1 із 5 Провадження №1-КП/303/413/17
Справа №303/3087/17
Номер рядка статистичного звіту-37
вирок
07 червня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000505 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жуково Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 296 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 296 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
02 червня 2017 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваними.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що 14 травня 2017 року близько 21 години в селі Бобовище, Мукачівського району по вулиці Миру ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , діючи навмисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, що знайшло своє відображення в тому, що вони перебуваючи у громадському місці, а саме на вулиці Миру біля магазину «АВС», на очах у сторонніх осіб та малолітньої доньки потерпілого нанесли ОСОБА_6 ряд ударів.
Зокрема, ОСОБА_3 наніс не менше 3 ударів руками стиснутими в
2 із 5
кулак та взутими ногами в область голови (обличчя), а ОСОБА_4 не менше 2 ударів руками стиснутими в кулак та взутими ногами в область голови (обличчя).
В ході хуліганських дій, які відбувалися в громадському місці на очах у сторонніх осіб та були поєднані із застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи за № 363 від 30 травня 2017 року у виді перелому кісток носу із зміщенням; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку, забій м`яких тканин обличчя; саднини в області спинки носу; синця у лівій орбітальній області, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6 але не більше 21 дня. Вказані тілесні ушкодження вкладаються в дату події, яка мала місце 14. травня 2017 року.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 296 КК України, при цьому обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
31 травня 2017 року сторонами була укладена угода про примирення відповідно до якої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винними і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання:
ОСОБА_3 за частиною 2 статті 296 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із застуванням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 КК України;
ОСОБА_4 за частиною 2 статті 296 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі статтей 75,104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із застуванням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 КК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні аналогічно пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Законний представник неповнолітнього просила затвердити угоду про примирення та призначити покарання обвинуваченим.
Потерпілий ОСОБА_6 , що є стороною угоди про примирення, в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просить затвердити угоду.

3 із 5
Дана угода про примирення з обвинувальним актом надійшла до суду 02 червня 2017 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про примирення просив її затвердити.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчить про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і що в їх діях, є склад злочину, передбачений частиною 2 статті 296 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно пункту 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Приймаючи рішення щодо затвердження угоди про примирення, суд враховує позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2016 року по справі за №5-27кс16 відповідно до якої при визначенні того, чи можна укладати угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо злочинів - двооб`єктного (багатооб`єктного) злочину, суд має керуватись не тільки формальними вимогами цих норм щодо видів угод про примирення і класифікацію злочинів, щодо яких такі угоди можуть укладатися, а чітко дотримуватись їх засадничих принципів.
Слід зазначити, що умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 2 статті 296 КК України, а застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визначеного сторонами покарання допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинувачених.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачені, законний представник непоновлітнього
4 із 5
обвинуваченого та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особи обвинувачених, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди, міру покарання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Судові витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 травня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000505.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 01 (одного) року 06(шести) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 01 (одного) року 06(шести) місяців позбавлення волі.

5 із 5
На підставі статтей 75,104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 394 КК України;
- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Головуюча ОСОБА_1