Справа № 495/614/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі:

суді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябина, Великописарівського району, Сумської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , колишнього заступника командира 1 гаубичного артилерійського дивізіону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , старшому лейтенанту,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 415 ч.1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

З 05.07.2013 року старший лейтенант ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом.

20.02.2015 року наказом Командуючого ВМС ЗСУ № 14 ОСОБА_6 призначений на посаду заступника командира першого гаубичного артилерійського дивізіону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

Старший лейтенант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем та командиром для підлеглих, повинен керуватись та неухильно дотримуватись вимог Конституції та законів України, статутів Збройних Сил України, нормативно-правових документів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та своїх посадових інструкцій.
Так відповідно до ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_6 був зобов`язаний:
-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
-виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;
-встановлювати у військовій частині (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
-проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу;
-здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої(чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Наказом тимчасового виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 30 червня 2015 року, ОСОБА_6 в складі 1 гаубичного артилерійського дивізіону відряджений до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 з метою бойового чергування, за місцем дислокації: АДРЕСА_3 , який в подальшому передислокований до АДРЕСА_3 .

05 вересня 2015 року командиром 1 гаубичного артилерійського дивізіону виданий наказ № 20 «Про організацію та проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом зі зведеною гаубичною артилерійською батареєю військової частини НОМЕР_1 », на підставі якого у період з 08 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. 10 вересня 2015 року проведені вказані заняття, а начальником оточення під час проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом призначений старший лейтенант ОСОБА_6 .

Відповідно до наказу на марш командира зведеної батареї старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 10.09.2015 року автомобільна колона вирушила у марш до базового табору 1-го гаубичного артилерійського дивізіону, що дислокується в АДРЕСА_3 , старшим автомобіля КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 призначений старший лейтенант ОСОБА_8 , старшим автомобіля ЗиЛ-130, військовий номер НОМЕР_4 призначений старший лейтенант ОСОБА_6 .

Після закінчення практичного виконання стрільб начальник оточення старший лейтенант ОСОБА_6 виїхав на автомобілі ЗиЛ-130, військовий номер НОМЕР_4 , водієм якого був матрос ОСОБА_9 , для збору особового складу оточення та доставки його до місця проведення занять. При поверненні до місця проведення занять, поблизу с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, зазначений автомобіль вийшов з ладу. До місця поломки командиром 1 гаубичного артилерійського дивізіону підполковником ОСОБА_10 був відправлений автомобіль КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 , водієм якого був молодший сержант ОСОБА_11 , з завданням завести зламаний автомобіль або відбуксирувати його до місця проведення занять.

