вилучення у неї майна потерпілого 1.03.2016 року зазначила та конкретизувала , що вказане майно придбала у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у ввечері 29.02.2016 року, тобто зразу після вчинення вказаної крадіжки.

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_11 обвинувачені під час проведення слідчого експерименту чітко та вірно зазначили місця розташування викраденого ними майна з його домоволодіння, доступ до якого мала тільки ОСОБА_7 , яка знала місце розташування викрадених речей, а з її співмешканцем ОСОБА_8 він знайомим не був.

Крім того, колегія суддів ставить під сумнів, можливість ОСОБА_8 одноособово нести викрадені речі з місця скоєння злочину, враховуючи їх об`єм, вагу, кількість та спеціальні характеристики.

Правомірність висновків товарознавчої експертизи у колегії суддів сумнівів не викликає.

Таким чином колегія суддів вважає апеляційні твердження ОСОБА_7 про непричетність до скоєння крадіжки з домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 методом захисту з метою уникнення покарання за скоєння інкримінованого злочину з використанням фактору того , що ОСОБА_8 являвся її співмешканцем.

Твердження ОСОБА_8 про вчинення крадіжки з домоволодіння ОСОБА_11 одноособово, без участі ОСОБА_7 колегія суддів розцінює аналогічно , внаслідок його стосунків з ОСОБА_7 та з метою уникнення кваліфікуючої ознаки у вигляді вчинення інкримінованого злочину за попередньою змовою групою осіб , що відповідно поліпшувало б його положення при визначення йому міри покарання.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням тяжкості вчиненого ними злочину, даних про її особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тяжкість його наслідків, думки потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання. Судом призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_7 в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому, місцевим судом під час призначення покарання ОСОБА_7 в повній мірі була врахована особа останньої, яка раніше судима, будучи звільнена умовно достроково вчинила новий злочин одразу по закінченню строку покарання, конкретні обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжуюча покарання обставина - вчинення злочину проти особи похилого віку.

На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 є обґрунтованим та достатнім для виправлення обвинуваченої і підстав для його пом`якшення не вбачається.

Разом з тим, слушними є доводи прокурора щодо неправильного визначення місцевим судом покарання засудженому ОСОБА_8 за сукупністю вироків.

Так, суд першої інстанції постановляючи вирок та призначаючи ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків не врахував, що відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання з сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 був засуджений вироком Семенівського р/с Полтавської області від 9.11.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки згідно ст. 75 КК України

За таких обставин, призначене місцевим судом обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, не відповідає вимогам ч.4 ст. 71 КК України, оскільки є меншим від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а тому вирок суду у зв`язку з викладеним, в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків підлягає скасуванню із постановленням нового вироку апеляційним судом.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів враховує пом*якшуючі та обтяжуючі покарання обставини та особу ОСОБА_8 , які були враховані судом першої інстанції та в апеляційних скаргах не оскаржуються.

Відповідно до ст. 65 ч. 2 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому колегія суддів також враховує незначну суму викраденого майна потерпілого та його об*єм, необережну поведінку самого ОСОБА_11 , який фактично спровокував обвинувачених на вчинення злочину, допустивши спілкування з ОСОБА_7 у власному будинку без всяких застережень та не з*ясування дійсних даних про її особу та відсутності аналізу можливих наслідків цього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року в частині призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків скасувати та постановити новий вирок.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Семенівського р/с Полтавської області від 9.11.2015 року у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_17 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2016 року по день оголошення вироку апеляційного суду 26.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15.06.2016 року по 26.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_18