Провадження №1-кп/523/559/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт кримінального провадження за №0004303 від 3.07.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого дітей, офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 4.09.2015 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
2.07.2016 року приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір направлений на заволодіння чужим майном, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , та застосовуючи насилля, яке є небезпечним для здоров`я до потерпілого, яке виразилося в штовханні потерпілої, яка втратив рівновагу, впала на землю, після чого ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів кулаками в область обличчя та голови та шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вагою 20 грамів вартістю 20 тис. гривень з золотим хрестиком вагою 2 грами вартістю 2000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 22000 гривень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1783 від 5.07.216 року потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа із задовільним стоянням кісткових уламків, синця в області носа і лівої очниці, двох синців шиї, садна в області лівого плечового суглоба, садна правого плеча, по одному синцю в області колінних суглобів, які могли викликали розлад здоров`я більше шести днів, але не більше трьох тижнів, що за критеріями п.п. 2.3.3, 4,6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що у вказаний день та час злочину не скоював, потерпілу вперше бачить у залі суду, того дня був вдома на АДРЕСА_3 , потім під вечір пішов до свого товариша ОСОБА_7 у гості, де разом дивилися футбол, які команди грали не може спам`ятати. У товариша знаходився до ранку. Коли наступного дня вранці повертався пішки додому, був затриманий співпрацівниками поліції, при ньому були знайдені його особисті кишенькові гроші у розмірі 500 гривень, ніяких золотих виробів у нього не було. Під часу допиту змінював свої покази, спочатку запевняючи, що 2.07.2016р. у першій половині дня знаходився вдома за місцем свого мешкання, потім пояснюючи, що працював на будівництві приватного подвір`я приблизно до 14:00 години, потім до сьомої години вечора був один на морі, після чого прийшов до товариша у гості. В подальшому відмовився від будь-яких пояснень. Цивільний позов потерпілої не визнає, так як стверджує, що не вчиняв кримінального правопорушення.

Незважаючи на не визнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілої, свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 2 липня 2016р. приблизно о шостій годині вечора вона поверталася додому з магазину, зайшла у під`їзд свого будинку, за нею зайшов ОСОБА_6 , на другому прольоті штовхнув її, від чого вона втратила рівновагу, злетіла на перший поверх. Вона почала кричати, ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів руками по голові та обличчю, зірвав з шиї золотий ланцюжок з хрестиком та зник. В наслідок скоєного на неї нападу у неї був перелом носу без зміщення, гематоми, синці. Безпосередньо впізнала обвинуваченого на наступний день у відділку, як людину, яка вчинили відносно неї злочин. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

- Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_6 є її рідним сином, вони ніколи не конфліктували. Про скоєний злочин дізналася від працівників поліції, коли син був затриманий. Його попросили вивернути кишені, він показав, що у нього були гроші, скільки саме, не пам`ятає. Також свідок пояснила, що її син останнім часом працював десь на площі Толбухіна у приватному секторі на будівництві, заробляв, в грошових коштах особливо не нуждався, навпаки до затримання допомагав їй грошима. Про вчинене діяння він нічого їй не розповідав, обставини їй не відомі. Причини скоєного злочину, звідки у нього гроші, пояснити не може.

- Протоколом огляду місця події від 2.07.2016 року

- Висновком судово - медичної експертизи № 1783 від 5.07.216 року, відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа із задовільним стоянням кісткових уламків, синця в області носа і лівої очниці, двох синців шиї, садна в області лівого плечового суглоба, садна правого плеча, по одному синцю в області колінних суглобів.

Закритий перелом кісток носа із задовільним стоянням кісткових уламків, синець в області носа і лівої очниці, синці шиї, області лівого плечового суглоба, області колінних суглобів утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились. Садна області лівого плечового суглоба, правого плеча утворилися за механізмом тертя, ковзання твердих предметів по шкірі. Не виключено, що закритий перелом кісток носа із задовільним стоянням кісткових уламків, синець в області носа могли утворитися від нанесення удару (ударів) кистю руки, стиснутої в кулак, а синець лівої очниці, синці шиї, області лівого плечового суглобу, області колінних суглобів можливо від ударів подібними предметами, а також в результаті подальших падінь ОСОБА_5 .

Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_5 до лікувального закладу, а також судячи з морфологічних властивостей видимих ушкоджень (синці яскраво-фіолетового кольору, садна покриті підсохлими кірочками вище рівня навколишньої шкіри червоного кольору), які утворилися в термін від 1 до 3 діб до моменту огляду експертом. Таким чином, дані ушкодження могли бути заподіяні 2.07.2016р.

Дані тілесні ушкодження в комплексі викликали розлад здоров`я більше шести днів, але не більше трьох тижнів, що за критеріями п.п. 2.3.3, 4,6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 3.07.2016р., в ході якого потерпіла ОСОБА_5 у присутності понятих за зовнішніми прикметами впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка відносно неї вчинила кримінальне правопорушення (з фотографією), при цьому впізнана особа відмовилися від підпису в протоколі, що також засвідчено підписами понятих.

Разом з цим, вислухав пояснення обвинуваченого, який під час судового розгляду плутаючись, змінював свої покази, суд критично відноситься до показів ОСОБА_6 , що він не скоював злочин, передбачений ст. 187 ч.1 КК України, оскільки його пояснення суперечать детальним, чітким та послідовним поясненням потерпілої ОСОБА_5 , яка показала суду, що саме обвинувачений скоїв на неї напад та викрав належне їй майно, що також підтверджується дослідженими та оголошеними у судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме протоколом пред`явлення особи для впізнання від 3.07.2016р. відповідно до якого потерпіла без сумнівів впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 та вказала, як на особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення.
В правдивості показів потерпілої у суду не виникає сумнівів.
Версія обвинуваченого ОСОБА_6 , який спочатку пояснював, що знаходився вдома, потім показав, що працював на будівництві, увечері знаходився в гостях у товариша є непереконливою та розцінюється судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності. Викладені у сукупності обставини та встановлені у ході судового провадження факти спростовують доводи щодо непричетності ОСОБА_6 до скоєння вищезазначеного інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене ст. 187 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/ та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисного злочину, наявність матеріального збитку, особисте ставлення до скоєного діяння.

Обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту з`ясовано, що здійснювалось залучення експертів для проведення судово-медичної експертизи, однак судові витрати відсутні у зв`язку з безкоштовним проведенням вищезазначеної експертизи. Також встановлено, що до кримінального провадження речові докази не долучалися.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , заявлений 6.10.2016р. на суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 23254 гривень, спричиненої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, морального збитку у розмірі 40 тис. гривень суд вважає задовольнити частково.

Так, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 заявлений на загальну суму 23254 гривень матеріальної шкоди, на думку суду підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки зазначена сума доказана документально матеріалами кримінального провадження та найшла своє підтвердження у ході судового розгляду.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 заявлені у розмірі 40 тис. гривень морального збитку суд вважає за необхідне задовольнити частково у сумі 20 тис. гривень.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вартості майнової компенсації, яка підлягає виплаті ОСОБА_5 , характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілої.

Таким чином, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 суд, приймаючи до уваги клопотання потерпілої щодо застосування відносно обвинуваченого суворої міри покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину не визнав, його особисте ставлення до скоєного, наявність заподіяної шкоди, скоєння кримінального правопорушення у період відбуття випробувального терміну, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді трьох місяців позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 4.09.2015 року є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_6 був обраний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 24.12.2016р.

Водночас суд враховує ту обставину, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_6 був затриманий 5.07.2016 року на підставі ухвали Суворовського районного сууд м. Одеси від 5.07.2016р., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 5.07.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 23.12.2016р., разом з цим запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити не змінним.

При цьому наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково три місяці позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 4.09.2015 року, та остаточно визначити ОСОБА_6 міру покарання у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 5.07.2016р. по 23.12.2016р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 5.07.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 23254 гривень, морального збитку у сумі 20000 гривень.

Матеріали кримінального провадження №0004303 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3.07.2016 року, зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: