Справа № 367/429/17
Провадження № 1-кп/367/198/2017
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001513 від 30.04.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, громадянки України, раніше не судимої, з вищою освітою, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001513 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26.01.2017р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченої, потерпілих та свідків.
Потерпілі в підготовче судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд провадження у їх відсутність.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, оскільки вважали, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 складений із порушенням вимог ст. 291 КПК України. Так, захисник зазначає, що прокурором при викладенні фактичних обставин та обвинувачення було зазначено дати вчинення ОСОБА_5 певних дій, які суперечать одна іншій, оскільки на початку викладено, що ОСОБА_7 звернулась до ОСОБА_8 з питання відкриття депозитного рахунку 26.08.2016р., піля чого у обвинуваченій виник умисел на заволодіння грошима ОСОБА_7 та 26.08.2015р. у невстановлений час ОСОБА_5 заволоділа грошима. Крім того, на думку захисту, прокурором не зрозуміло та неконкретно викладений спосіб вчинення злочину у якому обвинувачується його підзахисна, а саме які конкретно дії по заволодінню грошових коштіву суммі 50 000 гривень вона вчинила та кому ці грошові кошти належали. Крім того, захисник зазначив, що не згоден із квалфікацією вчиненого його підзахисною кримінального правопорушення та вважає, що викладені прокурором фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 27.10.2015р. заволодіння грошима ОСОБА_7 у суммі 5 000 гривень не відповідають дійсності, оскільки невірно зазначено місце скоєння злочину та спосіб його вчинення. За таких підстав, захисник вважав, що обвинувальний акт направлений прокурором містить в собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які не відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченою злочину, у якому вона обвинувачується, а також викликає незрозумілість у послідовності її дій, часу і місця їх вчинення, що тягне некоректність формулювання обвинувачення і самої кваліфікації кримінального правопорушення.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, дійшов висновку про необхідність повернення вказаного обвинувального акту прокурору, з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, повинно бути конкретним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об,єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як вбачається з обвинувального акту від 21.01.2017р., який надійшов до суду ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона вчинила злочини, передбачені ч. 2, 3 ст. 191 та злочини передбачені ч. 1 ст. 366 КК Ураїни.
Разом із тим, з вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, було допущено протиріччя при викладенні послідовності дій та часу вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 інкрімінованих їй правопорушень.
Так, на початку викладення фактичних обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК УКраїни описуються події 2015р., а саме, що ОСОБА_5 26.08.2015р. будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, досягла усної домовленості з ОСОБА_7 про відкриття нового депозитного рахунку та переведення на нього кошти з наявного депозитного рахунку і його закриття, без участі останньої, однак після цього на п,ятому аркуші обвинувального акту описуються ті ж самі події щодо домовленності між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , але які відбулись 26.08.2016р.. Після цього, знову викладено, що з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 26.08.2015р. зловживаючим своїм службовим становищем, закрила депозитний рахунок, на ім,я ОСОБА_7 , дія якого закінчувалася 26.08.2016р., після чого, щляхом обману отримала грошові кошти у сумі 50 000 гривень та заволоділа ними.
Таким чином, при викладені фактичних обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, які прокурор вважає встановленеми було допущено викладення цих обставин не послідовно та суперечливо, без зрозумілого зазначення часу їх вчинення обвинуваченою.
Крім того, при викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та при формулюванні обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, а саме , складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, зазначено, що ОСОБА_5 26.08.2015р. склала договір на відкриття депозитного рахунку на вклад "Довіра" строком на 6 місяців під 21% річних між ОСОБА_7 та банком на суму 50 000 гривень, який хоч і містить всі необхідні реквізити для такого виду документа, однак свідомо не проведений в АБС "БАРС Millennium", та який в подальшому того ж дня передала ОСОБА_7 .. Втім, при цьому в обвинувальному акті не зазначено жодного реквізиту данного договору, не зазначено дату цього документу,назви банку, а також не зазначено повна назва АБС "БАРС Millennium" та розшиврування цього поняття.
Також при викладені другого епізоду кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме, складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, зазначено, о ОСОБА_5 27.10.2015р. склала договір на відкриття депозитного рахунку на вклад "Капітал" від 27.10.2015р. строком на 6 місяців під 18% річних на ім,я між ОСОБА_7 на суму 50 000 гривень, який хоч і містить всі необхідні реквізити для такого виду документа, однак свідомо не проведений в АБС "БАРС Millennium", та який в подальшому того ж дня передала ОСОБА_7 .. Втім, в обвинувальному акті не зазначено реквізітів данного договору та назви банку із яким його укладено.
При цьому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, а також при формулюванні обвинувачення по кримінальним правополрушення у яких обвинувачується ОСОБА_5 , неодноразово застосовуються різні абрівеатури-назви АБС "БАРС", ВБС "БАРС", та АБС "БАРС Millennium", однак розкриття цих абрівеатур, їх розшифрування та описання відсутне, що викликає незрозумілість при викладені обставин по справі, які підлягають з,яуванню та свідчать про незрозуміле викладення обвинувачення.
Крім того, всупереч п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні данні потерпілої юридичної особи в даному кримінальному провадженні, а зазначений лише її представник - ОСОБА_9 ..
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, який міститься в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному, оскільки з викладеного не можливо встановити час та місце вчинення вказаних злочинів ОСОБА_5 ..
Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001513 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому він з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, з урахуванням вимог, які ставляться до оформлення реєстру матеріалів досудового розслідування та інших додатків, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, який суд визначає впродовж 10 (десяти) днів з дня отримання обвинувального акту та доданих до нього документів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 314, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001513 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 10 днів з моменту його отримання.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1