Справа № 415/885/17
Провадження № 11-кп/782/171/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лисичанська Луганської області, громадянин України, студент Фрайберзької національної гірничної академії, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 296 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 296 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасовано.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.11.2016 року по 06.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Арешт, накладений на автомобіль Mersedes-Benz S350TD державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності за яким зареєстровано на ім`я ОСОБА_8 - знято.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в спричинені потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, та незаконному позбавленні волі потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням фізичних страждань за наступних обставин.

27 серпня 2016 року приблизно о 04 годині, більш точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи разом з ОСОБА_10 , якого звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, ухвала стосовно якого набрала законної сили, у стані алкогольного сп`яніння, в районі приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Г.Сковороди, 125, у м.Лисичанську Луганської області, у відповідь потерпілого ОСОБА_9 щодо непричетності до пошкодження скла автомобілю Mersedes-Benz S350TD державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, висловлюючись грубою нецензурною лайкою і діючи спільно групою осіб, з особливою зухвалістю, яка виявилася в нахабному поводженні, неповазі до установ суспільного життя, явному ігноруванні елементарних правил поведінки, тривалому та безперервному, на протязі не менш 5 хвилин, грубому порушенні громадського порядку в частині забезпечення належних умов відпочинку та існування громадянина в суспільстві, насильстві та спричиненні тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_9 , умисно, діючи спільно, нанесли: ОСОБА_6 - 1 удар кулаком в область обличчя, ліворуч, 1 удар ногою в область тулуба, від чого ОСОБА_9 впав, і, в подальшому, разом, діючи погоджено, нанесли лежачому на землі ОСОБА_9 не менше 10 ударів в область обличчя та тулуба, після чого, діставши із транспортного засобу балонний ключ, нанесли 1 удар домкратом в область потиличної частини голови та 2 удари домкратом в область спини, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани м`яких тканин потиличної ділянки, множинних забоїв, саден та синців м`яких тканин тулуба, забою грудної клітини, перелому кісток носа без зміщення, викривлення носової перетинки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Після чого, 27 серпня 2016 року, приблизно о 04 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в районі приміщення кафе-бару «Бардак», по вул. Г.Сковороди, 125, м. Лисичанська, та маючи умисел на незаконне позбавлення волі людини, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи спільно та погоджено між собою, в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне позбавлення волі людини із застосуванням фізичних страждань потерпілому, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тим самим заподіявши фізичні страждання, проти волі потерпілого, помістили потерпілого ОСОБА_9 до багажного відділення автомобіля марки Mersedes-Benz S350TD, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пересувались в межах адміністративної території міста Лисичанська. Через деякий час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , перемістили потерпілого ОСОБА_9 з багажника до салону вказаного транспортного засобу, утримували останнього до 04 годині 38 хвилин 27 серпня 2016 року, до моменту здійснення зупинки на вимогу співробітників патрульної поліції в районі будинку № 362 по вул. Сосюри м. Лисичанська.
На вказаний вирок суду подані апеляційні скарги:

- обвинуваченим ОСОБА_6 , який просить скасувати вирок суду як незаконний, необґрунтований, ухвалений з порушеннями кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на те, що суд неправильно надав оцінку показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитаних під час судового розгляду.

Також суд не надав належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що в цей вечір останній був побитий раніше незнайомими йому особами, коли став на захист дівчини, та після чого в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » йому надавали допомогу співробітники цього закладу;

- захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час судового розгляду після оголошення прокурором обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав у пред`явленому йому обвинуваченні, на що суд постановив ухвалу про дослідження доказів у повному обсязі, однак 06.04.2017 року під тиском особистих обставин обвинувачений був змушений визнати себе винним, після чого суд всупереч вимогам ч.3 ст. 349 КПК України з власної ініціативи оголосив лише висновки судово-медичної експертизи.

Також зазначає, що судові дебати відбулися без участі потерпілого ОСОБА_9 , за відсутності відповідної заяви, що на думку захисника є підставою для скасування судового рішення згідно вимог п.5 ч.2 ст. 412 КПК України.

Крім того, зважаючи на показання потерпілого ОСОБА_9 щодо отримання ним частини тілесних ушкоджень від трьох незнайомих чоловіків під час спроби захистити дівчину напередодні конфлікту з ОСОБА_6 , судом не розмежовані вказані тілесні ушкодження з тілесними ушкодженнями отриманими потерпілим від ударів домкратом під час сварки з обвинуваченим.

Судом не перевірена версія обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності хуліганського мотиву, а наявності раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим через пошкодження останнім скла автомобілю, на якому приїхав ОСОБА_6 , що на думку захисника має кваліфікуватись за іншою статтею КК України.

Також захисник не погоджується з правильністю кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини, посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, зважаючи на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою ухвалу Лисичанського міського суду від 30.01.2017 року якою ОСОБА_10 за тих же обставин звільнено від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_7 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, підтримав доводи апеляційної скарги.

Прокурором, який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_5 , подано заперечення на апеляційні скарги, в якому він просить їх визнати такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що ОСОБА_9 під час судового засідання 06.04.2017 року приймав участь в режимі відеоконференції та висловив свою думку щодо призначення ОСОБА_6 покарання, після чого його подальша участь у кримінальному провадженні за згодою, у тому числі і сторони захисту, визнано не необхідним.

Також вказує, що стороною захисту під час з`ясування думки сторін про можливість закінчити з`ясування обставин справи та перейти до судових дебатів, ніяких заперечень, клопотань та скарг щодо порушення порядку дослідження доказів та неповноти судового розгляду не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_13 , які належнім чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, клопотань про відкладення судового розгляду від них не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який просив апеляційні скарги залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, під час судового розгляду у суді першої інстанції захисником ОСОБА_13 у судовому засіданні 16.03.2017 року було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки (а.к.п.52).

Вирішення цього клопотання на прохання прокурора суд відклав до наступного засідання.

В наступному судовому засіданні суд погодився з думкою прокурора про необхідність розрішити це клопотання після явки у судове засідання потерпілого ОСОБА_9 та з`ясування його думки.

Проте, після явки у судове засідання потерпілого, суд не з`ясовував його думку щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, не зажадав пояснень від захисника ОСОБА_13 в чому саме, на її думку, змінилася обстановка, щоби можна було робити висновок про втрату суспільної небезпечності діянням або самим ОСОБА_6 .

Судом порушена передбачена статтею 22 КПК України така засада кримінального провадження, як змагальність сторін, коли суттєве клопотання сторони захисту щодо питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не знайшло належного процесуального вирішення в ході судового розгляду.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляції захисника ОСОБА_7 , щодо ненадання можливості потерпілому ОСОБА_9 виступити в судових дебатах і це є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Запис судового засідання свідчить про те, що потерпілий був присутній у судовому засіданні, давав пояснення, проте в судових дебатах, які проводилися в цей же день, йому слово не надавалося. Разом з тим, від потерпілого не надходило ні усних, ні письмових заяв про проведення судових дебатів без його участі

Колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінально- процесуального закону істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, який належить провести з додержанням вимог кримінального процесуального законодавства, слід в повній мірі дослідити надані сторонами докази, дати їм, а також наведеним в апеляційних скаргах доводам належну оцінку, відповідно до закону розрішити клопотання захисника ОСОБА_13 щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, і належно від отриманих результатів прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 слід задовольнити частково, оскільки розгляд інших доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає наразі передчасним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 06.04.2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 296 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3