Провадження № 1-кс/756/2063/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011869 від 23 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України, з посиланням на те, що ОСОБА_5 шахрайськими діями заволодів кредитною справою з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, зловживаючи при цьому своїми службовими обов`язками.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011869 від 23 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Однак, з матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання не убачається та у судовому засіданні не доведено та необґрунтовано правову підставу арешту майна, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Одночасно, достатніх доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення до суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1