Дата документу 03.03.2017

Справа № 334/1345/17
Провадження № 1-кп/334/305/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002838 від 04.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, який має не повну середню освіту, не одруженому, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
1)11.04.2000 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. З ст. 142, 44 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився 26.11.2004 з Вільнянської ВК Запорізької області по відбутті строку покарання;
2)27.05.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. З ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 приблизно об 11 годині 30 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки, вийшов в мережу Інтернет, де на сайті «creditup.com.ua» маючи копії документів на ім`я ОСОБА_5 оформив договір позики № 7665 від 29.01.2016, в результаті якого отримав на картковий рахунок НОМЕР_1 банківської карти «Приват банк», оформленої на ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень, які не мав наміру в подальшому повернути. На протязі трьох діб перевів зазначені грошові кошти у готівку, використавши їх в особистих цілях та до теперішнього часу не повернув їх відповідно до зазначеного договору позики, які належали ТОВ «Веллфін», тим самим спричинивши зазначеному товариству матеріальний збиток на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 29.01.2016 приблизно об 11 годині 30 хвилини, він, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . за допомогою комп`ютера, вийшов в мережу Інтернет, де на сайті «creditup.com.ua» маючи копії документів на ім`я ОСОБА_5 оформив договір позики № 7665 від 29.01.2016, в результаті якого отримав на картковий рахунок НОМЕР_1 банківської карти «Приват банк», оформленої на ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень.
У судовому засідані представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 пояснив, що 29.01.2016 через мережу Інтернет ТОВ «Веллфін» поступила заявка на видачу кредиту на суму 1000 гривень, після чого зазначена сума була переведена на картковий рахунок НОМЕР_1 банківської карти «Приват банк», оформленої на ОСОБА_6 .
Зазначив, що претензій матеріального характеру к обвинуваченому він немає, цивільний позов буде подано пізніше в рамках цивільного судочинства.

Показання обвинуваченого та представника потерпілого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

ОСОБА_4 , раніше судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що підсудним скоєно умисний злочин невеликої тяжкості, той факт, що він має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України,суд

засудив:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на один рік, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1