25.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/9435/16-к
Провадження №1-кп/205/191/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004355 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/10049/14-ц від 25.12.2014 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.12.2014 року. Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Згідно довідки - розрахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, станом на 13.11.2015 року у ОСОБА_3 , утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 10 528,38 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , згідно довідки - розрахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, починаючи з 14.11.2015 року до 18.10.2016 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 10 місяців 35 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи Ленінського ВДВС міста Дніпро, погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував, у результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_6 , станом на 18.10.2016 року у розмірі 21 933,51 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав та пояснив, що він був ознайомлений з рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська №205/10049/14-ц від 25.12.2014 року відповідно до якого він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.12.2014 року. Натомість виплат згідно рішення суду він ніколи не здійснював, оскільки деякий період після розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в судовому порядку він продовжив спільно проживати з потерпілою, а приблизно через сім місяців вони остаточно припинили шлюбні стосунки. З потерпілою та сином він фактично припинив спільне проживання з серпня 2015 року. З цього часу він не сплачував аліменти на утримання сина, оскільки його колишня дружина (потерпіла) не дозволяла йому бачитися та спілкуватися з сином. Крім того, він двічі проходив стаціонарне лікування від алкоголізму, у зв`язку з чим не мав можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак незважаючи на проходження лікування від алкоголізму він продовжує вживати алкоголь. Також обвинувачений зазначив, що ніколи ніде офіційно не був працевлаштований, в органи зайнятості з питанням працевлаштування не звертався, хоча йому це рекомендували у державній виконавчій службі. На теперішній час він не має роботи та постійних заробітків, у зв`язку з чим, не може погасити заборгованість по аліментам, але планує це зробити в майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. Суду надала власноруч написану заяву, в якій просила здійснювати розгляд кримінального провадження без її участі, у зв`язку з зайнятістю на роботі.

Суд, з урахуванням думок прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти судового розгляду кримінального провадження без потерпілої, у відповідності до ст. 325 КПК України, вважає можливим провести судовий розгляд без потерпілої ОСОБА_6 .

Не зважаючи на повне визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- витягом з кримінального провадження №0004355 від 13.10.2016 року, відповідно до якого 12.10.2016 року до Новокодацького ВП звернулася з заявою гр. ОСОБА_6 , в якій просить притягти до відповідальності гр. ОСОБА_3 за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.02.2007 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ;

- рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/10049/14-ц від 25.12.2014 року відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.12.2014 року;

- виконавчим листом №205/10049/14-ц виданого 20.01.2015 року, відповідно до якого рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/10049/14-ц від 25.12.2014 року ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.12.2014 року;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2015 року, відповідно до якої на підставі виконавчого листа №205/10049/14-ц було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 ;

- попередженнями та викликами Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 з вимогою термінової сплати заборгованості по аліментам та негайного повідомлення місця роботи.

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 , згідно якої заборгованість останнього по аліментам станом на 18.10.2016 року становить 21 933,51 гривень.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається повне визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно непрацевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також особисте ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого діяння, зокрема відсутність у нього щирого каяття тощо, а також думку потерпілої ОСОБА_6 , яка у власноруч написаної письмовій заяві наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, посилаючись на те, що заборгованість по аліментам не погашена, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням його до праці, у зв`язку з чим, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів слід призначити йому покарання у вигляді реального обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, втому числі й з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений не виразив щирого каяття, не заявив про осуд своїх дій, не вжив заходів щодо погашення вже наявної заборгованості по аліментам та не сплачував поточні аліментні виплати, які продовжують йому нараховуватися. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням не сприятиме його виправленню.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття до відповідної установи виконання покарання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1