АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/248/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/256/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000017 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000017 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.03.2017 року. Слідчим суддею встановлена наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 лютого 2017 року скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід. Захисник посилається на те, що ані слідчим, ані слідчим суддею не дотримано вимог ст. 196 КПК України. Посилання слідчого судді про вчинення особою особливо тяжкого злочину є порушенням ст. 62 Конституції України. Зазначає, що підозра ОСОБА_8 є необгрунтованою, оскільки слідчим суддею не досліджувалося відсутність умислу та мотиву на вбивство, що підтверджується фактом звернення ОСОБА_8 до поліції. Твердження слідчого судді про наявність ризиків є лише припущенням, оскільки ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді 4-х вогнепальних поранень та тяжку відкриту черепно-мозкову травму, а з потерпілим ОСОБА_9 підозрюваний ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в одній палаті та не здійснював на нього жодного впливу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. 10.01.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, а саме про те, що 09.01.2017 приблизно об 11 годині 30 хвилин, маючи при собі заряджену гладкоствольну мисливську рушницю МР-153, 12 калібру, № НОМЕР_1 , яку він, згідно дозволу 1177/494 від 03.12.2004 року, може зберігати та носити, перебував на території бази відпочинку «Дубрава», розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Курортна, 1, поряд з банним комплексом вказаної бази. Побачивши біля банного комплексу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та чоловіка на ім`я ОСОБА_13 (повні дані встановлюються), які скупчено стояли біля входу в банний комплекс та які раніше йому не були знайомі, ОСОБА_8 нічого в них не запитуючи, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті вищезазначених осіб та бажаючи їх настання, з метою протиправного позбавлення життя направив свою мисливську рушницю в бік вказаних осіб та зробив 5 пострілів, чим спричинив поранення ОСОБА_9 , але не довів свій задум до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме при намаганні перезарядити рушницю, ОСОБА_8 було затримано та обеззброєно. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 вогнепальні поранення голови, лівого плеча, лівого передпліччя, верхньої третини тулубу, що підтверджено довідкою КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова». Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується протоколами допитів свідків, а також дослідженим у судовому засіданні апеляційним судом наданим прокурором відеозаписом подій 09.01.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 здійснює чисельні постріли в бік людей, в тому числі і в тих, які убігають від нього, та при намаганні перезарядити рушницю був обеззброєний та затриманий. Доводи захисника не спростовують вказаних обставин. Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним; наявність конфлікту між ним та потерпілим, причина якого ще не встановлена; те, що підозрюваний відстрілявши 5 патронів здійснював заходи щодо переозброєння рушниці. З огляду на вказане, вважаючи доведеною наявність обґрунтованої підозри та встановлених ризиків, колегія суддів не вбачає підстав вважати висновок слідчого судді необґрунтованим щодо неможливості в даному випадку застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_8 також отримав тілесні ушкодження та перебував на лікуванні, однак, вказані обставини не свідчать про неможливість утримання ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора без відповідних медичних висновків. Твердження захисника про недослідження слідчим суддею умислу та мотиву на вбивство в даному випадку є необгрунтованими, враховуючи, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування. Апеляційний суд також відмічає, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки її автор, стверджуючи про недоведеність прокурором обґрунтованої підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 лютого 2017 року.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 1 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000017 та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: