Єдиний унікальний номер 728/2757/16-к
номер провадження № 1-кп/728/23/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружба Ямпільського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
18.04.2012 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850.00 грн.,
03.12.2013 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.ст. 70, 71КК України до 3 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850.00 грн.; вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.04.2012 року відповідно до ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно;
30.12.2013 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.04.2012 року відповідно до ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно; згідно з ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.04.2014 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію в 2014 році» термін покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 скорочено наполовину; покарання у виді позбавлення волі відбув; штраф не сплачений,
в скоєнні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за злочини, передбачені ч.1, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, знову вчинив умисні корисливі злочини.
Так, 26.07.2016 року близько 23:00 год. ОСОБА_4 , проходячи повз господарство, розташоване в АДРЕСА_2 , умисно, повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку належного ОСОБА_6 велосипеда марки «Аист» вартістю 817.84 грн., який знаходився поблизу вказаного господарства, чим завдав потерпілому матеріальні збитки на вищевказану суму.
Окрім того, 09.10.2016 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , шляхом розбиття віконного скла в будинку, розташованому в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , умисно, повторно, таємно від оточуючих проник всередину будинку, звідки викрав 3 пластикові карнизи довжиною 1.5 м, вартістю 70.00 грн. кожен на загальну суму 210.00 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Також, 15.10.2016 року близько 20:00 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки 10 мішків зерна прийшов до господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , де умисно, повторно, таємно від оточуючих, шляхом відкриття дверей на даху літньої кухні, проник всередину вказаного приміщення, звідки викрав 5 мішків зерна вагою 30.00 кг кожен, вартістю 3.00 грн. за 1 кг зерна, загальною вартістю 450.00 грн., чим завдав потерпілій матеріальні збитки на вищевказану суму.
Окрім того, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 16.10.2016 року близько 19:00 год. прийшов до господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , де умисно, повторно, таємно від оточуючих, шляхом відкриття дверей на даху літньої кухні, проник всередину вказаного приміщення, звідки викрав 5 мішків зерна вагою 30.00 кг кожен, вартістю 3.00 грн. за 1 кг зерна, загальною вартістю 450.00 грн., чим завдав потерпілій матеріальні збитки на вищевказану суму, спричинивши загалом ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 900.00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях спочатку визнав частково і суду пояснив, що дійсно, 26.07.2016 року близько 23:00 год. він, біля господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку велосипеда марки «Аист», який продав за 300.00 грн. невідомому чоловіку, котрого зустрів через 20 хв. після того, як скоїв злочин; окрім того, 09.10.2016 року близько 22:00 год. він, розбивши скло у вікні будинку, розташованому в АДРЕСА_3 , проник всередину будинку, звідки викрав 3 пластикові карнизи, які продав чоловіку на ім`я ОСОБА_8 за 60.00 грн.
Щодо викрадення зерна у ОСОБА_5 , то спочатку ОСОБА_4 запевнив, що викрав у неї не 10 мішків зерна, а 6 мішків: 3 мішки викрав 15.10.2016 року та 3 мішки 16.10.2016 року; проте в ході судового розгляду змінив свої покази, визнав вину повністю по всіх епізодах і пояснив, що з горища літньої кухні, розташованої в господарстві ОСОБА_5 , куди потрапив за допомогою драбини, він здійснив крадіжку 10 мішків зерна: 5 мішків викрав 15.10.2016 року та 5 мішків 16.10.2016 року; про те, що на горищі літньої кухні у ОСОБА_5 є зерно він добре знав, оскільки особисто допомагав потерпілій його туди заносити; викрадене зерно продав невідомому таксисту за 360.00 грн. та пляшку спиртного; на сьогоднішній день збитки завдані всім потерпілим не відшкодовані; чому вчинив вищевказані злочини пояснити не зміг; щодо кількості викрадених мішків зерна говорив суду неправду, оскільки хотів довше побути на свободі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у неї влітку цього року протягом двох днів з горища літньої кухні було викрадено 10 мішків зерна; після першого випадку вона не помітила викрадення, а вже після другого коли побачила у дворі розсипане зерно зрозуміла, що її обікрали; як виявилось в ході розслідування, крадіжку скоїв ОСОБА_4 ; пробачення він у неї не просив; збитків до цього часу не відшкодував і не намагався це зробити; цивільний позов у справі не заявляла.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, цивільні позови у справі не заявляли.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши зібрані в справі докази у визначеному за згодою усіх учасників процесу обсязі, вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому діянь підтверджується сукупністю наступних, перевірених і досліджених судом доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення:
- показами обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні;
- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 року, згідно з яким, у господарстві ОСОБА_5 , розташованому в АДРЕСА_4 , на горищі літньої кухні було виявлено відсутність мішків з зерном та розсипане зерно біля літньої кухні (а.с.20-29);
- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 року, згідно з яким у господарстві, розташованому в АДРЕСА_5 була виявлена куртка ОСОБА_4 , в лівій кишені якої знаходилось зерно пшениці (а.с.30-36);
- протоколом огляду місця події від 27.07.2016 року, згідно з яким була оглянута територія, поблизу господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , звідки був викрадений належний ОСОБА_6 велосипед марки «Аист» (а.с.38);
- протоколом огляду місця події від 18.10.2016 року, згідно з яким у господарстві, розташованому в АДРЕСА_3 , зокрема у веранді було виявлено відсутність віконного скла в одній із шибок розміром 20х36 см, частки розбитого скла на підлозі у веранді та відсутність шибки у вікні, розміром 32х38 см, що знаходиться в залі будинку; загальний порядок в будинку порушений (а.с.39-48);
- висновком експерта № 1380 від 14.11.2016 року, згідно з яким залишкова вартість велосипеда "Аист (Минск)" за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку України станом на 27.07.2016 року за умови його функціонування, з урахуванням можливої початкової вартості виробу, відсотку втрати якості через знос може складати 817.84 грн. (а.с.55-57);
- довідками №№47,48 від 04.11.2016 року, виданими ТОВ «Бахмацький ринок «Колос», згідно з якими середньо-ринкова вартість 1 кг зерна пшениці станом на жовтень 2016 року складає 3.00 грн.; середньо-ринкова вартість 1 пластикового карнизу довжиною 1.5 м станом на вересень 2016 року складає 70.00 грн. (а.с.118, 120);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року, проведеного за участі ОСОБА_4 , згідно з яким обвинувачений детально пояснив та показав як скоював крадіжки карнизів у господарстві, розташованому в АДРЕСА_3 та 10 мішків зерна з горища літньої кухні у господарстві, розташованому в АДРЕСА_1 (а.с.105-108).
За згодою учасників кримінального провадження, інші докази в судовому засіданні не досліджувалися.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України; своїми умисними діями, які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в приміщення, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а тому його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості (ч. 2 ст.185 КК України) та тяжких злочинів (ч.3 ст.185 КК України) пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий; вчинив злочини маючи не зняту та не погашену судимість протягом короткого проміжку часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення корисливих злочинів, штраф, згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.04.2012 року не сплатив, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Як вбачається з положень п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Суд не вбачає наявності у даному випадку щирого каяття обвинуваченого, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 перед потерпілими не вибачився, жодних дій по відшкодуванню завданих потерпілим збитків не вчинив; в судових засіданнях змінював свої показання, намагався ввести суд в оману, пояснюючи це бажанням довше побути на свободі, що розцінено судом як неусвідомлення обвинуваченим наслідків своїх вчинків, як спосіб захисту, обраний для себе ОСОБА_4 та намагання уникнути відповідальності за вчинені злочини.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, з огляду на особу винного та його ставлення до вчинених ним діянь, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.12.2013 року відбуто лише в частині позбавлення волі, а штраф в розмірі 850.00 грн., призначений згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.04.2012 року, який вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.12.2013 року ухвалено виконувати самостійно, до цього часу не сплачено і від відбуття вказаного покарання ОСОБА_4 згідно із ЗУ «Про амністію в 2014 році», який був застосований у відношенні обвинуваченого в частині покарання у виді позбавлення волі, не звільнений, строки давності виконання вироку суду в частині призначеного покарання у виді штрафу не закінчились, тому ОСОБА_4 вважається таким що повністю не відбув покарання за попереднім вироком.
Згідно з положеннями ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог ст.71, ч.3. ст.72 КК України, у разі призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд призначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання, що узгоджується з положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Таким чином ОСОБА_4 слід остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом складання покарань, повністю приєднавши до покарання у виді позбавлення волі за цим вироком 850.00 грн. штрафу за попереднім вироком, ухваливши на підставі ч.3 ст.72 КК України про самостійне виконання вироку в частині сплати штрафу, оскільки, дане покарання є невідбутим і складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується самостійно.
На думку суду остаточно призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, що відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.
Цивільні позови у справі не заявлялися.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
В ході досудового розслідування, 30.11.2016 року у відношенні ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підстав для зміни чи скасування даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України ОСОБА_4 до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання у виді штрафу за попереднім вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.12.2013 року і остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок у відношенні ОСОБА_4 в частині покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. виконувати самостійно.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у виді особистого зобов`язання.
Речові докази у справі:
- куртку (піджак) піщаного кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Бахмацького ВП повернути ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1