Справа № 199/190/16-к
УХВАЛА
23.03.2017 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4
за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро кримінальне провадження №0002649 відносно ОСОБА_7 за ст.187 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

При судовому розгляді кримінального провадження у судовому засіданні 23.03.2017 року прокурор просила відкласти судовий розгляд у зв`язку з клопотанням обвинуваченого про надання часу для підготовки до судових дебатів; також підтримала надане письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 дн., на період судового розгляду провадження, у зв`язку з тим, що зберігаються ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обвинувачений у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність; була проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 просили відкласти судовий розгляд для підготовки до судових дебатів, були проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки не підтверджені ризики, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Також обвинувачений надав суду клопотання про визнання недопустимими доказами: протоколу огляду місця події за участю свідка ОСОБА_8 від 23.11.2015 року, протоколу огляду предмету за участю ОСОБА_9 від 27.11.2015 року, висновку судово-товарознавчої експертизи №6232-15 від 15.12.2015 року, копії фіскального чеку №5144 від 19.11.2015 року, копії коробки із-під мобільного телефону «Nokia 225 Dual Sim» - із-за явної недопустимості цих доказів на підставі ст.89 КПК України, у тому числі у зв`язку з тим, що ці докази не відкривалися обвинуваченому по закінченню досудового розслідування (т.2 а.п.202-218).

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого від 23.03.2017 року про визнання доказів недопустимими.

Прокурор вважала, що підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про визнання доказів недопустимими не вбачається, що аналогічне клопотання захисника вже розглядалося судом, було відхилено, що ОСОБА_7 відкривались матеріали провадження і речові докази по завершенню досудового розслідування, надавався доступ, але він відмовився приймати в цьому участь.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, суд на підставі ч.2 ст.89 КПК України вважає, що немає достатніх підстав вважати про очевидну недопустимість доказів: протоколу огляду місця події за участю свідка ОСОБА_8 від 23.11.2015 року, протоколу огляду предмету за участю ОСОБА_9 від 27.11.2015 року, висновку судово-товарознавчої експертизи №6232-15 від 15.12.2015 року, копії фіскального чеку №5144 від 19.11.2015 року, копії коробки із-під мобільного телефону «Nokia 225 Dual Sim» - оскільки обвинуваченим не були приведені достатні дані саме про очевидну недопустимість доказів, також оскільки згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 відкривались матеріали провадження і речові докази по завершенню досудового розслідування, надавався доступ, але він відмовився приймати в цьому участь,що було підтверджено підписами двох понятих (т.1 а.п.4,7), також аналогічне клопотання захисника вже розглядалось судом в було відхилене ( т.2 а.п.189-190).

Крім того, клопотання про недопустимість доказів від 23.03.2017 року подане від імені обвинуваченого « ОСОБА_10 », тоді як обвинуваченим у провадженні є « ОСОБА_7 » (т.2 а.п.202).

Також суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора у відповідності до ст.ст.176-178,197,331,350 КПК України, відкласти судовий розгляд для надання часу обвинуваченому і захиснику для підготовки до судових дебатів; також запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою - підлягає продовженню на 60 дн., у зв`язку з тим, що зберігаються ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обвинувачений у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, підстав для змінення запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт - колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Обговоривши питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, вислухавши прокурора, який наполягав на продовженні дії запобіжного заходу, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини (остаточне від 10 травня 2011 року) у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.28,107,110,86,87,89,176-178,197,327,331,350,369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст.187 ч.4 КК України, на 30.03.2017 року о 14 год. 00 хв. в залі суду за адресою: 49083 м.Дніпро, вул.Новоселівська,9, в яке викликати:

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1;__________________________

обвинуваченого: ОСОБА_7 (Дніпропетровське УВП №4);_______________________

захисника: ОСОБА_6 _______________________________________________________

потерпілого: ОСОБА_11 ;________________________________________________

2. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 від 23.03.2017 року про визнання недопустимими доказами: протоколу огляду місця події за участю свідка ОСОБА_8 від 23.11.2015 року, протоколу огляду предмету за участю ОСОБА_9 від 27.11.2015 року, висновок судово-товарознавчої експертизи №6232-15 від 15.12.2015 року, копії фіскального чеку №5144 від 19.11.2015 року, копії коробки із-під мобільного телефону «Nokia 225 Dual Sim» - відмовити.

3. В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт - відмовити.

4. Задовольнити клопотання прокурора і відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто по 21 травня 2017 року, включно
5. Копії ухвали надати обвинуваченому ОСОБА_7 негайно після її проголошення, направити до Дніпропетровської УВП №4.

6. Ухвала набирає чинності негайно і окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3