Справа № 454/2602/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження з обвинувальним актом та з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів та жителя АДРЕСА_1 , українця ,громадянина України, освіта вища ,одруженого, раніше не судимого, не працюючого, - по ст. 368 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

підозрюваний ОСОБА_5 будучи службовою особою, наділеним організаційно - розпорядчими обов`язками, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. ст. 6, 15 Закону України «Про прикордонний контроль», п. п. 157-158 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби, затвердженої наказом Адміністрації ДПСУ №1040 від 29.12.2010 року «Про затвердження інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби», вимог Інструкції «Про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261 став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, у середині лютого 2016 року ОСОБА_5 у ході виконання своїх службових обов`язків, отримав інформацію про те, що громадянка ОСОБА_6 займається перевезенням через Державний кордон України з Республіки Польща товарів різного вжитку. У подальшому зустрівшись з ОСОБА_6 , за межами території МАПП «Угринів-Долгобичув» повідомив останній, що надалі за кожне наступне безперешкодне переміщення товарів, через Державний кордон вона повинна сплачувати йому, ОСОБА_5 , грошові кошти з розрахунку по 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. за кожний автомобіль з товаром, а про наступні перевезення повідомляти його мобільним зв`язком за номером телефону НОМЕР_1 . На указану пропозицію ОСОБА_6 погодилась.

26.02.2016 року згідно попередньої домовленості, ОСОБА_6 , звернулася до ОСОБА_7 , з проханням посприяти їй у безперешкодному переміщенні через Державний кордон України з Республіки Польща товарів, а саме запасних частин до сільськогосподарської техніки, які вона перевозила двома транспортними засобами. На указану пропозицію ОСОБА_5 , погодився та запропонував громадянці ОСОБА_6 сплатити йому, неправомірну вигоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень за сприяння їй у безперешкодному переміщенні запасних частин до сільськогосподарської техніки через Державний кордон України з Республіки Польща.

Цього ж дня, близько 22.36 год. ОСОБА_5 являючись службовою особою, будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи наказ по охороні Державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів - в`їзд», з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, під час особистої зустрічі з громадянкою України ОСОБА_6 , на території пішого переходу МАПП «Угринів-Долгубичув» (Львівська область, Сокальський район, с. Угринів), одержав від останньої, неправомірну вигоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень за сприяння у безперешкодному переміщенні двома транспортними засобами запасних частин до сільськогосподарської техніки, через Державний кордон України з Республіки Польща.

Отримана ОСОБА_5 від ОСОБА_6 частина неправомірної вигоди - заздалегідь ідентифікованих грошових коштів виявлена та вилучена 24.03.2016 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Opel Vivaro» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зупинений співробітниками правоохоронних органів на автодорозі «Львів-Червоноград».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України.

До Сокальського районного суду Львівської області в порядку ст. 291 КПК України прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону надіслано кримінальне провадження із обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000146 від 15.06.2016 року, та угодою про визнання винуватості.

Суттю укладеної 30.09.2016 угоди про визнання винуватості визнання обвинуваченим ОСОБА_5 є беззастережно визнати обвинувачення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в обсязі підозри у судовому провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 17000 гривень) , із наслідками укладення такої угоди, передбаченими ст. ст. 473, 476 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який вважає наявними підстави для затвердження угоди на визначених в ній умовах, обвинуваченого та захисника , які також наполягають на затвердженні угоди, дослідивши її умови та перевіривши на відповідність вимогам КПК України та закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в затвердженні угоди у зв`язку із тим, що її умови суперечать вимогам цього Кодексу та закону.

30.09.2016 року між прокурором та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному правопорушенні в обсязі підозри у судовому провадженні в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000146 від 15.06.2016 року , на визначених в угоді умовах .

В підготовчому судовому засіданні при з`ясуванні передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України питань, судом встановлено , що згідно санкції ст.. 368 ч.1 КК України передбачен а відповідальність за цією статтею та наступні види покарань : штрафом від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тобто санкція статті передбачає призначення засудженому покарання з обов`язковим позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як передбачено ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, що повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням передбачених ч. 3 цієї процесуальної норми особливостей, із призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Між тим, суттю угоди є призначення узгодженого покарання сторонами обвинуваченому ОСОБА_5 , однак таке покарання не відповідає санкції статті і в угоді не зазначено про застосування сторонами ст. 69 КК України .

За наявності таких встановлених судом обставин ухвалення судом судового рішення у формі вироку, у тому числі за результатами затвердження угоди, не буде відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто такі умови угоди, не відповідають ст. 65 КК України, що обмежує суд в ухваленні законного та обґрунтованого вироку за наслідками угоди.

.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, в затвердженні угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, слід відмовити, оскільки умови угоди суперечать зазначеним вимогам КК України та КПК України та закону.

Така суть суперечить вимогам ст. 2 КПК України, за якими метою кримінального процесуального законодавства є притягнення до кримінальної відповідальності того, хто вчинив кримінальне правопорушення, та встановленій ст. 50 КК України меті покарання.

Із цих підстав кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 30.09.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000146 від 15.06.2016 року , відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1