УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/885/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 травня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється, в тому, що 27.02.2017 приблизно о 03 годині, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 затіяв бійку з ОСОБА_9 ,в ході якої кухонним ножем,наніс останньому один удар в область черевної порожнини, завдавши колото-різаного поранення.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки та брижі.
Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.
В подальшому, 01.03.2017 о 07 год. 50 хв. із Попільнянської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_9 помер у реанімаційному відділенні. Труп ОСОБА_9 доставлено в морг КП «Попільнянського ЦРЛ», де після проведення розтину, встановлено, що причиною смерті стало колото-різане поранення з ушкодженням петель тонкого кишківника.
У зв`язку з тим, що нанесене тілесне ушкодження спричинило смерть потерпілого постановою слідчого від 01.03.2017 було змінено правову кваліфікацію з ч. 1 ст.121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. В ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку незаконним затриманням ОСОБА_7 та необгрунтованим обранням найбільш суворого запобіжного заходу. У зв`язку з цим вказує, що жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні. Натомість, оскільки протягом розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, вважаю наявними всі підстави для застосування у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Виходячи із зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважаючи, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.
Заслухавши доповідь судді, захисника, та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк понад 7 років, перебував у розшуку, тому перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зможе знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Крім того в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги було з`ясовано, що відносно ОСОБА_7 на розгляді Радомишльського рай1онного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за ч.1 ст. 121 КК України, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень та доводить наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З огляду на викладе доводи захисника про те, що жодним чином не та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, які відсутні в матеріалах справи, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а перебуває на обліку у лікаря-психіатра, вину в скоєнні злочину визнає повністю, є інвалідом 3-ї групи заслуговують на увагу колегії суддів, проте враховуючи всі обставини провадження не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу та не впливає на правильність рішення слідчого судді.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
За наведених обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 травня 2017 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 травня 2017 року, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: