УХВАЛА

07 серпня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника - ОСОБА_3
представника скаржника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора.
В скарзі зазначає, що 12 грудня 2015р. співробітниками УСБУ в Рівненській області заведено кримінальне провадження за № 0000086 .
В межах цього провадження 12 грудня 2015р. під час проведення огляду місцевості у нього було вилучено 2 мобільні телефони, талони на бензин та грошові кошти в сумі 10 тис. грн.
Дане кримінальне провадження було передано до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Під час досудового розслідування все вилучене майно, крім 10 тис. грн., повернуто йому
У квітні 2017р. він звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду з клопотанням про скасування арешту вилучених в нього вище зазначених коштів.
18 травня 2017р. слідчим суддею Рівненського міського суду його клопотання повністю задоволено та скасовано арешт вилучених в нього 10 тис. грн.
03 липня 2017р. ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області відмовила у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Рівненської області на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 18 травня 2017р.
06 липня 2017р. я разом із адвокатом прийшов до заступника начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 з проханням повернути йому 10 тис. грн. Вона відкрила якийсь пакет, зірвала печатку і дала йому пачку 100 гривневих купюр, які тут же перерахував і встановив, що у пачці 10 тис. грн. Тоді вона забрала всі кошти назад, помістила їх у целофановий пакет та сказала, що опломбує і передасть йому, на що він не погодився. Він просив передати гроші по розписці і не опломбовані. Тоді слідчий відмовила йому повертати кошти.
Таким чином, йому так і не повертають вилучені 12 грудня 2015р. 10 тис. гривень.
Просить суд зобов`язати органи досудового розслідування слідчого управління Головного управління національної поліції в Рівненській області повернути мені 10 тис. гривень.
Крім того заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором в якому просить поновити пропущений з поважних причин строк із 18.05.2017, передбачений для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна - грошових коштів в сумі 10 000 гривень, вилучених у ОСОБА_3 та накласти арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 10 000 гривень, вилучені 12.12.2015 у ОСОБА_3 , які являються доказом злочину та предметом неправомірної вигоди, у формі заборони його відчуження, розпорядження та користування майном.
В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали та просили її задоволити. Щодо задоволення клопотання про накладення арешту просили відмовити у зв`язку з безпідставністю.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
У ст. 167 КПК зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 169 КПК України, якою передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна, зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000086 від 12.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
12.12.2015 року в ході огляду місця події у ОСОБА_3 було вилучено грошові кошти в сумі 10 000 гривень, які він отримав, в якості неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням свого службового становища від керівника та засновника КП «Будінвестсервіс» ОСОБА_6 у інтересах останнього.
12.12.2015 року вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 гривень постановою слідчого Управління СБ України в Рівненській області визнані речовими доказами.
19.12.2015 року вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000 гривень постановою слідчого управління ГУНП в Рівненській області приєднані до матеріалів кримінального провадження та визначено місце їх зберігання - в уповноваженому банку.
06.04.2016 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду на вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000 гривень накладено арешт.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2017 року арешт майна грошових коштів в сумі 10 000 гривень скасовано.
Слідчим який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, порушено вимоги КПК України, що полягає у його бездіяльності щодо неповернення майна, оскільки після вилучення майна, яке вилучено 12.12.2015 року в ході огляду місця події у ОСОБА_3 не дотримано терміну для вирішення питання щодо вилученого майна, не виконано вимоги, визначені імперативними норми ст.ст.169, 171 КПК України, вказане в скарзі тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 10 000 гривень підлягає негайному поверненню ОСОБА_3 .
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Крім того за змістом ст. ст. 170, 171 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої пере5буває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2)перелік і види майна, що належить арештувати;
3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1)правову підставу для арешту майна;
2)достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3)розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4)наслідки арешту майна для інших осіб;
5)розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В клопотанні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме на грошових коштів в сумі 10 000 гривень, які вилучені 12.12.2015 у ОСОБА_3 , слідчий в порушення вимог п. 1 ч. 2, п. п. ст. 171 КПК України не зазначила підстави та мету арешту відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та не надала документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора задовільнити.
Зобов`язати органи досудового розслідування слідчого управління Головного управління національної поліції в Рівненській області повернути ОСОБА_3 10 тис. гривень.
В задоволенні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна - грошових коштів в сумі 10 000 гривень, вилучених у ОСОБА_3 накласти арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 10 000 гривень, вилучені 12.12.2015 у ОСОБА_3 , які являються доказом злочину та предметом неправомірної вигоди, у формі заборони його відчуження, розпорядження та користування майном відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набрала законної сили 07.08.2017 року.
Слідчий суддя підпис:
З оригіналом згідно
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1