Справа № 594/186/17
Провадження №1-кп/594/33/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальне провадження № 0000402 про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2016 року біля 01.00 год. на проїжджій частині дороги, навпроти магазину «Теко», що в с. Вільховець по вул. Центральна Борщівського району Тернопільської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у зв`язку із особистою неприязню, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область чола та один удар кулаком правої руки в область потилиці, від якого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 два удари правою ногою в область голови заподіявши тілесні ушкодження у вигляді перелому передніх стінок обох лобних пазух зі зміщенням уламків, ускладнений двобічним посттравматичним фронтитом, перелому кісток носа, синців на повіках очей, численні садна чола, носа, обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22 травня 2016 року біля 01.00 год. на проїжджій частині дороги, навпроти магазину «Теко», що в с. Вільховець по вул. Центральна Борщівського району Тернопільської області між ним та ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у зв`язку із особистою неприязню, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область чола. При цьому, ОСОБА_4 діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у зв`язку із особистою неприязню, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на коліна. В цей час ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область потилиці, від якого потерпілий впав на землю. Під час того, як ОСОБА_10 намагався піднятися із землі ОСОБА_11 наніс ОСОБА_6 кулаком правої руки удар в область носа, внаслідок якого ОСОБА_6 впав на землю та втратив свідомість, а ОСОБА_3 наніс йому два удари правою ногою в область голови. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 і ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому передніх стінок обох лобних пазух зі зміщенням уламків, ускладнений двобічним посттравматичним фронтитом, перелому кісток носа, синців на повіках очей, численні садна чола, носа, обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав частково і дав суду показання, що 22.05.2016 року біля 01.00 год. він разом з ОСОБА_4 перебували в приміщенні магазину «Теко», що в с. Вільховець Борщівського району. В магазин зайшов ОСОБА_6 і одразу вийшов, а коли вони вийшли на вулицю, то ОСОБА_6 відкликав його щоб поговорити. В ході розмови ОСОБА_6 його штовхнув. У відповідь він наніс удар ОСОБА_6 в область чола, від чого той впав, а коли піднявся він ще наніс два удари ОСОБА_6 в обличчя. Після цього він пішов до криниці мити руку, яку розбив нанесенням ударів. Під час нанесення ударів ОСОБА_4 біля них не було, а він стояв біля магазину і до них взагалі ніхто не підходив. ОСОБА_4 не бив ОСОБА_6 . Коли він відійшов то до ОСОБА_6 підійшли хлопці, з якими він приїхав в с. Вільховець. Між ним та ОСОБА_10 раніше був конфлікт, однак наміру бити ОСОБА_6 він не мав. У вчиненому кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав і дав суду показання, що вночі 22.05.2016 року вони з ОСОБА_3 перебували в магазині «Теко», що в с. Вільховець Борщівського району. До магазину зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який одразу вийшов. Через деякий час вони з ОСОБА_14 вийшли на вулицю, де стояли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_10 , який покликав ОСОБА_14 поговорити і вони пішли вперед, ближче до проїжджої частини дороги. За ними почав йти ОСОБА_15 , однак він його зупинив, сказав, що вони самі мають поговорити. Він стояв і розмовляв з ОСОБА_15 десь метрів 5-7 від ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , до яких був повернутий спиною. Почув удари, повернувся та побачив, що у ОСОБА_3 рука в крові, а ОСОБА_10 був зігнутий. До ОСОБА_10 не підходив і ударів не наносив. У 2014 році в нього з ОСОБА_10 та його братом був конфлікт, однак вони нікуди не звертались. Позову він не визнає, оскільки ОСОБА_10 він не бив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 22.05.2016 року біля 01.00 год. ночі він, разом із ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 приїхали в с. Вільховець з с. Зелене, щоб випити пива. ОСОБА_20 і ОСОБА_21 пішли вперед і зайшли до магазину, а він, ОСОБА_16 і ОСОБА_22 залишилися на дворі. Хтось сказав, що в магазині знаходяться ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , які через кілька хвилин вийшли з магазину і він покликав ОСОБА_14 поговорити. Разом пішли на проїжджу частину дороги. ОСОБА_14 йшов спереду, він йшов за ним, а позаду йшов ОСОБА_11 . Коли він запитав ОСОБА_14 , чи він погано до нього поставився, ОСОБА_14 наніс перший удар металевим предметом йому в голову, другий удар він отримав від ОСОБА_11 в другу частину обличчя, від якого він впав на коліна, третій удар був від ОСОБА_14 в область шиї, після чого він втратив свідомість. Коли він піднімався, побачив ОСОБА_11 і відразу отримав удар в ніс і знову впав, після чого знову втратив свідомість. Зі слів свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 йому відомо, що ОСОБА_14 наносив ще йому удари ногами неодноразово, коли він лежав, а потім вони відвели його до машини. Спочатку він звернувся до Мельнице-Подільської лікарні, а потім до Кам`янець-Подільської лікарні, де пройшов курс лікування. Того дня в с. Зелене він випив бокал пива.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що 22.05.2017 року вони з с. Зелене компанією приїхали до магазину «Теко» с.Вільховец Борщівського району. ОСОБА_20 разом з ОСОБА_21 пішли в магазин по пиво, а він з ОСОБА_15 залишився в машині. Яцків вийшов з магазину перший і віддав йому свої речі телефон та куртку та сказав що йде говорити з ОСОБА_14 , який з ОСОБА_11 вийшов пізніше з магазину і вони відійшли в сторону, говорити. Він бачив як ОСОБА_14 наніс два удари ногою в обличчя ОСОБА_10 . Обличчя останнього повністю було в крові він підійшов, допоміг йому підвестися та підійти до криниці помитися. Долінського він взагалі не бачив під час конфлікту. Про попередній конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 він знав і вважав, що вони просто будуть говорити.

