Справа № 214/1213/17
1-кп/214/408/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 , 10.02.2017 року, приблизно о 12 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних речовин без мети збуту, знаходячись неподалік «Криворізького психоневрологічного диспансеру», який знаходиться по вул. Дишинськогов м. Кривому Розі Дніпропетровської області, у невстановленої слідством особи за 200 грн. незаконно придбав поліетиленовий пакет, заповнений речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, для власного вживання без мети збуту.
10.02.2017 року, приблизно о 13 год. 40 хв., в ході проведення оперативно-профілактичних заходів на території комерційного технікуму по вул. Курчатова 13 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_3 , при зовнішньому огляді у якого, в присутності понятих виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому згідно висновку експерта № 2/8.6-178 від 17.02.2017 року знаходиться речовина масою 31,938 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 29,396 г.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
22 лютого 2017 року під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.309 КК України, підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наведених обставин. Сторони угоди узгодили вид і розмір покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, а також на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватостійому зрозумілі. Також пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком 2 (два) роки та щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473, ст.476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
При призначені покарання, визначеного угодою від 22.02.2017 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.
Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.1, а.с.33), раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, однак неодноразово притягувався до кримінальні відповідальності (Т.1, а.с.37-38), не обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з січня 2000 року з приводу психічних поведінкових розладів в наслідок вживання опоїдів, синдром залежності (Т.1, а.с.34, 35).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Суд також вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави 880 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи наркотичний засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 17.02.2017 року № 2/8.6-178. (Т.1, а.с.29).
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 475 КК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йомуузгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.02.2017 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речовий доказ поліетиленовий пакет заповнений речовиною зеленого кольору рослинного походження, масою 31,938 г., що була вилучена 10.02.2017 року у ОСОБА_3 , та передана на зберігання в камеру схову речових доказів Саксаганського ВП КВП, квитанція №0000859 знищити (т.1, а.с.25).
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 880 грн. (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя: ОСОБА_1