УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 4 серпня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця смт Золочів Харківської області, такого, що не має судимості в силу ст. 89КК України,

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання мнеш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4роки.
Цим же вироком також засуджені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо яких касаційні скарги не подані.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він, діючи самостійно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , в період із грудня 2015 по березень 2016 року в смт Золочів Харківської області, повторно, з проникненням у житло таємно заволодів чужим майном, спричинивши шкоду потерпілим ОСОБА_9 на суму 1 538 грн, ОСОБА_10 2 055 грн, ОСОБА_11 1 016, 67 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій його підзахисного, порушує питання про зміну судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого через суворість та просить пом`якшити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі захисника не заперечується.
Доводи касаційної скарги захисника про призначення ОСОБА_5 суворого покарання, не заслуговують на увагу.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та дані про особу винного, й навів у вироку переконливі мотиви прийнятого рішення.
Зокрема, суд узяв до уваги, що вчинені засудженим кримінальні правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких.
Також судом ураховано ті дані й обставини, на які є посилання в касаційній скарзі, а саме: пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Окрім того, судом ураховано дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, негативно характеризується за місцем проживання, не працевлаштований.
Із урахуванням цих даних у сукупності суд призначив засудженому реальне покарання та обґрунтовано визнав неможливим застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України.
Отже, покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, і воно за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для його пом`якшення, як про це ставить питання у касаційній скарзі захисник, не вбачається.
Перевіркою судового рішення встановлено, що апеляційний суд, при розгляді апеляції, зокрема, засудженого ОСОБА_5 про пом`якшення йому покарання, дійшов обґрунтованого висновку про залишення вироку щодо нього без зміни.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3