Справа № 535/389/17
Провадження № 1-кп/535/48/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000159 від 05 травня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого: 13.07.2010 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2,3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки; 15.11.2010 року Котелевським районним судом Полтавської області по ст.356 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки; 27.10.2011 року Котелевським районним судом Полтавської області по ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 19.12.2011 року Котелевським районним судом Полтавської області по ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 12.07.2013 року ухвалою Київського районного суду Полтавської області замінено не відбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 15 днів на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків суми заробітку. 10.01.2017 року знятий з обліку по закінченню строку відбування покарання,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_4 маючи судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах, 05.05.2017 року близько 11 години таємно, умисно, правомірно перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з гаманця який знаходився в кишені куртки вчинив крадіжку грошей в сумі 1300 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_5 , чим останній заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму. У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

12 травня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, відсутності претензій до обвинуваченого, а також щодо покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у вигляді 2 (двох) років обмеження волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.

Відповідно до змісту вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно грошей в сумі 1300 гривень у потерпілої ОСОБА_5 , тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд під час підготовчого судового засідання переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 , просять суд затвердити вище зазначену угоду з підстав викладених в письмовій угоді відповідно до вимог діючого КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, і перешкод відповідно до змісту вимог ч. 3 ст. 61 КК України на час винесення вироку судом не виявлено.

Згідно з угодою про примирення ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При визначенні іспитового строку та обов`язків, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням суд виходить, із вимог ст.ст. 75, 76 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше судимий, в теперішній час не являється надзвичайно небезпечною особою, тому обвинуваченому можливо встановити однорічний іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Затверджуючи угоду про визнання винуватості, визначаючи іспитовий строк та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням по даному конкретному кримінальному провадженню суд, також керувався правовою позицією викладеною в постанові пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод».

Зміст пункту 12 якої чітко вказує на те, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.
Такий іспитовий строк та обов`язки на думку суду, будуть справедливі та співмірні вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 118-122 КПК України, які б підлягали стягненню з обвинуваченого відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: гроші в сумі 1147 гривень, які передані під зберігаючу розписку потерпілій ОСОБА_5 , необхідно повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 12 травня 2017 року, про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: гроші в сумі 1147 гривень, які передані під зберігаючу розписку потерпілій ОСОБА_5 , повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя