У Х В А Л А

25.04.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням про звільнення від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року, який обґрунтовує наступним.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.11. 2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено від вібуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язок, передбачений ст. 76 КК України.

Вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року вирок Ужгородського міськрайонного суду в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України скасовано та призначено Ждянському покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією мана, врешті вирок залишений без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.11. 2011 року касаційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, а вирок Апеляційного суду закарпатської області залишено без змін.

Засуджений вказує на те, що після набрання вироком законної сили з травня 2011 року по теперішній час проживав та продовжував працювати в м. Ужгороді. Зокрема, з 21.06.2016 року по теперішній час працює старшим механіком ПП «Захід Транссервіс» у м. Ужгороді.

Починаючи з 2011 року по теперішній час жодних викликів чи повісток до суду, правоохоронних органів, виконавчої служби не отримував, від відбуття покарання, призначеного вироком суду не ухилявся.

На підставі зазначеного, з врахуванням того, що з моменту вступу вироку в законну силу, а саме з 2011 минуло 5 років 10 місяців, засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали заяву та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви з тих підстав, що ОСОБА_5 ухилявся від виконання вироку суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши додані до неї письмові докази, матеріали кримінальної справи 1-161/10, суд встановив наступні обставини.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.11. 2010 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року вирок Ужгородського міськрайонного суду від 18.11. 2010 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією мана, врешті вирок залишений без змін.

Ухвалою Колегії суддів судової плати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.11.2011 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 з доповненнями та уточненнями захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення. Вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що кримінальна справа № 1-161/10 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, разом з ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.12. 2011 року повернута до Ужгородського міськрайонного суду для виконання.

03.11. 2011 року Ужгородським міськрайонним судом було направлено розпорядження про виконання вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011, що набрав законної сили Начальнику Закарпатської УВП № 9 м. Ужгорода.

У відповідності до супровідних листів, що містяться в матеріалах кримінальної справи № 1-161/10 від 14.12. 2011 року ( а. с. 311), 21.08.2012 року ( а. с. 314), 19.02.2013 року ( а. с. 316), 10.11. 2014 року ( а. с. 317) Ужгородським міськрайонним судом направлялись копії вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року відносно ОСОБА_5 . Начальнику Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області для виконання в частині затримання.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 вказують на те, що після набрання вироком законної сили, зокрема з травня 2011 року по теперішній час ОСОБА_5 проживав та продовжував працювати в м. Ужгороді, жодних викликів чи повісток до суду, правоохоронних органів, виконавчої служби не отримував, від відбуття покарання, призначеного вироком суду не ухилявся, що стало підставою для звернення засудженого до суду із заявою про звільнення від покарання, призначеного вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно приписів п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Прокурор в судовому засіданні вказує на ухилення засудженого ОСОБА_5 від виконання вироку Апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року, надавши в судовому засіданні в якості доказу листи Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, згідно яких ОСОБА_5 04.02.2016 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області оголошений в державний розшук та відповідно відносно такого заведена розшукова справа № 1100716.

Разом з тим стороною обвинувачення не надано жодних письмових матеріалів відносно того, що стало підставою для оголошення ОСОБА_5 в розшук та відповідно підтверджує факт ухилення засудженого від покарання, визначеного вироком суду.

На вимогу суду надати або витребувати для огляду в судовому засіданні розшукову справу прокурор повідомила, що вона та суд не мають доступу до секретної інформації, а за таких обставин зазначена справа не може бути витребувана.

Натомість ОСОБА_5 надано копії з трудової книжки Серії НОМЕР_1 , у відповідності до яких останній з 10.10.2013 рік по теперішній час був офіційно працевлаштований на різних підприємствах в межах Закарпатської області.

Крім того стороною захисту до матеріалів заяви додані виписки з медичних карток № 1069/93, № 4796/375, № 9208/836, № 6278/371 ( а. с. 21-24) Ужгородської центральної міської клінічної лікарні відносно хворого ОСОБА_5 , що підтверджують періодичне стаціонарне лікування засудженого з 2013-по 2016 роки після перенесеної важкої множинної травми, ЗХСТ, які свідчать про обмеження його рухового апарату, відповідно ходи та необхідність постійного догляду лікарів у зв`язку з отриманою інвалідністю ІІІ групи.

З додатків до заяви вбачається, що 22.08. 2014 року ОСОБА_5 отримано посвідчення водія.

З вищезазначених наданих стороною захисту письмових доказів судом встановлено, що протягом останніх п`яти років такий постійно проживав в м. Ужгород, був офіційно працевлаштований, проходив лікування в офіційних установах, тобто вів нормальний образ життя, відтак протягом розгляду поданої заяви судом не отримано жодного доказу того, що ОСОБА_5 ухилявся від виконання вироку суду, тобто вчиняв умисні дії або бездіяльність, спрямовані на невиконання покарання.

Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Приписами ст. 152 КВК України закріплено вичерпний перелік підстав звільнення особи від відбування покарання, однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Порядок звільнення особи від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку врегульовано Кримінальним кодексом України.

П. 3 ч. 1 ст. 80 КК України унормовано, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк тривалістю п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Ч. 3 Вказаної норми закону регламентовано, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Узагальнюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з дня набрання законної сили обвинувальним вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 відносно ОСОБА_5 минуло більше п`яти років, доказів того, що такий вчинив новий злочин чи ухилявся від виконання вироку судом не отримано, такий позитивно характеризується за місцем роботи, це свідчить про те, що даний вирок не був виконаний з підстав, які не пов`язані з ухиленням засудженого від відбування призначеного судом покарання, з врахуванням того, що строки виконання обвинувального вироку з дня вступу ним в законну силу закінчились, в зв`язку із чим засуджений звільняється від відбування призначеного судом покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.539 КПК України, ст.80 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_5 про звільнення від покарання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком апеляційного суду Закарпатської області від 05.05.2011 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя: ОСОБА_1