Провадження № 11-кп/792/246/17
Справа № 686/1493/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Райківецької виправної колонії №78 Хмельницької області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.03.2003 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

-28.07.2004 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі;

-22.12.2009 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 16.06.2010 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання, звільненого 20.11.2013 року умовно-достроково із невідбутим строком 6 місяців 27 днів;

-23.07.2014 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України, зміненого ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25.09.2014 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за яким відбуває покарання у Райківецькій виправній колонії №78 Хмельницької області, -

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовлено.

За ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив суд умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на те, що він вже відбув встановлену законом частину покарання, є особою пенсійного віку, має поганий стан здоров`я, а також сімейні обставини, пов`язані із важким станом здоров`я близьких родичів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, місцевий суд мотивував своє рішенням тим, що обставин, передбачених ч.2 ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_8 , судом не встановлено. Як слідує з представлених суду характеризуючих документів та матеріалів особової справи, вважати засудженого ОСОБА_8 на теперішній час таким, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на думку суду достатніх підстав не має, оскільки останній жодного разу за період відбування покарання не заохочувався і має не погашені стягнення за нетактовну поведінку, порушення умов відбування покарання. Крім того, відповідно до витягу із протоколу комісії Райківецької виправної колонії Хмельницької області №02 від 17.01.2017 року ОСОБА_8 відмовлено в направленні матеріалів в Хмельницький міськрайонний суд щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.

За таких обставин, наявність лише формальних підстав, як то відбуття встановленого п.3 ч.3 ст.81 КК України строку покарання засудженим, а так саму існування інших не передбачених законом обставин, як то сімейні обставини чи стан здоров`я засудженого, на переконання суду, не можуть бути достатніми підставами для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, засуджений просить ухвалу місцевого суду скасувати, постановити нове рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вважає, що ухвала місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, через неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
Апелянт зазначає, що висновок місцевого суду про те, що він не заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення, не довів свого виправлення є невірним, ґрунтується на припущеннях і суперечить встановленим судом даним про його особу. Вказує, що він вже відбув встановлену законом частину покарання, є особою пенсійного віку, має поганий стан здоров`я, а також сімейні обставини, пов`язані із важким станом здоров`я близьких родичів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 жодного разу за період відбування покарання не заохочувався і має не погашені стягнення за нетактовну поведінку та порушення умов відбування покарання. Згідно витягу із протоколу комісії Райківецької виправної колонії №02 від 17.01.2017 року ОСОБА_8 відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання є необґрунтованими, оскільки, висновок про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу та його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не в останній час.

Враховуючи вище зазначені обставини, місцевий суд прийшов до правильного висновку проте, що ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і підстав для застосування ст. 81 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в цей строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2