Справа № 463/1027/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/65/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст.121 КК України та обрано покарання за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі; за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з відбуття покарання у кримінально-виконавчій установі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , 19.12.2015 р. приблизно о 22 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні бістро-піцерії «Сіли-З`їли», по вул. К.Левицького,2 в м. Львові, умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він під час словесного конфлікту з відпочиваючим піцерії ОСОБА_11 , наніс потерпілому удар ножем в ділянку шиї, чим спричинив легкі тілесні ушкодження. Крім цього, продовжуючи злісні хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він в присутності відвідувачів піцерії підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та з хуліганських спонукань наніс останньому удар ножем в ділянку живота, заподіявши тяжке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з даним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2016р. змінити. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки. Провадження у справі за ч.4 ст.296 КК України у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу цього злочину закрити.

В.о. прокурора Львівської області ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2016р. щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2015р. до моменту набрання вироком законної сили в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив апеляційну скаргу адвоката, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив апеляційну скаргу адвоката, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст.121 КК України.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України не оспорюються.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 про обставини вчинення ОСОБА_6 злочину.

Також винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, підтверджується :

-висновком судово-медичної експертизи № 2227 від 25.12.2015р., згідно з якою вбачається, у гр. ОСОБА_11 згідно медичних документів, наданих з травмпункту №2 м. Львова 20.12.2015 року лікарями встановлено діагноз: «різана рана завушної ділянки та шиї зліва». На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено рану на лівій завушній ділянці та на шиї зліва. Вказана рана утворилась від дії гострого предмета, могла виникнути від дії леза ножа 19.12.2015 року, як вказує потерпілий. Рана за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

-висновком судово-медичної експертизи від №10/16 від 15.01.2016р., з якої вбачається, що за даними медичних документів у ОСОБА_12 було одне проникаюче поранення живота з ушкодженням селезінки, вхідний отвір якого знаходився в 10-му міжребер`ї зліва. Це поранення заподіяне колюче-ріжучим чи подібним до нього знаряддям у напрямку зліва направо та спереду назад. Воно було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. За наявними судово-медичними даними встановити конструктивні властивості колюче-ріжучого предмету, котрим було заподіяно поранення ОСОБА_12 неможливо. В момент травмування ОСОБА_12 був повернутий до травмуючого знаряддя передньою лівою поверхнею грудної клітки.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав належну оцінку доказам відповідно до ст. 94 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_6 , 19.12.2015 року приблизно о 22 год. 05 хв., знаходячись в приміщенні бістро-піцерії «Сіли-З`їли», по вул. К.Левицького,2 в м. Львові, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень - ножа, заподіяв тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а тому викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого та відсутності в його діях складу хуліганства не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Показання ОСОБА_6 про те, що хуліганських дій він не вчиняв, суд обґрунтовано не взяв до уваги, давши їм оцінку в сукупності з іншими доказами у справі й своє рішення мотивував у вироку.

Також, посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання мав усі підстави звільнити обвинуваченого від покарання із встановленням йому іспитового строку є безпідставним.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції вірно врахував, що він позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина та непрацездатну матір, є в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, частково відшкодував шкоду потерпілим, разом з тим скоїв тяжкі злочини в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання винності по ст.121ч.1 КК України, сприяння у розслідуванні справи, а також відшкодування заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_11 та часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_12 , наявність на його утриманні неповнолітнього сина та непрацездатної матері. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що погодився із доводами слідства про те, що вказані злочини обвинувачений скоїв у стані алкогольного сп`яніння, оскільки потерпілі та свідки вказали, що перебуваючи у піцерії він вживав алкогольні напої, при цьому сам обвинувачений не заперечує, що під час відпочинку замовив спиртне. Окрім того з висновку (а.с.74) вбачається, що він відмовився від проходження медичного освідування на вживання алкоголю, але його зовнішній вигляд, поведінка, вказують на перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що покарання, яке призначив суд першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст. 65 КК України. Доводи, які наводить сторона захисту у своїй апеляційній скарзі не є достатніми підставами для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України..

Крім цього, колегія суддів, погоджується з доводами в апеляційній скарзі прокурора про те, що вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2016р. підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 затримано 19.12.2015р. та в подальшому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного суд першої інстанції при ухваленні вироку і призначенні покарання мав зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з врахуванням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, щоОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19 грудня 2015 року (часу затримання) по 07 лютого 2017 року (постановлення ухвали апеляційного суду й набрання вироком законної сили) включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тому колегія суддів вважає, що в цій частині вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2016р. підлягає зміні.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, апеляційну скаргу в.о. прокурора Львівської області ОСОБА_10 задоволити.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2015р. до моменту набрання вироком законної сили, а саме по 07.02.2017р. включно, в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:
Судді: