Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/670/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2017 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0002840, яке надійшло від прокурора ОСОБА_7 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Перевальск Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія ТОВ «Віва», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

по обвинуваченню їх у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
22.04.2016 року, приблизно о 02:55 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились на даху будинку АДРЕСА_4 , де побачили встановлену на даху антену «MJS-ODV065R18J» та в цей момент у останніх виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме антени «MJS-ODV065R18J», що належить ТОВ «ОЛВАД-БУД».
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто з сторонніх не спостерігає, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом демонтажу таємно викради антену «MJS-ODV065R18J», після чого спустили її на 3 поверх будинку АДРЕСА_4 , спричинивши матеріального збитку ТОВ «Олвад-Буд» на суму 97359 грн. 21 коп.
Проте, через обставини, котрі не залежали від волі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , злочин не було закінчено, хоча останні і виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця та намагаючись залишити місце скоєння злочину, вони були затримані працівниками поліції, які прибули за викликом на 3 поверх приміщення будинку АДРЕСА_4 , де викрадена антена була вилучена працівниками поліції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, при якому особи виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

16 січня 2017 р. між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, обвинувачені у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останніх на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачені, представник потерпілого в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими обвинувачені, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про примирення від 16 січня 2017 р., укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити судові витрати за проведення експертиз в сумі 526 гривень 76 копійок на користь держави.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сплатити судові витрати за проведення експертиз на користь держави з кожного 526 гривень 76 копійок.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ вилучені під час огляду місця події 1 слід структури матеріалу та 4 сліди папілярних узорів, які зберігаються у провадженні прокурора продовжити там же зберігати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1