Дата документу Справа № 314/5759/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/5759/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1666/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2016 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення задоволено частково, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення було задоволено частково та у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк його попереднього ув`язнення з 30.06.2001 р. до набрання вироком Апеляційного суду Запорізької області від 25.02.2003 року щодо нього законної сили 20.06.2002 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд встановив, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 утримувався в місцях попереднього ув`язнення з 30.06.2001 року до набрання вироком законної сили 20.06.2002 року та прийшов до висновку, що саме цей строк слід зарахувати засудженому до строку його покарання за правилами, передбаченим ч. 5 ст. 72 КК країни.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою строк знаходження засудженого ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі з 20.06.2002 року до 10.03.2004 року до переведення у Софіївську ВК № 55 також зарахувати за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 75 КК України.

В обґрунтування зазначає, що у відповідності до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий екстрадицій ний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гаупвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Також ст. 12 ЗУ встановлено, що побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вважав, що строк перебування засудженого, відносно якого вже набрав вирок законної сили, але який не був етаповний до місць позбавлення волі також повинен був зарахований судом за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки умови перебування особи в місцях попереднього ув`язнення є гіршими, ніж умови перебування в установі виконання покарання, заслухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, за відсутністю апеляційної скарги прокурора на ухвалу суду, якою особі, засудженої до довічного позбавлення волі, було здійснено зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, призначеного за вироком суду, ухвалу суду першої інстанції просила залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк призначеного йому покарання.

Відповідно до наявної в матеріалах провадження копії вироку апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2002 року ОСОБА_7 був визнаний у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ч. 3 ст. 117, ч. 1 ст. 296, п.п. «е», «ж», і» ст. 93 КК України в редакції 1960 року та засуджений до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 цим вироком постановлено рахувати з часу його затримання з 22 червня 2001 року, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було залишено без змін (а.с. 5-10).

Згідно повідомлення апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2002 року, вирок суду від 25 лютого 2002 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 215-3, ч. 3 ст. 117, ч. 1 ст. 296, п.п. «е», «ж», і» ст. 93 КК України набрав законної сили 20 червня 2002 року (а.с. 11).

Затримано ОСОБА_7 у цьому провадженні згідно протоколу, складеного начальником СВ Запорізького РВ було 30 червня 2001 року (а.с. 12).

З повідомлення начальника Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) вбачається, що у вказаній установі засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 10 березня 2004 року (а.с. 4).

Судом першої інстанції було встановлено, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, і зарахуванню підлягає лише період часу з дня затримання ОСОБА_7 - 30 червня 2001 року по день набрання вироком щодо нього законної сили 20 червня 2002 року.

Розглядаючи провадження в межах, визначених ст. 404 КПК України за наявністю апеляційної скарги лише захисника засудженого, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, вважає їх законним та обґрунтованими.

Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Засудженому ОСОБА_7 відповідно до оскаржуваної ним ухвали суду в строк відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Запорізької області від 25 лютого 2002 року, набрав законної сили 20 червня 2002 року, зараховано строк його попереднього ув`язнення з 30 червня 2001 року (коли він був затриманий (а.с. 12) по день набрання вищевказаним вироком законної сили, тобто по 20 червня 2002 року із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Таке рішення суду першої інстанції ґрунтується на законі та висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони підтверджені дослідженими судом матеріалами провадження.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника засудженого в частині необхідності зарахування строку перебування засудженого ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення до прибуття ним до установи виконання покарання, а саме з 20 червня 2002 року по 10 березня 2004 року, на думку апеляційного суду, вони є безпідставними, та такими, що не узгоджується з ч. 5 ст. 72 КК України, викладеній в новій редакції у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року та Законом України «Про попереднє ув`язнення».

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2016 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення задоволено частково, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4