Справа № 761/2174/17
Провадження № 1-кс/761/1578/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ТОВ «Бізнес Репутація» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник власника майна ТОВ «Бізнес Репутація» адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 04.04.2016 накладений арешт на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0, 2401 га та ДОК ДБХ загальною площею 220, 8 кв. м за адресою - Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська, 11, які на праві власності належать ТОВ «Бізнес репутація». Дане рішення прийнято з огляду на те, що вказане майно є речовими доказами.

Однак, на думку ініціатора клопотання, у рішенні слідчого судді не зазначено, виходячи з яких підстав він дійшов саме такого висновку.

На теперішній час кримінальне провадження, у якому приймалося рішення про застосування вказаного виду забезпечення, розслідується слідчим СУ ГУ НП у м. Києві.

Заявник, посилаючись на ст. 174 КПК, просив скасувати арешт, накладений на вищезазначене нерухоме майно, оскільки наявність арешту порушує права ТОВ «Бізнес Репутація».

У судовому засіданні представник власника майна підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що власником майна оскаржувалася в апеляційному порядку вищезазначена ухвала слідчого судді, однак остання залишена в силі.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Дана обставина в силу ст. 174 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину, підлягає стягненню з юридичної особи як отримана неправомірна вигода.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя Бориспільського районного суду Київської області, вирішуючи питання, чи має майно, щодо якого ініціювалося накладення арешту, речовим доказом, врахував, що воно містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК, оскільки до речових доказів кримінально-процесуальний закон відносить, серед іншого, цінності, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням, з-поміж інших, власника майна, за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на даній стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж навіть під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Попри зазначене, ініціатором клопотання не наведено жодних доводів стосовно того, який фактор є підставою для скасування арешту.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У даному випадку обмеження права власності ТОВ «Бізнес Репутація» відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна ТОВ «Бізнес Репутація» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1