АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/1572/17
Справа № 11-кп/791/577/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.2 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Представника цивільного

позивача ОСОБА_7

Захисника

Обвинуваченої ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002873 за апеляційною скаргою представника цивільного позивача, апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21.03.2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнена ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання (один) рік, з покладенням на неї, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України (в редакції 14.04.2009), протягом строку випробування наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (нині уповноважений орган з питань пробації); повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (нині уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженої ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не застосовувався.

Постановленостягнуто з ОСОБА_8 на користь:

- ПАТ «Укрпошта» 48993 грн. 42 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- держави 3518 грн.40 коп. витрати за проведення судових експертиз.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 , в період часу з 16.03.2016 по 12.05.2016, обіймаючи посаду начальника відділення зв`язку III групи Херсон - 45 с.Стенанівка Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта", знаходячись на своєму робочому місці у зазначеному відділенні зв`язку, розташованому за адресою:м.Херсон, с.Степанівка, вул.Джона Говарда, 57, тобто будучи службовою та матеріально-відповідальною особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, що згідно посадової інструкції полягають у забезпеченні збереження готівки, поштових відправлень, матеріальних цінностей, товарів та документації, відповідальності за правильність тарифікації і своєчасне та повне оприбуткування плати за послуги поштового зв`язку, одержання підкріплень готівки, здачу та відправку над лімітних залишків грошей до Головної каси поштамту ( вузла зв`язку), за своєчасне якісне складання звітів, за достовірність статистичних даних, за правильне ведення операцій та підписавши договір про повну матеріальну відповідальність від 16.11.2012 року, використовуючи службове становище в супереч інтересам служби, умисно, із корисним мотивом, направленим на заволодіння чужим майном, приймаючи готівку у виді платежів за послуги наданні поштовим відділенням, оприбутковувала її своєчасно по касовому звіту, але не направляла наприкінці робочого або наступного дня у Головну касу дирекції, як понадлімітні залишки, у зв`язку з чим виявлено щоденні перевищення встановленого ліміту залишку грошових коштів в касі на кінець робочого дня, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа цими грошовими коштами підприємства в сумі 48993 грн. 42 коп., і обернула зазначені грошові кошти на свою користь, чим спричинила матеріальну шкоду Херсонської дирекції У ДППЗ "Укрпошта" (правонаступник ПАТ "Укрпошта") на вищевказану суму, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №60-ек від 16.11.2016 року.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини і правильності кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме вимоги ст.75 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_8 призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої внаслідок м`якості. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 191 КК України, яке є корупційним. За таких обставин підстави для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України відсутні, та просить призначити ОСОБА_8 покарання без застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, у виді реальної міри покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на роки, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установізакритого типу.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги, представника цивільного позивача, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинувачену ОСОБА_8 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вислухавши покази обвинуваченої ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши в судових дебатах аналогічні прохання сторін, останнє слово обвинуваченої, яка вину свою визнала повністю і щиросердно покаялася, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні, щодо тих обставин, які не оспорюються, відповідно до ч.1,3 ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим і з цим висновком щодо фактичних обставин справи, погоджується суд апеляційного інстанції, а саме те, що ОСОБА_8 , в період часу з 16.03.2016 по 12.05.2016, обіймаючи посаду начальника відділення зв`язку III групи Херсон - 45 с.Стенанівка Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта", будучи службовою та матеріально-відповідальною особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи службове становище в супереч інтересам служби, умисно, із корисним мотивом, направленим на заволодіння чужим майном, приймаючи готівку у виді платежів за послуги наданні поштовим відділенням, оприбутковувала її своєчасно по касовому звіту, але не направляла наприкінці робочого або наступного дня у Головну касу дирекції, як понадлімітні залишки, у зв`язку з чим виявлено щоденні перевищення встановленого ліміту залишку грошових коштів в касі на кінець робочого дня, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа цими грошовими коштами підприємства в сумі 48993 грн. 42 коп., і обернула зазначені грошові кошти на свою користь, чим спричинила матеріальну шкоду Херсонської дирекції У ДППЗ "Укрпошта" (правонаступник ПАТ "Укрпошта") на вищевказану суму, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №60-ек від 16.11.2016 року.
Кримінальне правопорушення, яке скоїла ОСОБА_8 за ч.2 ст.191 КК України, як як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, кваліфіковано правильно.

Посилання прокурора на те, що призначена міра покарання з порушенням кримінального закону є обґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом

Розглядаючи дане кримінальне провадження по суті суд першої інстанції не застосував закон , який підлягає застосуванню.

Відповідно до примітки ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. На час вчинення засудженою кримінального правопорушення, що мало місце в період часу з 16.03.2016 по 12.05.2016, діяла редакція ст. 75 КК відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1698-VII, який набрав чинності 25 січня 2015 року. Отже, норма вказаного закону вже містила застереження про неможливість його застосування до засуджених за корупційний злочин.

Постановляючи вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , суд першої інстанції не дотримався положень статей 45 та 75 КК, і, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок судом постановлений з істотним порушенням вимог кримінального закону, та з урахуванням того, що усунення вказаних порушень не можливе без погіршення становища обвинуваченого, він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким необхідно привести призначення покарання ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог кримінального закону та визнати її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, за обставин, які встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обрання міри покарання обвинуваченій, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, визнання своєї вини повністю та щире каяття, особу винної, яка характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, пом"якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, матеріальні збитки ПАТ "Укрпошта" не відшкодовані, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, пов`язане з обмеженням волі та права займати певні посади, що суд вважає буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Апеляційна скарга представника ПАТ "Укрпошта" ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 8 ч.1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.

Представник цивільного позивача подав апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції щодо призначеного покарання ОСОБА_8 , що суперечит вимогам ст. 393 КПК; України.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ПАТ "Укрпошта" ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21.03.2017 року відносно ОСОБА_8 , скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 191 КК України у виді одного року обмеження волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 (два) роки.

Строк покарання відраховувати з моменту прибуття до виправного центру для відбування покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після спливу строку, передбаченого КПК України, на його оскарження, а у разі оскарження після розгляду справи касаційним судом.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2