Справа № 308/1949/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , представника ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/113/17 за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2016.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Клузів Тисменицького району Івано Франківської області, українка, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, директор ПП «Пацифік», не судима, засуджена:
- за ч.4 ст.190 КК України на 05 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком 03 (три) роки, з покладенням на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано та звільнено її з під варти.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 , будучи директором приватного підприємства «Пацифік 2» ( далі ПП «Пацифік 2»), маючи на меті протиправно заволодіти чужим майном коштами ДП «ЛБТЗ» та незаконно збагатитися внаслідок власної злочинної діяльності, шляхом обману службових осіб ДП «ЛБТЗ» щодо нібито проведення на ПП «Пацифік-2» капітального ремонту двигунів УТД-20, тобто діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, стала на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах. Так, ОСОБА_6 , достовірно знаючи в силу займаної посади про вартість та порядок проведення
капітального ремонту двигунів УТД-20, з метою протиправного особистого збагачення шляхом обману за рахунок державних коштів та обернення їх на свою користь, у середині січня 2015 року вирішила використати у своїй злочинній схемі товариство з обмеженою відповідальністю «Вейсес», яке має ознаки фіктивності. 23.01.2015 на підставі видаткової накладної №8 ДП «ЛБТЗ» передало на ПП «Пацифік-2» для проведення капітального ремонту 5 одиниць двигунів УТД-20, а саме №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, №Э03ИТ7246, №Э05ИТ7439, № Э03ИТ7248. Після надходження із ДП «ЛБТЗ» на ПП «Пацифік-2» 5 двигунів УТД-20, ОСОБА_6 від невстановлених слідством осіб, стало відомо, що вказані двигуни не потребують капітального ремонту. У подальшому, з метою отримання підстав для перерахування ДП «ЛБТЗ» коштів на ПП «Пацифік-2» та надання вигляду законності вищевказаних протиправних дій, 23.02.2015 між ДП «ЛБТЗ», в особі ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинну діяльність ОСОБА_6 , та ПП «Пацифік-2», в особі директора ОСОБА_6 , укладено договір №23/02/15. Згідно умов указаного договору ПП «Пацифік-2» взяло на себе зобов`язання виконати роботи по капітальному ремонту двигунів УТД-20. Разом із цим, умови вказаного договору не відповідали дійсності, оскільки ПП «Пацифік-2» не мало відповідних фахівців та виробничих потужностей для проведення вказаних робіт. 23.03.2015, ОСОБА_6 , з метою штучного документального збільшення вартості капітального ремонту двигунів УТД-20, без проведення їх дефектування на предмет наявних технічних несправностей, перебуваючи в кафе «Кантрі», що знаходиться в м. Ужгород на вул. Запорізька, 2, підписала від імені ПП «Пацифік-2» договір №1/03-15 із ТОВ «Вейсес» на постачання запчастин та агрегатів для їх нібито подальшого використання в ході проведення капітального ремонту двигунів УТД-20 №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, №Э03ИТ7246, №Э05ИТ7439, №Э03ИТ7248. У подальшому, 27.03.201І ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння державними коштами шляхом обману, перебуваючи в кафе «Кантрі», що знаходиться в м. Ужгород на вул. Запорізька, 2, склала завідомо неправдивий офіційний документ рахунок-фактуру №СФ- 000002 від 27.03.2015 щодо вартості робіт, які нібито необхідно виконати. Разом із тим, ОСОБА_6 достовірно знала, що вказані роботи виконуватися не будуть. 07.04.2015 ОСОБА_10 , не усвідомлюючи протиправності злочинних діянь ОСОБА_6 , будучи введений в оману щодо реального виконання ПП «Пацифік-2» ремонтних робіт, наклав резолюцію на отриманому від ПП «Пацифік-2» рахунку-фактурі №СФ-000002 від 27.03.2015, якою зобов`язав головного бухгалтера ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_11 забезпечити перерахування частини грошових коштів в розмірі 570147 грн., з банківського рахунку ДІЛ «ЛБТЗ» № НОМЕР_1 , відкритого у АБ «Укргазбанк» на банківський рахунок ПП «Пацифікг2» № НОМЕР_2 , відкритого у АКБ «Львів». 