Справа № 520/8233/14-к
Провадження № 1-кс/520/1587/17
УХВАЛА
15.08.2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні об`єднану в загальне провадження скаргу потерпілого ОСОБА_4 про скасування постанов про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся потерпілий ОСОБА_4 з скаргою за № 520/8233/14-к про скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 20 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Також потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою за № 520/10704/16 про скасування постанови начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 20 червня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 віл 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, з апеляційного суду Одеської області надійшла ще одна аналогічна скарга потерпілого ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 20 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України про закриття цього ж кримінального провадження.

Вказані скарги були об`єднані в загальне провадження.

Крім того, з урахуванням положенням КПК України, зокрема, ст.ст.2, 7, 9, 21 та 303 цього Кодексу, з метою дотриманням законних прав та інтересів підозрюваного та повного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги, до участі в розгляді скарги були залучені підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 наполягав на задоволені об`єднаної скарги посилаючись на викладені в ній доводи, зазначаючи що досудове розслідування, на його думку, проведено з грубим порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства та що постанови слідчого та прокурора про закриття провадження не відповідають вимогам закону. Так, зокрема, потерпілий ОСОБА_4 посилався на численні порушення при призначенні та проведенні експертних досліджень, наявність суперечностей в показах підозрюваного ОСОБА_6 , численних неточностей в датах складання документів досудового слідства, та інших недоліків, які на його думку свідчать про незаконність прийнятого під час досудового слідства рішення про закриття провадження. Крім того, потерпілий ОСОБА_4 вказав на відсутність взагалі правових підстав для винесення відповідної постанови слідчим, оскільки в кримінальному провадженні особі повідомлялося про підозру.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 та просив суд відмовити у її задоволенні в повному обсязі, вважаючи постанови слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтованими, мотивованими та законними.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення скарги потерпілого та просили суд відмовити у її задоволенні в повному обсязі, надавши письмові заперечення в обґрунтування своїх доводів.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, якими потерпілий обґрунтовує її задоволення, вивчивши матеріали досудового розслідування, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.п.3 і 4 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування слідчому суді може бути оскаржено постанову слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження, зокрема, потерпілим.
Відповідно до ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. В зв`язку з чим потерпілому ОСОБА_4 надана можливість обґрунтовувати свої доводи матеріалами досудового слідства, оголошуючи їх зміст. В задоволені клопотань про допит експертів і дослідження в судовому засіданні предметів йому було відмовлено, в зв`язку з відсутністю повноважень, наданих главою 26 КПКУ України, слідчому судді досліджувати докази під час розгляду вказаної скарги та давати їм оцінку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 17.05.2011 року, близько 21 години 30 хвилин, на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 стався конфлікт, під час якого вони отримали відповідні тілесні ушкодження.

За даним фактом слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області були відкриті два кримінальних провадження.

Так, 08.01.2013 року слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області за фактом спричинення ОСОБА_4 17.05.2011 року, близько 21:30 год., на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , внесено відомості до ЄРДР за № 0000132, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

14.06.2013 року по вказаному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру в навмисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

17.06.2013 року обвинувальний акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 внесеному до ЄРДР за № 0000132 направлений до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті, за ст.. 125 ч.2 КК України.

11.02.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Також, 31.10.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2013 року № 0005785 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК УКраїни.

03.12.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, тобто в умисному спричиненні ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
14.11.2016 року постановою першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 змінена правова кваліфікація кримінального правопорушення зі ст.122 ч.1 КК України на ст.125 ч.2 КК України.
Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 20 червня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке знаходилось в провадженні СВ Київського ВП в місті Одесі, закрито на підставі ст.36 КК України та ст.284 ч.1 п. 2 КПК України.

В обґрунтування свого рішення прокурор вказує, що під час досудового слідства проведено необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, та на підставі даних, отриманих під час проведених слідчих (розшукових) дій, він прийшов до висновку що 17.05.2011 року, близько 21 години 30 хвилин, на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 останній спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та легких тілесних ушкоджень з метою захисту своїх охоронюваних законом прав і інтересів при захисті від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_4 , який 17.05.2011 року, близько 21 години 30 хвилин умисно спричинив ОСОБА_6 легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, шляхом заподіяння ОСОБА_4 шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення та припинення посягання, в зв`язку з чим в діянні ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення.

Разом з тим, посилання прокурора на факт відмови ОСОБА_6 від обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, під час судового розгляду справи, як на не реабілітуючу ОСОБА_4 обставину не ґрунтується на кримінальному законі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового слідства неодноразово допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , між ними проведено одночасний допит, встановлений і допитаний свідок дружина ОСОБА_6 , а також проведенні слідчі експерименти. Також неодноразово призначалися та проводилися необхідні судово-медичні експертні дослідження. Зокрема, 15.12.2015 року була призначена повторна, комісійна судово-медичної експертиза, яка була проведена (розпочата 28.12.2015 року і закінчена 11.01.2016 року) без порушень строку досудового слідства. Згідно до висновку ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України у постраждалого ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості можно розділити на наступні групи: легка черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лівої набрівної ділянки та синців повік обох очей, яка утворилась не менш як від дворазової дії тупого(их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк вказаний в постанові (17.05.2011 р.) яка зазвичай спричиняє короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу і за цією ознакою відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці та садно нижніх кінцівок, які утворились дії тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк вказний в постанові (17.05.2011р.), як в своїй сукупності, так і кожне окремо, відповідно до вказаних правил, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, як зазначено в даному висновку, діагностування регматогенного відшарування сітківки у ОСОБА_4 через 5 тижнів після отримання контузії очного яблука, не дає підстав вважати його наслідком подій 17.05.2011 року. Міопія високого ступеня з розвитком хронічних патологічних змін у вигляді ангиопатії сітківки обох очей, проліферативної вітреоретинопатії в стадії В, хоріоретинальної периферійної дегенерації сітківки у ОСОБА_4 могли бути причиною розвитку регматогенного відшарування сітківки. Черепно мозкова травма, яка виникла за п`ять тижнів, могла бути несприятливою умовою для розвитку загострення хронічного процесу з боку сітківки і подальшого її відшарування, однак, згідно п.4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 «Загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, … не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості».
Таким чином під час досудового слідства встановлені обставини, на підставі яких прокурором прийнято рішення про закриття провадження.

В якості підстави для скасування постанов про закриття провадження потерпілий ОСОБА_4 , посилається на численні порушення, на його думку, при призначенні та проведенні експертних досліджень, наявність суперечностей в показах підозрюваного ОСОБА_6 та інших матеріалах провадження, численних неточностей в датах складання документів досудового слідства, та інших вказаних ним недоліків, які на його думку свідчать про незаконність прийнятого під час досудового слідства рішення про закриття провадження.

Тобто заявник вказує на незгоду з встановленими досудовим слідством обставинами і висновками, таким чином оскаржує неправильність досудового слідства, в зв`язку з чим ставить під сумнів його результати, не погоджуючись з рішенням про закриття провадження, фактично маючи на увазі можливість органом досудового слідства складання обвинувального акту та скерування його до суду.

Проте, вирішення питання про правильність і повноту встановлення таких обставин на стадії досудового слідства знаходиться в виключній компетенції органа досудового слідства і процесуального керівника, які, після встановлення таких обставин, на цій підставі вирішують питання про повідомлення про підозру чи закриття провадження по справі.

Вирішення питання щодо правильності проведення досудового слідства, на що посилається заявник, неможливе без дослідження і оцінки даних, які є доказами по справі.

Разом з тим, оцінка правильності встановлення досудовим слідством таких обставин і висновків, зокрема, перевірка і оцінка правильності проведення експертних досліджень, дача оцінки їх висновкам з точки зору їх допустимості як доказів, з урахуванням строків проведення досудового слідства, згідно до вимог ст.ст. 86-87 КПК України, дача оцінки показам допитаних осіб, належить до компетенції суду лише виключно при розгляді справи по суті, шляхом дослідження і оцінки в судовому засіданні доказів. Після чого суд вправі, виключно в передбаченому законом порядку, вирішити питання про однобічність і неправильність проведення досудового слідства.

Розгляд і вирішення питання щодо однобічності і неправильності досудового слідства слідчим суддею під час розгляду скарги на постанову про закриття провадження, тобто фактичне дослідження і оцінка доказів по справі слідчим суддею, не передбачений КПК України і не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час проведення досудового слідства.

До компетенції слідчого судді при розгляді вказаної скарги входить перевірка відповідності постанови вимогам ст.110 КПК України, а також чи виконані по кримінальному провадженню необхідні слідчі та оперативно-розшукові дії, і встановлені обставини, які мають значення для кримінального провадження і прийняття мотивованого кінцевого рішення.

В своїй скарзі ОСОБА_4 не навів даних про такі обставини та слідчі і оперативно-розшукові дії, які відповідно не встановлені і не виконані, пояснивши в судовому засіданні що під час досудового слідства проведені всі необхідні слідчі дії.

Таким чином з матеріалів скарги і кримінального провадження вбачається, що по даному кримінальному провадженню виконанні всі необхідні слідчі дії і встановлені всі обставини які мають значення для кримінального провадження, а також, що постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 20 червня 2017 року відповідає вимогам ст.110 ч.5 КПК України.

Зважаючи на встановлене, вважаю, що при вказаних обставинах скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Як вбачається з провадження, 03.12.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, тобто в умисному спричиненні ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Крім того, після винесення 14.11.2016 року постанови першим заступником керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення зі ст.122 ч.1 КК України на ст.125 ч.2 КК України, підозра змінена в порядку, передбаченому ст.ст.279 і 278 КК України, не була, тому кримінальне провадження фактично продовжувалось відносно підозрюваного за ознаками злочину, відносно якого йому повідомлено про підозру.
Тому підстав закривати провадження за ст..125 ч.2 КК України, при вказаних обставинах не було.
При вказаних обставинах винесення постанови начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 20 червня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не ґрунтувалося на вимогах кримінального процесуального закону. Тому в цій частині, скарга підлягає задоволенню.
Разом з тим, данні які встановлені в ухвалах слідчих суддів за скаргами ОСОБА_4 щодо неналежного виконання своїх обов`язків посадовими особами органів досудового розслідування, підлягають оцінці в встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304, 309 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову начальника відділення у складі СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 20 червня 2017 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України скасувати.

В задоволенні скарги в частині скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 20 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005785 від 31.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1