Справа № 146/304/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України-
В С Т А Н О В И В:
19 лютого 2017 року біля 17.30 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння йдучи біля двохповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , побачивши поруч біля гаражного приміщення неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які з снігу будували будинок і підійшов до них.
Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись в зазначеному вище місці, яке є громадським місцем, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з винятковим цинізмом, демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, проявляючи при цьому безсоромність та грубу непристойність, розуміючи, що перед ним знаходяться неповнолітні особи, почав виражатися в їх адресу нецензурними словами, погрожувати справити природні потреби на збудований ними сніговий будинок та зруйнувати його.
Після цього, ОСОБА_4 підняв із землі лопату, за допомогою якої неповнолітні особи будували будинок із снігу, почав нею його руйнувати.
На зауваження неповнолітнього ОСОБА_8 припинити руйнування будинку ОСОБА_11 не зважав, а навпаки, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно замахнувся лопатою та намагався завдати удар в голову ОСОБА_8 , однак останній закрив голову своєю правою рукою, зігнувши її в лікті, і отримав один удар робочою частиною лопати по правій руці.
Після цього ОСОБА_5 , який стояв позаду ОСОБА_4 , зробив усне зауваження останньому щодо припинення протиправних дій, на що ОСОБА_4 не реагував і продовжував виражатися нецензурною лайкою та, тримаючи лопату у руках, розвернувся і з розмаху робочою частиною лопати наніс ОСОБА_5 один удар в область обличчя.
Після вказаних дій неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забігли в гараж та закрилися із середини. Проте, ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти свої хуліганські дії, почав стукати в металеві двері гаража, вимагаючи, щоб вони відкрили та виражався при цьому нецензурною лайкою. Зрозумівши, що неповнолітні йому не відчинять, ОСОБА_4 покинув місце події.
Відповідно до висновку експерта № 38 від 22 лютого 2017 року ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя та віднесені до легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта № 36 від 20 лютого 2017 року ОСОБА_5 нанесенні тілесні ушкодження у вигляді синця та саден обличчя. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та потерпілого, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлено.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 19 лютого 2017 року він перебував на святкування Дня народження товариша, де вживав алкогольні напої. Ввечері обвинувачений вийшов у двір будинку по вул..Коцюбинського, де біля одного із гаражів побачив декількох молодих хлопців, які будували із снігу прибудову. Обвинуваченому це не сподобалося, і оскільки він перебував у нетверезому стані, тому наказав хлопцям не продовжувати будувати. Хлопці його не послухали, на що ОСОБА_4 виражатися в їхню адресу нецензурними словами, погрожуючи при цьому справити на збудовану прибудову свої природні потреби та зруйнувати її. Один із хлопців зробив зауваження та попросив не зачіпати їхню забудову із снігу, що дуже обурило обвинуваченого. Після цього, останній підняв зі снігу підборочну лопату, замахнувся нею на одного із хлопців, який в цей час прикрив рукою обличчя, та вдарив лопатою в руку даного хлопця. Далі потерпілий попросив віддати лопату, на що, також розлютившись, обвинувачений вдарив останнього даною лопатою в область обличчя. Після цього хлопці забігли у один із гаражів та зачинилися зсередини. ОСОБА_4 , якому не вдалося відчинити гараж, де знаходилися хлопці, продовжив виражатися в їхню адресу нецензурною лайкою, в ході чого біля гаража розбив два листи шиферу, після чого залишив вказане місце та пішов додому.
Потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника та педагога в судовому засіданні пояснив, що 19 лютого 2017 року біля 17-30 години він разом із товаришами біля гаражів будували прибудову із снігу. До них підійшов ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння з ще якимось невідомим чоловіком. ОСОБА_4 не сподобалося, що вони будують зі снігу і він почав погрожувати, що справить свої природні потреби на їхню прибудову зі снігу, а також зруйнує її, при цьому виражаючись нецензурною лайкою.
Коли потерпілий із своїми товаришами попросили його цього не робити та не руйнувати збудовану ними прибудову зі снігу, останнього це обурило, після чого ОСОБА_4 взяв у руки лопату, яка знаходилася біля прибудови, і почав нею руйнувати прибудову зі снігу. ОСОБА_12 запитав у ОСОБА_4 , для чого він це робить та знову попросив не руйнувати прибудову, однак обвинуваченого це ще більше розлютило і він замахнувся лопатою в область голови Охоти. Останній закрив рукою голову, в результаті чого отримав від обвинуваченого один удар в область руки.
ОСОБА_5 попросив ОСОБА_4 не чинити таких дій, на що обвинувачений розвернувся та робочою частиною лопати наніс один удар в ліву частину обличчя потерпілого.
Злякавшись ОСОБА_4 та його дій, потерпілий з товаришами запобігли в приміщення гаража та зачинилися зсередини.
Обвинувачений ще декілька разів стукав по брамі та намагався її відчинити, виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Тривало це все декілька хвилин, після чого ОСОБА_4 кудись пішов, а хлопці вийшли з гаража на вулицю та відразу ж повідомили працівників поліції.
Щодо міри покарання обвинуваченому потерпілий попросив суворо не карати, оскільки ОСОБА_4 повністю відшкодував заподіяні ним збитки, тому претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування заподіяних ним збитків, думку потерпілого, який попросив суворо обвинуваченого не карати, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_13 можливе при призначенні йому покарання у виді обмеження волі.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, підборочну лопату, яку добровільно надала працівникам поліції ОСОБА_14 , що визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передана під зберігальну розписку власнику ОСОБА_14 -повернути за належністю.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Долю речових доказів вирішити таким чином: підборочну лопату, яку добровільно надала працівникам поліції ОСОБА_14 , що визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передана під зберігальну розписку власнику ОСОБА_14 -повернути за належністю.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1