У відповідності до п. 6 ст. 88 Настанови по автомобільній службі Радянської армії та Військово-Морського флоту, введеної в дію наказом Міністра оборони СРСР від 01.09.1977 №225 (який діє і на теперішній час) транспортування машин автомобільним транспортом методом буксирування здійснюється у відповідності з Правилами дорожнього руху.
Згідно з вимогами п. п. 21.6, 21.7, 21.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), вантажний автомобіль, що використовується для перевезення пасажирів, повинен бути обладнаний сидіннями, закріпленими в кузові на відстані не менш як 0,3 м від верхнього краю борту і 0,3-0,5 м від підлоги. Сидіння, що розташовані вздовж заднього або бокового борту, повинні мати міцні спинки. Кількість пасажирів, які перевозяться в кузові вантажного автомобіля, не повинна перевищувати кількості обладнаних для сидіння місць. Перед поїздкою водій вантажного автомобіля повинен проінструктувати пасажирів про їх обов`язки та правила посадки, висадки, розміщення і поведінки в кузові. Починати рух можна, лише переконавшись, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів.
Відповідно до п. 23.9 Правил дорожнього руху, під час буксирування на жорсткому або гнучкому зчепленні забороняється перевозити пасажирів у буксируваному транспортному засобі (крім легкового автомобіля) та кузові вантажного автомобіля, що буксирує, а у разі буксирування за способом часткового навантаження цього засобу на платформу або спеціальне опорне пристосування - в усіх транспортних засобах (крім кабіни транспортного засобу, що буксирує).
Згідно з вимогами п. 4 ст. 346 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України старшому машини заборонено керувати машиною або змушувати водія передавати будь-кому управління, віддавати команди, які змушують водія (водіїв) порушувати правила дорожнього руху та перевищувати встановлену швидкість руху.
У зв`язку із не можливістю полагодити зламаний автомобіль ЗиЛ-130, старший лейтенант ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника командира 1-го гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом, будучи старшим машини ЗиЛ 130, в/н НОМЕР_5 та начальником оточення під час проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом, тобто будучи особою, відповідальною за експлуатацію вказаної транспортної машини, в порушення правил її експлуатації, передбачених п. 6 ст. 88 Настанови по автомобільній службі Радянської армії та Військово-Морського флоту, введеної в дію наказом Міністра оборони СРСР від 01.09.1977 №225, п.п. 21.6, 21.7, 21.9, 23.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а також в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59, п. 4 ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 10 вересня 2015 року близько 14 год. 00 хв. на дорозі біля АДРЕСА_3 , віддав наказ водію автомобіля КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 молодшому сержанту ОСОБА_11 та водію автомобіля ЗиЛ-130, військовий номер НОМЕР_5 ОСОБА_9 здійснити зчеплення вказаних автомобілів гнучким зчепом для подальшого буксирування, а особовому складу оточення у кількості 8 військовослужбовців, в тому числі старшині ОСОБА_12 , пересісти у кузов автомобіля КрАЗ-255, який повинен був здійснювати буксирування, усвідомлюючи, що даний автомобіль не придатний для перевезення пасажирів та перевезення пасажирів в кузові вантажного автомобіля, що буксирує, заборонено, та розпочати рух до колони, тобто змусив вказаних водіїв порушити правила дорожнього руху та порушив правила експлуатації вказаних транспортних машин.

Близько 15 год. 25 хв. того ж дня, під час руху старшина ОСОБА_12 випав із кузова автомобіля КрАЗ-255 через задній борт на дорогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, закритої травми грудної клітини, масивного синця лівої бічної поверхні грудної клітини, крововиливу у м`які тканини між лопаткової ділянки, переломів 2-го 7-го лівих ребер, закритого перелому верхньої гілки лівої лонної кістки, синців та забитої рани обличчя, саден потиличної ділянки, саден та синців тулубу та кінцівок, забитої рани лівого плеча, крововиливу у м`які тканини тулубу, голови та нижніх кінцівок, від яких, не зважаючи на надану медичну допомогу у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону України, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 годині 25 хвилин помер.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч.1 ст. 415 КК України тобто порушення правил експлуатації транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.
До Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 надійшло клопотання в порядку ч.1 ст. 47 КК України про передачу ОСОБА_6 на поруки колективу військової частини НОМЕР_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 погодився із заявленим клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі ст. 47 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 погодився із заявленим клопотанням про закриття кримінального провадження у відношенні нього на підставі ст. 47 КК України, просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 погодився із заявленим клопотанням про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 на підставі ст. 47 КК України, просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання командира військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених кримінальним кодексом України, здійснюється виключно судом.

Відповідно до вимог ст. 47 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив злочин, який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої яка надала до суду заяву згідно якої не заперечувала проти передачі ОСОБА_6 на поруки колективу військової частини, враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст. 415 ч.1 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки .

Цивільний позов в особі Військової прокуратури Білгород Дністровського гарнізону Південного регіону України на загальну суму 12 187, 41 грн. залишити без розгляду з правом пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 44, 47 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст. 369, ст. 370, ст. 371, ст. 372, 392, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 415 ч.1 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею останього на поруки колективу військової частини НОМЕР_1 .

Цивільний позов в особі Військової прокуратури Білгород Дністровського гарнізону Південного регіону України на загальну суму 12 187, 41 грн. залишити без розгляду з правом пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1