Номер провадження: 11-сс/785/497/17
Номер справи місцевого суду: 520/3698/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31 березня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 128 000 грн. в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №002688 від 24 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів. В якості альтернативного запобіжного заходу визначено розмір застави в сумі 128 000 гривень та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладено відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання в період з 22 години до 06 годину ранку наступної доби.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, не офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Сторона захисту вважає, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме в тому 24 вересня 2016 за допомогою мережі Інтернет, у невстановлених осіб, знаходячись на прибудинкової території будинку №4 по вул.Ільфа і Петрова в м.Одеса, незаконно придбав особливо небезпечні психотропні речовини AB-FUBINACA, особливо небезпечної психотропної речовини PVP та N-метилбутилон, N-етилпентилон, що є гомологами особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - бутилону та став зберігати при собі з метою подальшого збуту.

У той же день близько 10.30 годин, біля будинку №4 по вул.Ільфа і Петрова в м.Одесі, ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції, які в нього виявили та вилучили особливо небезпечні психотропної речовини в кількості 29 пакетів особливо небезпечної психотропної речовини AB-FUBINACA, згідно висновку експерта №1179 від 06.01.2017, кількісний вміст, якої складає 1,568г., що є особливо великим розміром, а також 6 полімерних пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, кількісний вміст якої складає 1,36г. та 5 капсул N-метилбутилону, N-етилпентилону, що є гомологами особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - бутилону, кількісний вміст становить 0,858г.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: повідомленням оператора 102; протоколом огляду місця події від 24.09.2016; рапортом інспектора 1 роти 1 батальйону ОСОБА_10 ; поясненням ОСОБА_8 ; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком експерта №1179-Х від 29.12.2016 за результатами експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом огляду предмету від 15.02.2017; постановою про визнання речовим доказом, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до статей 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності вказаних доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, передбачених ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким, оскільки передбачає покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.

Вказані ризики підтверджуються обставинами, що у відповідності до вимог ст.178 КПК України мають бути враховані при обрані запобіжного заходу.

Злочин який інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що під тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його провини він може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни своїх первинних показів, що свою чергу перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Враховуючи ту обставини, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, а отже і не має законних джерел для існування, апеляційний суд вважає, що перебуваючи на свободі останній може продовжити вчиняти інші злочини.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, і не дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

При цьому, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, вірно визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі, достатньому для забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 повідомив про те, що під час затримання працівники Національної поліції застосовували до ного фізичне насильство.

Положеннями ч.6 ст.206 КПК України встановлено якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Враховуючи викладену норму кримінального процесуального законодавства апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати процесуального керівника у даному кримінальному провадженні невідкладно провести перевірку фактів викладених підозрюваним ОСОБА_8 про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування з боку працівників поліції.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 206, 309, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31 березня 2017 року, якою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, а саме до 10:30 години 30 квітня 2017 року із визначенням розміру застави в сумі 128 000 гривень залишити без змін.

Доручити прокурору процесуальному керівнику у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №002688 від 24 вересня 2016 року провести перевірку фактів викладених підозрюваним ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду про застосування незаконних методів досудового розслідування з боку працівників Національної поліції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4