22.06.2017 Справа № 756/8246/17
Унікальний номер № 756/8246/17-к
Провадження № 1-кс/756/1176/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005774 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий вказує на те, 19.06.2017, близько 14 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 22, співробітниками поліції, під час перевірки автомобіля марки «Chrysler Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , має ознаки підробки.

Того ж дня, за вказаною адресою, слідчим в порядку ст. 167 КПК України тимчасово вилучено автомобіль марки «Chrysler Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від зазначеного автомобіля, які постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню за №0005774.

Як на підставу внесення клопотання про арешт, слідчий посилається також на те, що вилучений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0005774 від 20 червня 2017 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
З урахуванням вищевикладеного, з метою недопущення знищення, втрати або пошкодження майна, вважаю клопотання слідчого про арешт майна в частині заборони розпорядження обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 167, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Chrysler Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії серії НОМЕР_3 та ключ від зазначеного автомобіля, у вигляді заборони розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1