печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених організаціями Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 05.12.2016 про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000416,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2016 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, у порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 05.12.2016 про відмову в задоволенні клопотання захисника у кримінальному провадженні № 0000416.
У поданій скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого від 05.12.2016 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого виконати вимоги визначені у клопотанні від 02.12.2016, вказуючи, що постанова про відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованою та незаконною.
У судове засідання особа, що подала скаргу адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий суддя, заслухавши заперечення слідчого, вивчивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000416 від 21.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень колишніми високопосадовцями ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ), а також командиром та заступником СБСМ «Грифон» ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при незаконному позбавленні волі особистого помічника нині покійного Предстоятеля Української православної церкви Митрополита Київського і всієї України ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), - ОСОБА_12 (архієпископ Переяслав-Хмельницький і ОСОБА_13 ).
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
02.12.2016 адвокат ОСОБА_4 звернувся в порядку ст. 220 КПК України до органу досудового розслідування з клопотанням про допит як свідків співробітників правоохоронних органів, які приймали участь у розкритті та розслідуванні факту викрадення 14.06.2013 з території Києво-Печерської Лаври настоятельниці Свято-Покровського жіночого монастиря Калісфенії ( ОСОБА_14 ) та її помічниці ОСОБА_15 , а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20
05.12.2016 слідчий в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 виніс постанову, якою відмовив в задоволенні вказаного клопотання від 02.12.2016.
Так, відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Положеннями ст. 93 КПК України визначається, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
При цьому, докази повинні бути належними та допустимими(ст. 92 КПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України, однак суб`єктом звернення не доведено необхідність у допиті співробітників правоохоронних органів, постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст. 2, 220, 110 КПК України, а відтак скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 220,303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених організаціями Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 05.12.2016 про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000416 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1