Справа №1-273/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Савуляка Р. В.

при секретарі Труба У.М.

з участю прокурора Ковальчука О.Г.

адвоката ОСОБА_1 потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 б, працює у ПП Пласт Комплект, раніше судимого:

22 грудня 2006 року Червоноградським міським судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.389, ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 05 лютого 2008 року умовно - достроково згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області на невідбутий термін 5 місяців 14 днів, за ч.2 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року, будучи в стані алкогольного спяніння, з метою власного збагачення за рахунок вимагання чужого майна, вступив у змову із неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, кримінальна справа відносно якого закрита на підставі п.8 ст.6 КПК України, спрямовану на вимагання грошей у неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 та ОСОБА_4 володіючи інформацією щодо місця перебування неповнолітнього ОСОБА_6, прибули у підвальне приміщення будинку №39, по вул. Львівській у м. Соснівка, Львівської області де використовуючи фізичну, вікову та кількісну перевагу стали вимагати у ОСОБА_2 гроші в сумі 2000 гривень. При тому, у підтвердження своїх вимог, ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_6 удар головою в обличчя, після чого став наносити йому численні удари по голові і плечах. Підтримуючи протиправні дії ОСОБА_3 та діючи спільно з ним, ОСОБА_4 наніс два удари в область підборіддя ОСОБА_2, спричинивши йому фізичну біль.

У подальшому ОСОБА_3, діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 з метою досягнення злочинного наміру спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_2, вивели останнього з підвального приміщення в лісосмугу, що навпроти будинку №39 по вул. Львівській, де наніс один удар головою в обличчя та два удари палицею по спині, внаслідок чого ОСОБА_2 впав на землю.

Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_2, ОСОБА_3 використовуючи присутність ОСОБА_4 незаконно заволодів належним ОСОБА_2 мобільним телефоном Самсунг Х-510, вартістю 670 гривень і сім картою мобільного оператора Діджус, вартістю 50 гривень, з метою подальшого вимагання грошей за його повернення.

Своїми діями ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 спричинили неповнолітньому ОСОБА_2 фізичний біль та заподіяли матеріальних збитків на 720 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав частково та показав, що 31 січня 2008 року він святкував Новий Рік із своїми друзями у м. Соснівка.

Потім разом усі пішли до ялинки.

По дорозі зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 При тому ОСОБА_4 розповів їм про те, що ОСОБА_2 із своїми друзями забрали його мобільний телефон. Відтак вони всі почали шукати ОСОБА_2 і після нетривалих пошуків знайшли його у підвалі одного із будинків. Тоді ОСОБА_4, ще розповів як ОСОБА_2 з компанією побили його і справили на ньому свої природні потреби.

Він почав розпитувати у ОСОБА_2 про телефон ОСОБА_4 і запропонував, щоб той передав йому свій телефон. Отримавши талефон у ОСОБА_2, він звернувся до ОСОБА_4 чи це не його. ОСОБА_4 сказав, що не його, тоді він повернув телефон.

Через деякий час він знову забрав телефон в ОСОБА_2 і запропонував, щоб той привів своїх друзів, які забрали телефон в ОСОБА_4 ОСОБА_2 не хотів його слухати тому він дав йому два підзатильники, після чого всі вийшли на вулицю і пішли у лісосмугу.

Знаходячись там разом із ОСОБА_2, він знову почав сварити його і ще декілька раз вдарив його долонею в груди, після чого забрав цей телефон і сказав, що поверне після того, як він (ОСОБА_2О.) поверне телефон ОСОБА_4

На даний час він повернув телефон ОСОБА_2 та примирився з ним.

Двох тисяч гривень він не вимагав у потерпілого, тому у тій частині, своєї вини не визнає.

Незважаючи на частковість визнання вини ОСОБА_3 його винуватість в інкримінованому злочині доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідків,, протоколами слідчих дій та іншими доказами в їх сукупності.

Зокрема потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року він із друзями відпочивали в одному із підвалів будинку в м. Соснівка, де пили пиво.

До них зайшли ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інші хлопці. ОСОБА_3 запитав його за телефон ОСОБА_4, при тому наніс декілька ударів ногою, вимагаючи повернення телефону.

Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вивели його у лісосмугу, де ОСОБА_3 почав його бити та вимагати 2000 гривень.

На даний час підсудний компенсував йому вартість телефону, відтак він не має притензій до нього і просить не притягувати його до кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року він разом із ОСОБА_2 зайшли у підвал будинку №39, що по вул. Львівська у м. Соснівка.

Через деякий час у підвал зайшли ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 При тому ОСОБА_4 почав розпитувати за свій телефон у ОСОБА_2, вимагаючи його повернення.

ОСОБА_2 не хотів повертати телефон ОСОБА_4 Тоді ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_2 і забрав його телефон.

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 стояли збоку і в розмову не втручалися.

Потім ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вийшли із підвалу і пішли в лісосмугу. Він йшов за ними і зупинився від них за декілька метрів.

Через деякий час вони всі знову зайшли у підвал де ОСОБА_4 та ОСОБА_3 говорили із ОСОБА_2 про телефон, або його вартість. При тому він бачив як ОСОБА_3 наносив удар ОСОБА_2 із словами брешеш. Тоді він вийшов з підвалу і пішов до дому.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року він разом із ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 знаходилися у підвалі будинку №39, що по вул. Львівській в м. Соснівка і грали в карти.

До них зайшли ОСОБА_3, ОСОБА_4, які закликали до себе ОСОБА_2 і відвели в сторону а потім декілька раз вдарили його.

Пізніше всі вони вийшли на вулицю і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знову почали питати у ОСОБА_2 про телефон.

Він побачив, що ОСОБА_2 лежав на землі, а ОСОБА_3 кричав, щоб той повернув мобільний телефон ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він також в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року знаходився у підвалі будинку №39, що по вул. Львівській в м. Соснівка, Львівської області. У той час у підвал зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які почали розпитувати у ОСОБА_2 за телефон.

Як розгорталися події дальше він не пригадує, так як від випитого спиртного йому стало погано і він заснув.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в ту ніч він також був серед хлопців у підвалі будинку №39, що по вул. Львівській в м. Соснівка і бачив як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розпитували у ОСОБА_2 про телефон, який, у свій час, ОСОБА_2 забрав в ОСОБА_4 Однак не пригадує, щоб хтось бив ОСОБА_2

З плином часу він не пригадує всіх обставин події які мали місце в ніч з 31 грудня 2008 року на 01 січня 2009 року, тому просить брати до уваги його показання дані на попередньому слідстві.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона була опікуном ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_4 одружився 22 лютого 2011 року, а 18 квітня того ж року трагічно загинув у дорожньо-транспортній пригоді.

Із письмових показань обвинуваченого ОСОБА_4 які оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, що в ніч на 01 січня 2009 року він із ОСОБА_3 та іншими хлопцями перебували у підвалі будинку №36, що по вул.. Львівській в м. Соснівка, Львівської області, де випивали та вели розмову на різні теми.

Там ОСОБА_3 довідався про те, що у свій час, ОСОБА_2 із товаришами справили на нього (на ОСОБА_4) природні потреби, пошкодили одяг і забрали мобільний телефон.

ОСОБА_3 наніс декілька ударів ОСОБА_2, і почав вимагати щоб той повернув мобільний телефон, а також гроші за пошкоджений одяг.

ОСОБА_4 також підтримував ОСОБА_3 у його діях.

Потім ОСОБА_3 взяв ніжку від стола і наніс нею декілька ударів ОСОБА_2 по пальцях рук і забрав мобільний телефон останнього.

Подальших обставин справи не памятає, так як заснув, а коли проснувся, то побачив, що ОСОБА_3 дальше розмовляє із ОСОБА_2, але вже його не бив (а.с.167-174);

Із письмових показань свідка ОСОБА_14 які оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, 01 січня 2009 року її син ОСОБА_2 прийшов до дому близько 7 години ранку, був заплаканий, вимазаний із опухлим лицем. Він сказав, що його уночі побили у підвалі будинку №39, та вимагали 2000 гривень.

Через знайомого ОСОБА_15 вона довідалася про те, що його сина тієї ночі побили, вимагали гроші та забрали мобільний телефон ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.41-42).

Крім вищенаведеного винуватість ОСОБА_3 доводиться:

Заявою ОСОБА_14 від 19.02.2009 року у якій вона вказує, що в ніч на 01 січня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побили її сина, забрали його телефон Самсунг Х-510та вимагали гроші в сумі 2000 гривень (а.с.3);

Протоколом огляду місця події від 19.02.2009 року, згідно якого місцем вчинення злочину є підвальне приміщення будинку №39 по вул. Львівській в м. Соснівка, Львівської області (а.с.21);

Протоколом огляду місця події від 19.02.2009 року, згідно якого місцем вчинення злочину є також лісосмуга, засаджена соснами, що через дорогу навпроти будинку №39 по вул. Львівській в м. Соснівка, Львівської області, де розміщений металічний каркас, для вибивання килимів (а.с.20);

Копією гарантійного талону на мобільний телефон Самсунг Х-510, який представив слідству ОСОБА_2, що підтверджує наявність у нього мобільного телефону на час вчинення злочину (а.с.39);

Протоколом очної ставки між неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 18.03.2009 року, де ОСОБА_2 настоює, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 побили його та вимагали у нього гроші в сумі 2000 гривень (а.с.58-60);

Протоколом очної ставки між неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.03.2009 року, де ОСОБА_2 настоює, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 побили його та вимагали у нього гроші в сумі 2000 гривень (а.с.61-63);

Протоколом очної ставки між неповнолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_4 від 18.03.2009 року, де ОСОБА_11 настоює, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 вимагали у ОСОБА_16 мобільний телефон або гроші та погрожували фізичною розправою (а.с.64-65);

Протоколом очної ставки між неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 23.03.2009 року, де ОСОБА_7 настоює, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 вимагали у ОСОБА_16 мобільний телефон або гроші (а.с.79-80);

Протоколом очної ставки між неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 24.03.2009 року, де ОСОБА_4 зізнається, що він вимагав у ОСОБА_2 свій мобільний телефон та наніс йому один удар по спині, а ОСОБА_5, наносячи удари ОСОБА_16, вимагав у нього телефон та гроші, на що ОСОБА_3 цього не заперечував, а навпаки підтвердив, що він дійсно вимагав у ОСОБА_2 мобільний телефон ОСОБА_4 та гроші в сумі 200 гривень (а.с.91-92);

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.03.2009 року з участю ОСОБА_3 де він вказав на підвал у якому застосовуючи насильство, вимагав разом з ОСОБА_4 мобільний телефон у ОСОБА_2 та гроші в сумі 200 гривень (а.с.93-96);

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.03.2009 року з участю ОСОБА_4 де він вказав на підвал у якому застосовуючи насильство, вимагав разом з ОСОБА_3 мобільний телефон у ОСОБА_2 та гроші в сумі 200 гривень (а.с.93-96);

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 24.03.2009 року з участю потерпілого ОСОБА_2 де останній вказав на підвал будинку №39, що по вул.. Львівській в м. Соснівка та лісосмугу, неподалік зазначеного будинку, де ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимагали у нього мобільний телефон або гроші в сумі 2000 гривень та забрали його мобільний телефон Самсунг Х-510(а.с.101-105), та іншими доказами в їх сукупності.

Суд не бере до уваги та критично оцінює показання ОСОБА_3 про його непричетність до вимагання грошей в сумі 2000 гривень у потерпілого ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_4 Такі показання даються підсудним у вигідній для себе інтерпритації з метою зменшення обєму звинувачення та помякшення покарання.

Фактично, ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечується факт вимагання ним та ОСОБА_4 мобільного телефону Самсунг Х-510у ОСОБА_2, та заволодіння цим телефоном в ніч на 01.01.2009 року, а також грошей, в сумі 200 гривень нібито за пошкоджений одяг ОСОБА_4

Проте, як на попередньому слідстві, так і в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_2 стверджував, що окрім заволодіння шляхом вимагання його мобільним телефоном, підсудні вимагали у нього ще й 2000 гривень за телефон ОСОБА_4 Такі показання потерпілого завжди були послідовними, тому відповідають встановленим обставинам справи.

Аналізуючи навелені вище докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вимаганні, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб в судовому засіданні доведена повністю.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч.2 ст.189 КК України.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин за попередньою змовою з ОСОБА_4, був фактично його організатором і йому належала основна роль у ньому.

Проте, злочином не заподіяної істотної шкоди потерпілому, а злочинні наслідки, як такі, є незначними. Вартість мобільного телефону відшкодована потерпілому.

В судовому засіданні підсудний та потерпілий примирилися, наочно продемонструвавши це.

Враховується також час, який пройшов з моменту вчинення злочину до постановлення вироку, за який підсудний не притягувався до відповідальності, не вчиняв правопорушень, а навіть, як на думку суду, став на шлях виправлення.

Як особа ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно. Він, на даний час,, працевлаштований у ПП Пласт Комплекті трудовий колектив ручається за його належну поведінку, просить не застосовувати до нього покарання, повязані з ізоляцією від суспівльства.

Підсудний ОСОБА_3 проживає у громадянському шлюбі і виховує малолітню дитину.

Відтак обставинами, що помякшують покарання для підсудного є:

активне сприяння розкриттю злочину;

добровільне відшкодування завданих збитків, та усунення заподіяної шкоди;

позитивна характеристика за місцем праці.

Обставинами, що обтяжують покарання є:

вчинення злочину особою повторно та рецедив злочину;

вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не є суспільно небезпечною особою, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із встановленням тривалого іспитового строку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.189 КК України та призначити йому покарання 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання якщо він протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_3 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 підписку про невиїзд залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з часу його оголошення.

Головуючий:ОСОБА_17