07.04.2015 грошові кошти в сумі 570147 грн. надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АКБ «Львів», унаслідок чого ОСОБА_6 отримала змогу розпоряджатися цими коштами на власний розсуд. У подальшому, 15.04.2015, ОСОБА_10 не усвідомлюючи протиправності злочинних діянь ОСОБА_6 направлених на протиправне заволодіння державними коштами шляхом шахрайства, будучи введений в оману щодо реального виконання ПП «Пацифік-2» ремонтних робіт, аналогічним чином забезпечив перерахування другої частини грошових коштів в сумі 570 147 грн., які цього ж дня з банківського рахунку ДП «ЛБТЗ» № НОМЕР_1 , відкритого у АБ «Укргазбанк» надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_2 , відкритого у АКБ «Львів». Унаслідок цього ОСОБА_6 отримала змогу розпоряджатися цими грошовими коштами в загальній сумі 1 140 294 грн. на власний розсуд. У подальшому, 16.04.2015 ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння державними коштами шляхом обману, з метою приховування вчинення вказаного злочину та документального
підтвердження нібито проведення капітального ремонту вищевказаних двигунів, достовірно знаючи, що вказаний ремонт не проводився, перебуваючи в кафе «Кантрі», що знаходиться в м. Ужгород на вул. Запорізька, 2, склала та відписала завідомо неправдивий офіційний документ - акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000007 від 16.04.2015 про нібито виконання ПП «Пацифік-2» своїх зобов`язань перед ДП «ЛБТЗ» щодо проведення капітального ремонту 5 одиниць двигунів УДТ-20 №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, Э303ИТ7246, № Э05ИТ7439, № Э03ИТ7248 та передала його для підписання на ДП «ЛБТЗ». Цього ж дня, директор ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_10 , не усвідомлюючи протиправності злочинних діянь ОСОБА_6 та того, що ПП «Пацифік-2» не виконувало роботи з капітального ремонту 5 одиниць двигунів УДТ-20 № Д06КТ3708, № Р03КТ0679, № Э03ИТ7246, № Э05ИТ7439, № Э03ИТ7248, підписав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000007 від 16.04.2015. 28.04.2015 на підставі видаткової накладної №118 ДП «ЛБТЗ» передало на ПП «Пацифік-2» для проведення капітального ремонту 4 одиниці двигунів УТД-20, а саме: №К07КТ2004, № Э03ИТ7235, № Ф06ИТ2668, №Е03ИТ2422. Після надходження із ДП «ЛБТЗ» на ПП «Пацифік-2» 4 двигунів УТД-20, ОСОБА_6 від невстановлених слідством осіб стало відомо, що вказані двигуни не потребують капітального ремонту. У подальшому, 29.04.2015, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння державними коштами шляхом обману, з метою приховування вчинення вказаного злочину та документального підтвердження нібито проведення капітального ремонту вищевказаних двигунів, достовірно знаючи, що вказаний ремонт не проводився, перебуваючи в кафе «Кантрі», що знаходиться в м. Ужгород на вул. Запорізька, 2, склала та писала завідомо неправдивий офіційний документ - акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000009 від 29.04.2015 про нібито виконання ПП -Пацифік-2» своїх зобов`язань перед ДП «ЛБТЗ» щодо проведення вітального ремонту 4 одиниць двигунів УДТ-20 № К07КТ2004, №Э03ИТ7235, № Ф06ИТ2668, № Е03ИТ2422 та передала його для підписання на ДП «ЛБТЗ». Того ж дня, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння державними коштами шляхом обману, перебуваючи в кафе «Кантрі», що знаходиться в м. Ужгород на вул. Запорізька, 2, склала завідомо неправдивий офіційний документ рахунок-фактуру №СФ-000012 від 29.04.2015 щодо вартості робіт, які нібито необхідно виконати. Разом із тим, ОСОБА_6 достовірно знала, що вказані роботи виконуватися не будуть. 30.04.2015, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи протиправності злочинних діянь ОСОБА_6 , будучи введений в оману щодо реального виконання ПП «Пацифік-2» ремонтних робіт, наклав резолюцію на отриманому від ПП Пацифік-2» рахунку-фактурі №СФ-000012 від 29.04.2015, якою зобов`язав головного бухгалтера ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_11 забезпечити перерахування частини грошових коштів в розмірі 892 235,18 грн., з банківського рахунку ДП ЛБТЗ» № НОМЕР_1 , відкритого у АБ «Укргазбанк» на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_2 , відкритого у АКБ «Львів». 30.04.2015 грошові кошти в сумі 892 235,18 грн. надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_2 , відкритого в АКБ «Львів», унаслідок чого ОСОБА_6 отримала змогу розпоряджатися цими коштами на власний розсуд.
У зміненій апеляційній скарзі представник Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 (далі ДП «ЛБТЗ») просить вирок суду першої інстанції від 17.03.2016 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Уважає, що при розгляді кримінального провадження суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Незважаючи на те, що обвинуваченою було викрадено
значну суму коштів ДП «ЛБТЗ», останнє до участі в досудовому розслідуванні й судовому розгляді даного кримінального провадження не залучалося, чим суттєво порушено права юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Таким чином, суд першої інстанції вирішив питання про права та інтереси ДП «ЛБТЗ», яке не було учасником у судовому засіданні. Через відсутність у судовому засіданні потерпілої від кримінального правопорушення особи, місцевий суд зобов`язаний був із дотриманням положень ч.2 ст. 349 КПК України провести в справі повне судове слідство, дослідити всі докази, дати їм належну оцінку й постановити законне, обґрунтоване та мотивоване рішення, чого зроблено не було, натомість, обставини справи досліджені не в повному обсязі, що потягло за собою ухвалення незаконного вироку, що призвело до невідшкодування завданої шкоди. Крім того, необхідно дослідити обсяг повноважень, прав і обов`язків керівника ПП «Пацифік - 2» - ОСОБА_6 , її фаховий рівень та досвід роботи минулих років, що в сукупності дало б можливість останній достовірно знати про вартість і порядок проведення капітального ремонту виробу спеціального призначення двигуна УТД-20, який використовується у військовій бронетехніці. Обвинувачена використала у своїй злочинній схемі ТОВ «Вейсес», яке має ознаки фіктивності в зв`язку із чим необхідно дослідити роль і місце вказаного товариства в процедурі купівлі-продажу виробів військового призначення для потреб ПП «Пацифік - 2», установити наявність чи відсутність господарських правовідносин між ТОВ «Вейсес» та ПП «Пацифік - 2», кількість і суму трансакцій коштів між цими двома господарюючими суб`єктами, дослідити логічний взаємозв`язок та взаємне походження фінансових потоків між підприємством ПП «Пацифік - 2» та ТОВ «Вейсес», а також виконання ними своїх зобов`язань перед бюджетами різних рівнів. Ураховуючи те, що в оскаржуваному вироку суду першої інстанції наявні посилання на ознаки фіктивності ТОВ «Вейсес», необхідно встановити чи існують відносного даного товариства кримінальні провадження або інші рішення суду про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.205 КК України, і якщо так, то яким чином вони пов`язані з діяннями посадових осіб ПП «Пацифік - 2» при здійсненні даним товариством господарської діяльності. Крім того, суд першої інстанції не дослідив чи відповідає дійсності факт приїзду в зазначений час обвинуваченої в м. Ужгород, відвідування останньою кафе «Кантрі» за вказаною адресою й вчинення нею там відповідних дій по підписанню актів здачі-прийняття робіт, виконаних ПП «Пацифік - 2» для підприємства. Також, є незрозумілим посилання захисника обвинуваченої про відшкодування завданої шкоди, оскільки невідомо кому така шкода відшкодована.
У запереченні на апеляційну скаргу ДП «Львівський бронетанковий завод» прокурор військової прокуратури Західного регіону просить вирок суду від 17.03.2016 про визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ДП «Львівський бронетанковий завод» - без задоволення. Звертає увагу суду на те, що представники ДП «Львівський бронетанковий завод», достовірно знаючи, що проводиться досудове розслідування за фактом протиправного заволодіння грошовими коштами ДП «Львівський бронетанковий завод», ні під час досудового розслідування, ні судового розгляду письмової згоди на залучення юридичної особи в якості потерпілої не подавали.
У запереченні на апеляційну скаргу ДП «Львівський бронетанковий завод» захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказує, що така є безпідставна, необгрунтована та містить незаконні вимоги, які не підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції. Зазначає, що при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції дотримано вимог ст.349 КПК України, зокрема, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясовано добровільність позицій учасників судового провадження. Тому, доцільності в проведенні допиту ОСОБА_10 чи працівників ДП «ЛБТЗ» не має. Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 повністю визнала обставини, які викладено в обвинувальному акті. Тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України відсутні підстави повторно досліджувати всі докази, які суд першої інстанції встановив у своєму вироку від 17.03.2016, адже в апеляційній скарзі не наведено доводів того що суд дослідив ці докази не повністю або з порушеннями вимог КПК України, або порушив вимоги ст.349 КПК України. Просить вирок суду щодо ОСОБА_6 від 17.03.2017 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ДП «Львівський бронетанковий завод» - без задоволення.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив скасувати вирок суду та призначити новий розгляду в суді першої інстанції, промову прокурора, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які просили змінену апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що змінена апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що межі судового розгляду зумовлені дією принципу диспозитивності (ст.26 КПК України), відповідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Суд при розгляді у першій інстанції обмежений вимогами сторони обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті (ст.291). Судовий розгляд проводиться стосовно обвинувачених і лише в межах висунутого їм обвинувачення, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.
Як убачається з вироку суду та матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження в межах висунутого ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачення, при цьому під час розгляду вказаного провадження заяв, клопотань після з`ясування обсягу дослідження доказів сторони судового розгляду не подавали, прокурор у порядку ст.338 КПК України обвинувачення не змінював.
Із цих підстав, апеляційний суд доводи зміненої апеляційної скарги представника ДП «ЛБТЗ» проте, що суд першої інстанції під час судового розгляду не дослідив обсяг повноважень, прав і обов`язків керівника ПП «Пацифік - 2» - ОСОБА_6 , її фаховий рівень та досвід роботи минулих років, що обвинувачена використала у своїй злочинній схемі ТОВ «Вейсес», яке має ознаки фіктивності в зв`язку із чим необхідно було дослідити роль і місце вказаного товариства у процедурі купівлі-продажу виробів військового призначення для потреб ПП «Пацифік - 2», встановити наявність чи відсутність господарських правовідносин між ТОВ «Вейсес» та ПП «Пацифік - 2», кількість і суму трансакцій коштів між цими двома господарюючими суб`єктами, дослідити логічний взаємозв`язок та взаємне походження фінансових потоків між підприємством ПП «Пацифік - 2» та ТОВ «Вейсес», а також виконання ними своїх зобов`язань перед бюджетами різних рівнів, перевірити фіктивності ТОВ «Вейсес» та встановити чи існують відносного даного товариства кримінальні провадження або інші рішення суду про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.205 КК України, і яким чином вони пов`язані з діяннями посадових осіб ПП «Пацифік - 2» при здійсненні даним товариством господарської діяльності - відхиляє.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, стосовно яких відповідно до вимог частини третьої статті 349 і статті 363 цього Кодексу доказами не досліджувалися, не перевіряються.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнала повністю, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним, дослідження зібраних органом досудового розслідування доказів, щодо тих обставин, які ніким неоспорюються. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановлення порядку їх дослідження, судом першої інстанції дотримано приписи ст. 349 КПК України. Роз`яснено учасникам судового розгляду судом першої інстанції наслідки дослідження доказів у такому порядку.
Представник ДП «ЛБТЗ», як у зміненій апеляційній скарзі, так і під час виступу в судовому засіданні в апеляційному суді також, не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію діянь обвинуваченої ОСОБА_6 та наслідки спричиненої шкоди. Жодних клопотань про дослідження будь-яких доказів із метою перевірки встановлених обставин судом першої інстанції не заявляв. Із цих підстав, колегія суддів відхиляє доводи зміненої апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції при постановленні вироку істотних порушень вимог КПК України.
Таким чином, доводи зміненої апеляційної скарги представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 про незаконність вироку та допущення судом першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, які б мали наслідки для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження, оскільки апеляційним судом поновлено право представника потерпілого на участь у судовому розгляді, останній не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, установлені судом першої інстанції та надав апеляційному суду письмові докази, про повне відшкодування ДП «ЛБТЗ» заподіяних матеріальних збитків ( довідка №778 від 27.03.2017).
На інші порушення вимог КПК України, які б давали підстави для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції учасники судового провадження не вказували, і такі під час апеляційного розгляду не встановлені.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд.
П О С Т А Н О В И В:
змінену апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2016 щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: