АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/155/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №632/1601/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою стосовно засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Першотравенськ Дніпропетровської області,

громадянина України, українця, з середньо-спеціальною

освітою, раніше судимого:

- 17 травня 2005 року Шевченківським районним судом

м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

на підставі ст.ст.104, 75 КК України звільненого від

відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 29 листопада 2005 року Першотравенським міським судом

Дніпропетровської області за ч.1, 3 ст.185, ч.2 ст.190 КК

України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-18 серпня 2006 року апеляційним судом

Дніпропетровської області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі, -

відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ухвали, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати у зв`язку з порушеннями кримінального процесуального закону, однобічністю та неповнотою судового розгляду, посилаючись на те, що вона, на його думку, є незаконною та необґрунтованою, постановити нову ухвалу, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючи на те, що він має 3 заохочення за сумлінне ставлення до праці та поведінку, відбув більш ніж ? строку покарання, є активістом по благоустрою колонії, закінчив середню школу та має подяку за сумлінне навчання, за останні півтора року стягнень не має. Крім того вказує, що адміністрація колонії ввела в оману суд, надавши, на його думку, неправдиві свідчення щодо нього, які містяться в матеріалах його особової справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 18 серпня 2006 року, за час тримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі допускав порушення режиму тримання, за що мав чотири стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався.

У Первомайській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№117) ОСОБА_7 відбуває покарання з 04 січня 2007 року за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2006 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2006 року, строк попереднього ув`язнення з 21 липня 2005 року по 02 березня 2006 року, 12 травня 2006 року по 18 серпня 2006 року, 19 серпня 2006 року по 21 листопада 2006 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2016 року була змінена, на підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахований строк попереднього ув`язнення з 16 квітня 2006 року по 18 серпня 2006 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно характеристики на ОСОБА_7 , виданої начальником Первомайській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№117) від 03 серпня 2016 року, за час відбування покарання він характеризується негативно, неодноразово допускав порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 28 разів, у тому числі 10 разів поміщувався до дисциплінарного ізолятору та один раз переводився до приміщення камерного типу. На теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку. З метою стимулювання поведінки заохочувався 4 рази. У виробничій майстерні установи не працевлаштований, із заявою на зарахування в майстерню установи не звертався, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До праці ставиться сумлінно. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Крім того, засудженому ОСОБА_7 рішеннями комісії:

-від 30 квітня 2013 року, 06 травня 2014 року, 13 травня 2015 року та 18 травня 2016 року було відмовлено у зміні умов тримання, як особі, яка не стає на шлях виправлення;

-від 26 серпня 2015 року було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення;

-від 26 серпня 2015 року було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як особі, яка не довела свого виправлення (а.с.16-17).

Наявність атестата про середню освіту, подяки за сумлінне навчання, відсутність за останні півтора року стягнень само по собі не є сумлінною поведінкою та підставами для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано врахував негативну характеристику засудженого ОСОБА_7 , його поведінку за час відбування покарання, наявність атестата про середню освіту, подяки за сумлінне навчання, відсутність за останні півтора року стягнень, ставлення до праці, а саме не прийняття участі в обов`язковій праці на виробництві, та дійшов правильного висновку про те, що засуджений під час відбування покарання не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про те, що адміністрація колонії ввела в оману суд, надавши, на його думку, неправдиві свідчення щодо нього, які містяться в матеріалах його особової справи, колегія суддів відмічає наступне, що ані засуджений, ані його захисник не зверталися до суду чи органів досудового розслідування з приводу недостовірної інформації, яка, на думку засудженого, міститься в матеріалах особової справи, що не позбавляє права засудженого звернутися із заявами до відповідних органів.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2016 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: