Дата документу 16.05.2017 Справа № 554/3025/17
Справа № 554/3025/17
Провадження № 1-кс/554/3409/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Установлено, що службові особи відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації, що є замовником робіт за укладеними договорами на виконання будівельних робіт з поточних капітальних ремонтів навчальних закладів (систем теплопостачання, покрівлі та внутрішніх поточних і капітальних ремонтів) на території Полтавського району, у тому числі Супрунівського НВК, Гожулівського НВК, Мачухівського НВК, Степнянського НВК, Розсошенської гімназії, Божківського НВК, Тростянецького НВК, Пальчиківського НВК та інших об`єктів освіти, укладених з юридичними особами ТОВ «Новік 2011», ПП «Магнолія-ВІК», ФОП ОСОБА_4 не виконувалися, зловживаючи своїми повноваженнями, внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме актів виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2В у період з серпня по грудень 2016, тобто внесли до ззовні правильного оформлених документів завідомо неправдиві відомості щодо фактичного виконання будівельних робіт та їх виконавця по зазначеним об`єктам, при цьому достовірно знаючи про те, що зазначені будівельні роботи підприємством ТОВ «Новік 2011», ПП «Магнолія-ВІК», ФОП ОСОБА_4 не виконувалися.
Відповідно до матеріалів ревізії відділу освіти Полтавської РДА, які були складені Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2017 року під час планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Полтавської районної державної адміністрації за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 було встановлено оплату завищеної вартості та обсягів виконаних ремонтно-будівельних робіт в сумі 519,92 тис.грн., внаслідок порушення підрядними організаціями вимог п. 4.3.1 дсту-н б д.1.1-3:2013, П. 5 СТ. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI в частині не підтвердження фактичної сплати єдиного соціального внеску, включеного в акти форми КБ-2в та застосування у 2016 році відсотку ЄСВ в розмірі 38,5% замість 22% при визначенні розміру ІІ блоку загальновиробничих витрат, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму (серед яких є ТОВ «Новік 2011, ФОП ОСОБА_4 , ПП «Магнолія-ВІК», ТОВ «СпецРСУ 14» та інші суб`єкти господарювання).
В ході досудового розслідування було встановлено, що відділом освіти Полтавської РДА укладено з ПП «Магнолія-ВІК» договір від 21.10.2016 № 413 на суму 485029, 23 гривень на виконання робіт по капітальному ремонту приміщень Пальчиківського навчально-виховного комплексу Полтавської Районної Ради Полтавської області.
Розрахунки з ПП «Магнолія-ВІК» за виконані роботи здійснювалися на підставі складених типових форм «Акту приймання виконаних будівельних робіт» № КБ-2в та «Довідки про вартість робіт та витрати» КБ-3.
Відповідно до матеріалів ревізії відділу освіти Полтавської РДА, які були складені Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2017 року під час планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Полтваської районної державної адміністрації за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 в частині дослідження питання щодо правильності визначення підрядником прибутку, адміністративних витрат та загальновиробничих витрат у відповідності до вимог ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 встановлено наступне.
Відповідно до п. 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в є первинним обліковим документом при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведені взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів.
Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України № 996-ХІV відповідальність за невідповідність даних відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Акти форми № КБ-2в підписані підрядником-керівником ПП «Магнолія-ВІК» та директором Пальчиківського НВК без розшифровки підпису та скріплені печатками.
Таким чином, відповідальною особою за вказані порушення є керівник ПП «Магнолія-ВІК».
-№ НОМЕР_3 (Полтавська гру ПАТ КБ «Приватбанк» м. Полтава ), відкритий 17.06.2008 року;
-№ НОМЕР_4 (Полтавська гру ПАТ КБ «Приватбанк» м. Полтава ), відкритий 17.06.2008 року;
-№ НОМЕР_5 (ПАТ «А - Банк»), відкритий 14.02.2011 року;
-№ НОМЕР_6 (ПАТ «А - Банк»), відкритий 14.02.2011 року;
-№ НОМЕР_7 (ПАТ «А - Банк»), відкритий 14.02.2011 року;
-№ НОМЕР_8 ( АТ «Райффайзен банк аваль» у м. Києві), відкритий 24.12.2009 року;
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1