Справа № 711/2531/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00003026 від 05.04.2017 року та №0000491 від 20.01.2017, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Наприкінці жовтня 2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілої, умисно, з корисливих мотивів, з метою поживи, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , заволодів планшетом марки « ИЕХ» чорного кольору вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4-000469 від 10.03.2017 становить 961 гривня 11 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму, а в подальшому розпорядився майном на власний розсуд.

02.04.2017 приблизно о 22 годині ОСОБА_4 ,1980 р.н., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхав до будинку своєї знайомої ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за його умисними, протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , 1985 р.н, а саме: золоту каблучку 585 проби з каменем загальною вагою 1,27 г, вартість якої згідно висновку експерта № 4-000951 від 19.05.2017 могла становити 776,25 грн. і з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини кримінального провадження у відповідності до зачитаного прокурором обвинувального акту та пояснив, що в кінці 2016 року взяв планшет у потерпілої, якій повідомив, що бере на тимчасове користування, однак пізніше його продав не знайомому чоловікові, у усвідомлював, що заволодів ним шляхом шахрайства. 02.04.20178 року прийшов до знайомої ОСОБА_6 , та поки вона не бачила взяв каблучку і потім здав в ломбард. Влаштувався на роботу, частково відшкодував спричинену шкоду, сплатив 900 грн. Просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в кінці жовтня 2016 року прийшов обвинувачений та попросив в користування планшет на тиждень, вони йому дали його. Після збігу цього часу він повідомив, що продав його, тоді вона звернулася до поліції. Він також 02.04.2017 року прийшов до неї додому, залишився переночувати, коли він пішов, вона виявила, що він викрав золоту каблучку. Обвинуваченого ОСОБА_4 знає більше 10 років, в гарних стосунках перебуває із ним. Він дійсно частково відшкодував шкоду у розмірі 900 грн. Просила застосувати до обвинуваченого іспитовий строк.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показами, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за:

-ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством);

-ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України,пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2, ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, на спеціальних обліках не перебуває, кількість вчинених діянь, вважає правильним призначити йому покарання у виді позбавлення його волі.
Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, молодий вік, стан здоров`я, думку сторони обвинувачення про застосування покарання не пов`язаного із позбавленням волі, бажання стати на шлях виправлення, відносини із потерпілою протягом значного проміжку часу, нормальні стосунки до вчинення правопорушення та після, часткове відшкодування шкоди, що підтвердила потерпіла в судовому засіданні, відсутність судимості, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Встановлені дані на особу обвинуваченого, враховуючи його поведінку та бажання довести своє виправлення, слугували підставами при визначенні міри призначеного покарання.

При прийнятті даного рішення судом у повній мірі врахована поведінка після вчинення кримінальних правопорушень, а саме визнання вини, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування потерпілі частину коштів в розмірі 900 грн. та відсутність претензій, у зв`язку із цим, у потерпілої.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними статтями КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, враховуючи кількість вчинених діянь та застосування іспитового строку при призначенні покарання.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Процесуальні витрати при проведенні експертизи під час досудового розслідування складає 351,84 грн. та 197,74 грн., а всього складає 549,58 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченого.

Цивільних позовів в кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України - у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Додатково покласти обов`язок на підставі п.4 ч.2 ст.76 КК України, а саме: виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні експертиз на стадії досудового розслідування у сукупному розмірі 549,58 грн.

Речові докази, а саме:

- золота каблучка 585 проби з каменем загальною вагою 1,27 г. передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю власнику;
- письмові матеріали, що містять характеризуючі дані на обвинуваченого, які були долучені стороною обвинувачення та захисту, досліджені у судовому засіданні приєднати до матеріалів кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1