Свідок ОСОБА_24 вказав, що біля 01.00 год. вони з хлопцями сиділи в магазині, де були ОСОБА_14 і ОСОБА_11 , які вийшли з магазину, а через короткий проміжок часу до магазину зайшов ОСОБА_25 і сказав, що між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 була бійка. Коли вони вийшли на вулицю, то там уже нікого не було і про подробиці бійки йому ніхто не повідомляв.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що 22.05.2017 року він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 приїхали до магазину «Теко», що в с. Вільховець. Він з ОСОБА_21 зайшли в магазин, а ОСОБА_10 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 залишилися в машині. В магазині вони були близько 10 хв., де і почули про бійку на вулиці. Коли вийшли з магазину, то на вулиці нікого не було. Він передзвонив до ОСОБА_15 , який сказав, що була бійка і вони зараз біля криниці. ОСОБА_15 нічого конкретно не сказав йому, він нічого не бачив. Додому вони поверталися п`ятеро. По дорозі ОСОБА_10 нічого не говорив, бо не міг розмовляти.

Свідок ОСОБА_27 вказала, що конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 мав місце в 2016 році біля першої години ночі. Вона з братом знаходилася в барі і коли мали вже йти додому приїхав ОСОБА_10 , побачив брата, покликав його і вийшов на двір, зняв куртку віддав телефон і пішов говорити з братом на проїжджу частину, штовхнув його, а брат наніс йому один удар в обличчя. Долінського вона не бачила.

Свідок ОСОБА_28 дав показання, що він, разом з товаришами ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 і ОСОБА_6 приїхали в с. Вільховець Борщівського району біля магазину «Теко», заїхали машиною на подвір`я магазину. ОСОБА_29 і ОСОБА_30 зайшли в магазин, а він стояв з ОСОБА_16 біля магазину. ОСОБА_10 вийшов з магазину та передав ОСОБА_16 куртку, телефон і гаманець, сказав, що зараз поговорить з ОСОБА_14 . З магазину вийшов ОСОБА_14 і ОСОБА_11 . ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_14 і сказав, що хоче з ним поговорити. Вони відійшли на проїжджу частину, а за ними відразу пішов ОСОБА_11 , а він за ОСОБА_11 . Але ОСОБА_11 зупинив його і сказав, щоб вони самі говорили. Вони стали неподалік від них, поруч з бусом, приблизно в 10-ти метрах. Коли вони стояли з Долінським, до них ще підійшов якийсь незнайомий хлопець, говорив з ними. Тоді вони почули шум, зі сторони місця де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , він повернувся в їхню сторону та побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі, а ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 в цей час два удари ногою в область голови. Побачивши це, він підбіг до ОСОБА_6 одночасно із ОСОБА_23 та взяли ОСОБА_6 і повели з проїжджої частини в сторону кінця села Вільховець, де останній біля криниці помився. В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли в напрямку магазину.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 травня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого СВ Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою, за змістом якої 22.05.2016 року в с. Вільховець по вул. Центральна біля магазину «Теко» ОСОБА_31 та ОСОБА_32 і ще одна невідома особа нанесли йому тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки та носа.
Витягом з кримінального провадження № 0000402 від 24.05.2016 року підтверджується внесення відомостей в ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 про те, що 22.05.2016 року біля 01.00 год. в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області не встановлена особа нанесла декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження. Відомості внесено органом досудового розслідування Кам`янець-Подільським районним відділенням поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Витягом з кримінального провадження № 0000402 від 24.05.2016 року підтверджується внесення відомостей в ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 про те, що 22.05.2016 року біля 01.00 год. в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області ОСОБА_3 , житель вказаного населеного пункту, наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Орган досудового розслідування: Борщівське відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Протоколом огляду місця події від 25.01.2017 року встановлено, що під час огляду відрізку проїжджої частини дороги в с. Вільховець Борщівського району навпроти приміщення магазину «Теко» потерпілий ОСОБА_10 показав де відбувався конфлікт. Відстань від входу в магазин «Теко» становить 15 м, від початку узбіччя з правої сторони 5 м. Відстань від місця, де знаходився ОСОБА_23 до входу в магазин 6 м. Відстань від ОСОБА_23 до місця, де відбувався конфлікт становить 13,4 м. Відстань від входу в магазин до місця де знаходився ОСОБА_28 в момент конфлікту становить 15 м. Відстань від ОСОБА_28 до місця конфлікту становить 11,7 м. Ширина проїжджої частини 8 м, відстань від електростовпа із лампою освітлення до місця де відбувся конфлікт становить 7 м.

Під час проведення слідчих експериментів 21.06.2016 року та 19.01.2017 року потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав як саме 22.05.2016 року біля 01.00 год. обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наносили йому тілесні ушкодження на проїжджій частині дороги неподалік магазину «Теко» в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області. Зокрема вказав, що на проїжджій частині дороги ОСОБА_14 став спереду нього, а ОСОБА_11 позаду. Показав як ОСОБА_14 спричинив удар металевим предметом, який тримав в правій руці в область чола, від якого він нахилився в ліву сторону, а ОСОБА_11 вдарив кулаком правої руки в область лівого ока, від чого він зігнувся. ОСОБА_14 наніс удар кулаком правої руки в область шийного відділу і він втратив свідомість. Через деякий час прийшовши до себе піднімався з землі, однак ОСОБА_11 наніс йому ще один удар кулаком правої руки в область носа і він втратив рівновагу.

