Провадження 1-кс/127/6815/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000012 внесеного до ЄРДР 18.01.2017, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Часів Яр Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не одружений, працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.08.2017, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000012 від 18.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 7 квітня 2014 року у м. Донецьку створена терористична організація «Донецька народна республіка» (надалі «ДНР»), одним із завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб, що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, діяльність якої поширена на території Донецької області.

Усвідомлюючи всі вказані обставини, діючи умисно, з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 упродовж березня-липня 2017 року, перебуваючи на території м. Часів Яр Донецької області, яке знаходиться на підконтрольній українській владі території, здійснював цілеспрямований збір деталізованих даних військового характеру, зокрема щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції.

В продовження свого злочинного умислу направленого на сприяння злочинній діяльності названої організації, перебуваючи у м. Часів Яр Донецької області, використовуючи власний мобільний телефон № НОМЕР_1 , як з власної ініціативи, так і на виконання завдань ОСОБА_9 , достовірно знаючи про його перебування на непідконтрольній українській владі території м. Горлівки Донецької області та збір ним інформації щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції, з метою подальшої передачі розвідувальним підрозділам терористичної організації «ДНР», в усному порядку систематично передавав зазначену інформацію на мобільний телефон останнього № НОМЕР_2 .

Зокрема, 09.03.2017 о 10:56 годині у телефонній розмові ОСОБА_4 доповів ОСОБА_9 про пересування військової техніки, а саме п`ять одиниць БМП та три танка з табору «Мир» м. Часів Яр в сторону Бахмуто-Костянтинівської траси. Крім того, доповнив, що сьогодні в сторону населеного пункту Калініна поїхав один БТР.

10.05.2017 о 08:24 годині у телефонній розмові ОСОБА_4 доповів ОСОБА_9 , що у м. Дзержинськ (нинішній м. Торецьк) на блок-постах метрів 200 окопів із військовослужбовцями ЗС України.

17.07.2017 о 14:24 годині у телефонній розмові ОСОБА_4 доповів ОСОБА_9 , що з м. Артемівськ (нинішній м.Бахмут) в сторону південно-східного рудника на станцію «Жемчужная» поїхало два тягача з важкою технікою.

25.07.2017 о 22:50 годині у телефонній розмові ОСОБА_4 доповів ОСОБА_9 , що з м. Дзержинськ (нинішній м. Торецьк) в сторону м.Горлівки виїхали «Урал», БМП, БРДМ та БТРи. Крім того, ОСОБА_4 також повідомив, що з табору «Мир» м.Часів Яр в напрямку м.Горлівки ведеться вогонь з важкого озброєння. Також ОСОБА_4 уточнив надану ним інформацію ОСОБА_9 17.07.2017, а саме про те, що з м. Артемівськ (нинішній м. Бахмут) на тягачах виїхало два танки.

Зазначені дії ОСОБА_4 призвели до одержання ОСОБА_9 відомостей військового характеру та використання отриманих відомостей учасниками терористичної організації «ДНР» у веденні злочинної діяльності проти військових підрозділів Збройних Сил України і інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, зокрема здійсненні диверсійних атак, артилерійських обстрілів місць дислокації військовослужбовців і військової техніки Збройних сил України та інших військових формувань України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, - сприяння діяльності терористичної організації.

01.08.2017, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами: протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який становить значну суспільну небезпеку, санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного місця роботи, а також родини й утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків в місці його постійного проживання, має перепустку на тимчасово окуповану територію, яка непідконтрольна українській владі, а тому перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом незаконного перетину лінії розмежування та переходу на території непідконтрольні українській владі, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити свою злочинну діяльність, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , працює, має постійне місце проживання, офіційно не одружений, раніше не судимий.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 09 години 05 хвилин 29 вересня 2017 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 вересня 2017 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя