АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/419/16-к Номер провадження 11-кп/786/521/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК з.с.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000179, за апеляційною скаргою прокурора Чутівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексино, Тростянецького району, Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, засуджено:
за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду, в один із днів третьої декади березня 2016 року, в другій половині дня, ОСОБА_9 , проходячи повз багатоквартирного будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , поблизу першого під`їзду помітив велосипед «Україна», який належить ОСОБА_10 , та діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_10 велосипед «України», вартістю 1020 грн.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор Чутівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

На обґрунтування вимог вказує, що ОСОБА_9 , вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року, був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

23.12.2016 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області був звільнений від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року.

Отже, на момент вчинення крадіжки, ОСОБА_9 не мав судимості, а тому його дії, за фактом крадіжки велосипеду, належного ОСОБА_10 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна. Однак, суд першої інстанції невірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 було засуджено за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.08.2014р. за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно п.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Положення ч.1 ст.165 КВК України зазначає, що обчислення іспитового строку обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Обвинуваченим ОСОБА_9 злочин вчинено у березні 2016р., тобто після сплину іспитового строку і матеріали провадження не містять відомостей про рішення, яке набрало законної сили щодо скасування іспитового строку та направлення обвинуваченого у місця позбавлення волі.

Відповідно, у березні 2016 року ОСОБА_9 у силу п. 1 ст.89 КК України слід вважати особою, яка не має судимості, отже в його діях відсутня кваліфікуюча ознака повторність, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки помилково кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду першої інстанції змінити, та перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Чутівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2017 року стосовно ОСОБА_9 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 3 місяців арешту.

Зарахувати у строк покарання перебування ОСОБА_9 під вартою з 13.03.2017 року по 27.04.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 3-х місячний строк з моменту проголошення, а засудженим, що утримується під вартою у цей же строк з часу вручення копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4