Під час проведення слідчого експерименту 06.06.2016 року свідок ОСОБА_28 розповів та відтворив події конфлікту, який мав місце 22.05.2016 року біля 01.00 год., на проїжджій частині дороги неподалік магазину «Теко» в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області. Вказав, що біля 01.00 год. він, разом із товаришами ОСОБА_19 , ОСОБА_33 . ОСОБА_23 , ОСОБА_6 знаходились в с. Вільховець Борщівського району біля магазину «Теко», а саме: на території подвір`я магазину біля в`їзду. В цей час ОСОБА_30 разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_17 пішли в магазин, а через 1-2 хв. ОСОБА_30 вийшов із магазину та сказав дослівно: «зараз буду говорити із ОСОБА_34 ». Через 4 - 5 хв. із магазину вийшов ОСОБА_3 , за яким також вийшов ОСОБА_4 , які разом підійшли до них. При цьому ОСОБА_6 сказав до ОСОБА_3 , щоб відійти в сторону поговорити один на один. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відійшли на проїжджу частину дороги, що на відстані біля 5 - 10 м. від них. Після цього, він та ОСОБА_4 також пішли в напрямку проїжджої частини дороги, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_35 , однак зупинились на відстані біля 3- 5 м. від останніх та розмовляли. ОСОБА_23 залишився біля в`їзду на території подвір`я магазину. Враховуючи те, що він розмовляв із ОСОБА_4 , не дивився в ту сторону де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки вони пішли говорити «один на один», тому він не бачив їхнього конфлікту. Він почув шум зі сторони місця де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , він повернувся в їхню сторону та побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі, а ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 в цей час два удари ногою в область голови. Побачивши це, він підбіг до ОСОБА_6 одночасно із ОСОБА_23 та взяли ОСОБА_6 та повели з проїжджої частиною в сторону кінця села Вільховець, де останній біля криниці помився. В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли в напрямку магазину. Також може сказати, що він не бачив, щоб ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 .
Під час проведення слідчого експерименту 06.06.2016 року свідок ОСОБА_23 розповів та відтворив події конфлікту, який мав місце 22.05.2016 року біля 01.00 год., на проїжджій частині дороги неподалік магазину «Теко» в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області. Вказав, що біля 01.00 год. він, разом із товаришами ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 знаходились в с. Вільховець Борщівського району біля магазину «Теко», а саме: на території подвір`я магазину біля в`їзду. В цей час ОСОБА_30 разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_17 пішли в магазин, а через 1-2 хв. ОСОБА_30 вийшов із магазину та підійшов до них і сказав дослівно: «зараз буду говорити із ОСОБА_34 ». Через 4-5 хв. із магазину вийшов ОСОБА_3 , за яким також вийшов ОСОБА_4 , які разом підійшли до них. При цьому ОСОБА_6 сказав до ОСОБА_3 , щоб відійти в сторону поговорити один на один. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відійшли на проїжджу частину дороги, що на відстані біля 5 - 10 м від них. Після цього, ОСОБА_28 та ОСОБА_4 також пішли в напрямку проїжджої частини дороги, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_35 , при цьому зупинились на відстані біля 3- 5 м. від останніх та розмовляли. Він залишився біля в`їзду на території подвір`я магазину. Враховуючи те, що він не дивився в ту сторону де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки вони пішли говорити «один на один», тому він не бачив їхнього конфлікту. Він почув шум зі сторони місця де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 він повернувся в їхню сторону та побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі, а ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 в цей час два удари ногою в область голови. Побачивши це, він підбіг до ОСОБА_6 одночасно із ОСОБА_28 та взяли ОСОБА_6 та повели з проїжджої частини в сторону кінця села Вільховець, де останній біля криниці помився. Він не звернув уваги на те, де в той час знаходився ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наскільки пригадує, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли в напрямку магазину. Також він не бачив, щоб ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 .
Висновком експерта №89 від 06.09.2016 року встановлено:

1) судячи по записах у медичній карті № 970 стаціонарного хворого хірургічного відділення Мельниця-Подільської НРКЛ та медичній карті № 3873 стаціонарного хворого хірургічного відділення Кам`янець-Подільської РКЛ, у гр. ОСОБА_6 мали місце такі травматичні зміни: перелом передніх стінок обох лобних пазух зі зміщенням уламків, ускладнений двобічним посттравматичним фронтитом; перелом кісток носа, які підтверджені даними комп`ютерної томографії; синці на повіках очей, численні садна чола, носа, обличчя, лівого та правого передпліччя, лівого колінного суглобу, правої гомілки;

2) травматичні ушкодження обличчя, у вигляді перелому передніх стінок обох лобних пазух, перелом кісток носа - у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (у відповідності з пунктом 2.2.1 та 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Інші ушкодження (синці та садна кінцівок) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

3) згідно записів у медичній карті № 970 стаціонарного хворого та медичній карті № 3873 стаціонарного хворого (клінічних проявів, перебігу травматичного процесу, результатів комп`ютерної томографії), тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись незадовго до його звернення за медичною допомогою 22.05.2016 року;

4) судячи з морфологічних властивостей, тілесні ушкодження у ОСОБА_6 характерні для виникнення в наслідок дії тупих предметів і могли утворитись при нанесенні ударів кулаками.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 , своїми умисними діями, що виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і вважає, що покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі.

