Справа № 191/4481/16-к
Провадження № 1-кп/191/66/17
У Х В А Л А
іменем України
06 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000010 внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 27. 01. 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянка України, українка, з середньою спеціальною освітою, фізична особа підприємець, пенсіонерка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 . раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.09.2016 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було відкрито судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за №0000010 від 27.01.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, справа призначена до підготовчого судового засідання.

31.05.2017 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області прийнято до провадження судді ОСОБА_1 кримінальне провадження №0000010 від 27.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197 -1 КК України та призначено підготовче судове засідання на 13-00 год. 06.07.2017р.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_4 , в судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав не відповідності вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та просила суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з чим він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Стаття 291 КПК України включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Разом з тим, слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.

Так, згідно п.п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту, органи досудового слідства кваліфікували дії обвинуваченої за ч.4 ст. 197-1 КК України, дослівно - як самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці охоронної зони, тим самим не в повній мірі встановили ознаки суб`єктивної та об`єктивної сторін вказаного кримінального правопорушення, які є невід`ємною частиною для утворення складу злочину. Відповідно диспозиції ч.2 ст. 197-1 КК України, визначено, щодо яких земельних ділянок здійснюється самовільне зайняття, а саме - земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель. Вказівка в обвинувальному акті кваліфікуючої ознаки земельної ділянки охоронної зони не підтверджена та не мотивована.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті відсутні: форма вини, мотив і мета вчинення злочину, а це є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.91 ч.І п.1 КПК України. Також не визначена правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті, а така кваліфікація повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення - не допустимо бездоказово вказувати всі кваліфікуючи ознаки і тому не зрозуміло яким чином саме ОСОБА_5 вчинила злочин. Також встановлено, що в обвинувальному акті немає посилань на докази в підтвердження незаконних дії ОСОБА_5 які були здобуті під час розслідування.

Так, в переданому до суду обвинувальному акті відновно ОСОБА_5 відсутнє формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи, що в свою чергу порушує право обвинуваченої якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та в подальшому є підставою для скасування вироку суду.

Крім того, відповідно до положень ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, який додається до обвинувального акта, повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В той же час, в порушення вимог ч. 1 ст. 109, п.1 ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, не відображає в повному обсязі хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування у розділі III «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування», містить лише тимчасовий доступ до речей та документів, але відсутні будь які дані про запобіжний захід, або його відсутність. Також відсутні дані в реєстрі про те, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор надав під розписку його копію і копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику. Окрім того, не зазначено час та дату завершення досудового розслідування; не внесено відомості і про складення обвинувального акту, що згідно ст. 110 ч.4 КПК України також є процесуальним рішенням, лише зазначено його наявність.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Суд прийшов до висновку, що оскільки усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого або судового розгляду справи законом не передбачено, то обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України .

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 109, 291, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України - повернути прокурору Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

На ухвалу на протязі 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_6 Матіяш