АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" березня 2017р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника відділу
соціального та правового захисту ОСОБА_12
дітей служби в справах дітей
Чернівецької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №№0002084 щодо;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро (м. Дніпропетровськ) та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого.
Обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого.
Обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця
АДРЕСА_3 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_13
Категорія ч.2, ст.186 ч.2 ст. 187 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Чернівецької області, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого.
Обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2016 року, ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки ОСОБА_9 повинен періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді застави, зарахувавши в строк відбування покарання час його перебування під вартою з 28 липня по 21 жовтня 2016 року.
ОСОБА_10 , визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та визнаного винним за ч.2 ст.187 КК України, та призначено йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді застави, строк відбування ним покарання рахувати з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою з 28 липня по 01 серпня 2016 року.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 липня по 01 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_11 , визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та визнаного винним за ч.2 ст.187 КК України, та призначено йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді двох років позбавлення волі без конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Строк відбування ОСОБА_11 покарання рахувати з моменту затримання.
На підставі ст.182 ч.11 КПК України після набрання вироком законної сили повернуто заставодавцю ОСОБА_14 суму 60000 (шістдесят тисяч) гривень, внесену в якості застави згідно платіжного доручення № 30155398 від 19 жовтня 2016 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області № 8745.
На підставі ст.182 ч.11 КПК України після набрання вироком законної сили повернуто заставодавцю ОСОБА_7 суму 60000 (шістдесят тисяч) гривень, внесену в якості застави згідно квитанції № 233 від 01.08.2016 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області № 8745.
Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 330,15 грн. солідарно.
Вирішена доля речових доказів.
В судовому засіданні першої інстанції встановлено, що 28.07.2016 року приблизно о 03.20 годині ОСОБА_9 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на незаконне заволодіння чужим майном без застосування насильства до потерпілих, проходили поряд з будинком АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості підбіг до потерпілої ОСОБА_15 та зірвав з її шиї срібний ланцюжок вартістю 400 грн.
Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою заволодіння майном, вийшовши за межі попередньої домовленості, не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_9 , почали наносити удари руками та ногами по обличчю та тілу потерпілого ОСОБА_18 та повалили останнього на землю, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_18 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому бокових стінок носу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1309 від 13.09.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_18 перебуває на землі у безпорадному стані, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_19 , а саме: клатчем чорного кольору із шкірозамінника вартістю 400 грн., паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , грошима в сумі 672,60 грн., мобільним телефоном марки «iPhone 5» вартістю 10 000 грн. з сім картою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн., на рахунку якого було 10 грн., зарядним пристроєм до мобільного телефону зеленого кольору вартістю 250 грн., зв`язкою ключів та косметикою (туш, тональний крем), які не представляють для потерпілої матеріальної цінності та майном потерпілого ОСОБА_18 , а саме: мобільним телефоном марки «НТС» білого кольору вартістю 8000 грн. із сім карткою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 вартістю 10 грн., на рахунку якого перебувало 5 грн.
Після вчиненого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 19 357,60 грн. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані працівниками патрульної поліції разом з майном, яким незаконно заволоділи.
На вказаний вирок районного суду щодо ОСОБА_9 прокурор відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області молодший радник юстиції ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу,
Прокурор ОСОБА_5 не оспорюючи доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та кваліфікації їх дій вважає, що вирок районного суду підлягає частковому скасуванню, в частині призначеного ОСОБА_9 покарання у зв`язку із неправильним застосуванням судом Закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить скасувати вирок районного суду в призначеного ОСОБА_9 покарання, та ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 , в якому просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення а вирок районного суду в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_21 без змін.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_21 , та його захисника ОСОБА_8 які просять відмовити в задоволенні апеляції прокурора, а вирок суду залишити без змін, прокурора, яка підтримала вимоги апеляції та просить їх задовольнити, заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу поданої апеляції прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів, вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Апеляційним судом встановлено, що 28.07.2016 року приблизно о 03.20 годині ОСОБА_9 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на незаконне заволодіння чужим майном без застосування насильства до потерпілих, проходили поряд з будинком АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості підбіг до потерпілої ОСОБА_15 та зірвав з її шиї срібний ланцюжок вартістю 400 грн.
Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою заволодіння майном, вийшовши за межі попередньої домовленості, не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_9 , почали наносити удари руками та ногами по обличчю та тілу потерпілого ОСОБА_18 та повалили останнього на землю, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_18 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому бокових стінок носу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1309 від 13.09.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_18 перебуває на землі у безпорадному стані, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_19 , а саме: клатчем чорного кольору із шкірозамінника вартістю 400 грн., паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , грошима в сумі 672,60 грн., мобільним телефоном марки «iPhone 5» вартістю 10 000 грн. з сім картою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн., на рахунку якого було 10 грн., зарядним пристроєм до мобільного телефону зеленого кольору вартістю 250 грн., зв`язкою ключів та косметикою (туш, тональний крем), які не представляють для потерпілої матеріальної цінності та майном потерпілого ОСОБА_18 , а саме: мобільним телефоном марки «НТС» білого кольору вартістю 8000 грн. із сім карткою оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 вартістю 10 грн., на рахунку якого перебувало 5 грн.
Після вчиненого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 19 357,60 грн. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були затримані працівниками патрульної поліції разом з майном, яким незаконно заволоділи.
Допитаний апеляційним судом ОСОБА_9 пояснив, що визнає вину пред`явленому обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини справи погоджується з ними, просить відмовити в задоволенні апеляції прокурора, вирок районного суду, щодо нього залишити без змін.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні.
Кваліфікація дій та доведеності обвинувачення щодо ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 186КК України та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 187 КК України прокурором не оспорюється.
Колегія суддів вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляції, тому судова колегія при перевірці вироку суду першої інстанції у вироку не наводить доводів на підтвердження висновків районного суду про доведеність обвинувачення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку».
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (із змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання" із врахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу суди вправі обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів.
Зазначені районним судом обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , давали підстави застосування суду ст. 69 КК України, як такі, що дійсно пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, апеляційний суд погоджується із застосуванням цієї норми.
Однак, ці самі обставини, що пом`якшують покарання, районний суд застосував при мотивації застосування ст.75 КК України, щодо ОСОБА_9 , з чим не погоджується апеляційний суд.
ОСОБА_9 є особою, яка позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, визнав вину та розкаявся у вчиненому, відшкодував спричинену злочином шкоду, тому з врахуванням думки потерпілого, дійсно є підстави застосування щодо нього ст. 69 КК України.
З врахуванням тяжкості скоєного злочину, який є тяжким, ступеня участі ОСОБА_9 у скоєному злочині, та наявності таких кваліфікуючих ознак злочину як «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб», апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 є тією особою, якій слід призначити реальне покарання з метою його виправлення та перевиховання.
Призначення реального покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, у меншому розмірі, чим призначено районним судом є необхідним і достатнім щодо ОСОБА_9 .
Доводи апеляційної скарги прокурора є частково обґрунтованими., застосування ст. 75 КК України щодо ОСОБА_9 не сприятиме його виправленню і перевихованню, не є необхідним і достатнім щодо нього, тому у цій частині апеляційний суд не погоджується із рішенням районного суду, тому вирок суду слід скасувати в частині застосування ст. 75 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Чернівецької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2016 року в частині призначеного покарання ОСОБА_9 , а саме застосування ст. 75, 76 КК України, - скасувати.
Визнати винним ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею із застосуванням ст. 69 КК України, у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання за даним вироком перебування його під вартою з 28.07.2016 року по 21.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 взяти під варту в залі суду.
В решті вирок суду щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.
Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1