Справа № 453/733/17
№ провадження 1-кп/453/149/17
В И Р О К
іменем України
10 серпня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орява Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сколівського районного суду Львівської області від 24.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок вступив у законну силу, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, а умисно повторно вчинив нове кримінальне правопорушення, зокрема 15.09.2016 року близько 01 год. 00 хв. він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (електроінструментів), поєднане із проникненням у приміщення, прийшов до господарського приміщення гр. ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, через отвір між вхідними дверми даного господарського приміщення проник усередину. Перебуваючи усередині вказаного приміщення, із столів таємно викрав електричну болгарку марки «Makita» вартістю 1 550 грн., електричний лобзик марки «Makita» вартістю 1 750 грн., вібрувальну шліфмашинку марки «Makita» вартістю 1 600 грн, шуруповерт марки «Арсенал» на акумуляторних батареях із зарядним пристроєм вартістю 1 500 грн., шуруповерт марки «Sturm» з електрошнуром та розеткою вартістю 800 грн., комплект головок під болти різного розміру вартістю 700 грн., які поскладав у господарську сумку та виніс з приміщення до свого будинку. У подальшому, у кінці вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його гр. ОСОБА_6 .. Внаслідок вказаних вище неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 7 900 грн..
Він же, 16.11.2016 року близько 01 год. 00 хв.,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення, прийшов до дерев`яного приміщення гаража гр. ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, руками зірвав навісний замок на вхідних дверях даного гаражу і проник усередину. Перебуваючи усередині гаража, обвинувачений ОСОБА_4 відкрив незачинені на замок передні водійські дверцята автомобіля ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_7 , та з салону вищевказаного автомобіля таємно викрав автомагнітолу LG LAC-UA 361 вартістю 950 грн., дві автоколонки JVC вартістю 544 грн., FM модулятор вартістю 150 грн. з флеш картою ємністю 4 GB вартістю 75 грн., відеореєстратор DOD F900L HD вартістю 1 150 грн. з флеш картою Transcend на 16 GB вартістю 145 грн. та виніс їх з приміщення гаража. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, встановивши їх в автомобілі «Део нубіра» ні іноземних номерах, який згодом продав невстановленій слідством особі у Закарпатську область. Внаслідок вказаних вище неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3 014 грн..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівського РР «Сколівська ЦРЛ» не перебуває. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а судимість не погашена у встановленому порядку, заподіяна ним майнова шкода потерпілим у повному обсязі не відшкодована.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 24.05.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до п`яти років та шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, строк відбування покарання рахується з 01.01.2017 року. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення такого вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими у частинах 1-3 цієї статті. У цьому випадку у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за даним вироком суду приєднати частково невідбуте ним покарання, призначене за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 24.05.2017 року і призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Також слід вирішити питання щодо стягнення судових витрат у даному кримінальному провадженні, пов`язаних із проведенням судових трасологічних та судової дактилоскопічної експертиз, а також вирішити долю визнаних у таких кримінальних провадженнях речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 24 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 453/478/17 (провадження № 1-кп/453/110/17) і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 7 (сім) місяців з конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 01.01.2017 року

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 703 (сімсот три) грн. 68 коп. витрат за проведення судових трасологічних експертиз № 11/2285 від 12.12.2016 року та № 11/2274 від 05.01.2017 року, а також судової дактилоскопічної експертизи № 4/1944 від 20.01.2017 року.

Речові докази: шуруповерт марки «Sturm» з електрошнуром та розеткою повернути ОСОБА_5 .

Речовий доказ: навісний замок з ключем до нього знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1