АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1436/17 Справа № 204/7695/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002335 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставинах.

ОСОБА_7 в ніч з 23.08.2016 року на 24.08.2016 року, знаходився разом з раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. В ході сумісного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілому ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, близько 13 години 24.08.2016 року, знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс не менше чотирьох ударів дерев`яною палицею (ціпком), в область голови потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1588/507-Е від 20.10.2016 року тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми - синців на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням на проекцію виличної дуги, у проекції зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, забитої рани в лівій тім`яній ділянці, розлитого масивного синця в лівій тімяно-скронево-потиличній ділянці з розповсюдженням на ліву завушну ділянку, на вушну раковину, на проекцію лівого кута нижньої щелепи, на передню, ліву бічну та задню поверхні шиї, на передню поверхню грудної клітини до проекції яремної виразки грудини та лівої ключиці, на ліву надлопаткову ділянку, рвано-забитих ран на задній поверхні лівої вушної раковини та в завушній ділянці, крововиливу у товщі м`яких покривних тканин голови у лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці з розповсюдженням у товщу лівого скроневого м`язу, крововиливу під тверду мозкову оболонку у проекції правої гемісфери головного мозку та обох півкуль мозочку, субарахноїдальних крововиливів у проекції правої скроневої частки по нижній поверхні з розповсюдженням на бічну поверхню правої тім`яної частки, у лівій тім`яно-потиличній ділянці, у проекції задньо-зовнішнього краю правої гемісфери мозочка, набряку головного мозку, особливо вираженому у довгастому мозку та мості.
Із вищевказаними тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_9 був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова», де ІНФОРМАЦІЯ_3 о 22 годині 30 хвилин потерпілий помер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1588/507-Е від 20.10.2016 року, смерть потерпілого ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від внутрішньочерепної травми, з крововиливами під оболонки головного мозку і ускладнилась набряком речовини головного мозку. Внутрішньочерепна травма виникла прижиттєво, стосовно до живих осіб, має характер ушкодження тяжкого ступеню та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.121 КК України, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступнею тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.
Так прокурора вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 суспільно корисною працею не займається, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке належить до категорії тяжких, при цьому щирого каяття не проявив, що свідчить про те, що останній не усвідомив скоєне, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не встав.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи подію і правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, просить вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_7 покарання шляхом застосування до нього положень ст.ст.69, 75 КК України.

Захисник вказує, що вирок суду підлягає зміні з мотивів невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості.
Захисника ОСОБА_6 зазначає, що судом не враховано наявність у обвинуваченого позитивних характеристик та суд першої інстанції не визнав пом`якшуючу обставину -щире каяття ОСОБА_7 та визнання ним вини в ході досудового і судового слідства, а також активне сприяння розкриттю злочину, суд не врахував відсутність судимості ОСОБА_7 та вчинення ним злочину вперше.

На думку захисника ОСОБА_6 , поза увагою суду залишилась тяжка хвороба ОСОБА_7 , внаслідок якої останній не може самостійно пересуватися і потребує сторонньої допомоги, а також суд не звернув увагу на сумлінне виконання обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умови якого останній жодного разу не порушував.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просила її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги захисника - заперечувала.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , просили її задовольнити, вирок змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання шляхом застосування до нього положень ст.ст. 69,75 КК України.

В судових дебатах сторони кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегія суддів у відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.121 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, страждає на тяжке захворювання, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, що було судом віднесено до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також обставину, що обтяжує його покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що для виправлення обвинуваченого необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, що відповідає ступеню тяжкості та характеру вчиненого кримінального правопорушення.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 65 67 КК України, а призначене судом першої покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про призначення обвинуваченому занадто суворого покарання, та прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданих апеляційних скарг та для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.121 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали буде оголошено о 10 годині 28 серпня 2017 року.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4