Крім того суд враховує обставину, яка пом`якшує покарання сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому, його особу, який по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням певних обов`язків.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення в судовому засіданні посилається на докази, якими підтверджено винуватість ОСОБА_3 .
В судових дебатах прокурор обґрунтовує обвинувачення ОСОБА_4 показаннями потерпілого ОСОБА_6 та висновком експерта №89 від 06.09.2016 року.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписної 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо відносно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За частиною 2 статті 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до вимог ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.92 КПК України, обов"язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу покладається на прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Згідно ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв"язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З огляду на вищенаведені норми законодавства, відповідно до вимог ст.ст. 84-86, 91, 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, прийшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину не знайшла свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показання потерпілого ОСОБА_6 в частині нанесення ударів йому ОСОБА_4 не підтверджуються жодними доказами, які досліджені в судовому засіданні.
Його показання в судовому засіданні та при проведенні слідчого експерименту спростовуються показання обвинувачених та свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_28 , які показали, що ОСОБА_4 не наносив удари ОСОБА_6 .
Висновком експерта підтверджено які саме тілесні ушкодження було заподіяно, а в судовому засіданні дослідженими доказами доведено, що саме ОСОБА_3 заподіяв всі тілесні ушкодження потерпілому.
Всі досліджені в кримінальному провадженні докази підтверджують невинуватість ОСОБА_4 в нанесенні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
За таких обставин суд, виходячи з загальних засад кримінального судочинства, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину та вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. Всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому в цьому випадку він визнається невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані недоведеність вини означає доведеність невинуватості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
З урахуванням вищевикладеного обґрунтування, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 за пред"явленим обвинуваченням за ч.1 ст.122 КК України слід визнати невинуватим та виправдати з підстав, передбачених п.2 ч.1 с.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Прокурором Борщівського ВП Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 в сумі 6034,82 грн. в рівних частках.
У судовому засіданні прокурор зменшила позовні вимоги, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 частково відшкодовано завдані збитки в сумі 4000 грн. та просить стягнути з обвинувачених солідарно 2034, 82 грн. в користь Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 і такі на думку суду підлягають до часткового задоволення.
Враховуючи те, що вина ОСОБА_4 не доведена, позовні вимоги в тому розмірі в якому просить прокурор у сумі 2034,82 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні, як витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Позивач ОСОБА_6 подав цивільний позов, в якому він просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в сумі 5307 грн., витрачених на обстеження, операцію, лікування та поїздки, і 300000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок скоєння кримінального правопорушення. Свої вимоги підтверджує доданими до матеріалів справи: витягом з історії хвороби, протоколами операцій №186 та №187, копіями квитків та квитанцій про оплату медикаментів, довідкою про придбання ліків в аптечному кіоску із зазначенням цін за придбані медикаменти станом на 23.05.2016 року.

В судовому засіданні потерпілий двічі змінив позовні вимоги і просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на його користь майнову шкоду в сумі 5664,82 грн., витрачених на обстеження, операцію, лікування та поїздки, і 100000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги визнання позову обвинуваченим ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальних збитків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди в розмірі 5664,82 грн. підлягають до задоволення і стягнення з ОСОБА_3 .

Що стосується моральної шкоди, то в судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав фізичних і моральних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_3 і йому завдано моральну шкоду.

Зі змісту роз`яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд приймає до уваги, що потерпілий оцінював завдану йому моральну шкоду в сумі 300000 грн., а потім зменшив до 100000 грн. Суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, що полягають у душевних переживаннях у зв`язку з втратою попереднього стану здоров`я, витрачений значний час для відновлення попереднього стану здоров`я, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, і вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_6 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 30000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Змінені позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 5664 грн. 82 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Змінені позовні вимоги прокурора Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Камянець Подільської центральної районної лікарні(р/р 9397 ГУДК в Хмельницькій області, МФО 815013) витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_6 в сумі 2034 грн. 82 коп.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Виправдати ОСОБА_4 з підстав, передбачених п.2 ч.1 с.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1