Ухвала
іменем україни
15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року.

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від 31 березня 2016 року,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Часів Яра Донецької області, який мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено
- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна;
- за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього належного йому майна;
- за ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення стосовно якого у касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

31 березня 2016 року щодо обох засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в частині кваліфікації їх дій та призначеного покарання залишено без змін.
Покладено на ОСОБА_5 судові витрати за проведення криміналістичних експертиз на суму 1285,68 грн. та 547,08 грн., психологічної експертизи на суму на суму 862,50 грн.

В іншій частині вирок залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, 14.02.2009 року приблизно о 18:00 год. знаходячись разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 на вул. Артема у м. Артемівську Донецької області, діючи за попередньою змовою щодо відкритого заволодіння чужим майном, а ОСОБА_6 ще й повторно, заздалегідь розподілили ролі у майбутньому злочині, відповідно до яких ОСОБА_5 повинен був непомітно підійти до будь-якої зустрічної жінки та вихопити з її рук сумку, а ОСОБА_6 у цей час, знаходячись поблизу, повинен був забезпечувати безпеку злочинних дій ОСОБА_5 (вчасно повідомляти його про можливу появу сторонніх осіб).

Реалізуючи задумане, цього ж дня вони поблизу будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 згідно з досягнутою з ОСОБА_6 домовленістю, коли останній забезпечував виконання злочину, відкрито (шляхом ривку) викрав жіночу сумку у гр-ки ОСОБА_7 , чим завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 210 грн;

06.03.2009 року приблизно о 18:15 год. ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Артема в торці будинку №3 у м. Артемівську, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_8 . Оскільки потерпіла вчинила активний спротив, ОСОБА_5 , побоюючись бути викритим, з місця вчинення злочину втік. Внаслідок розбійного нападу потерпілій ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді різаної рани нижньої щелепі.

07.03.2009 року приблизно о 19:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вул. Носакова та Чайковського поблизу АТП у м. Артемівську Донецької області, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , та заволодів її сумкою з особистими речами на загальну суму 1334 грн;

12.03.2009 року приблизно о 18:20 год., ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 на відкрите заволодіння чужим майном та виходячи за рамки цих домовленостей (вони мали вчинити пограбування особи), знаходячись поблизу будинку №2 на вул. Тімірязєва у м. Артемівську Донецької області, вийшовши за рамки досягнутих з ОСОБА_6 таких домовленостей, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 , заволодів її майном сумкою із особистими речами, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 180 грн;

12.03.2009 року приблизно о 19:15 год., ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 на відкрите заволодіння чужим майном та виходячи за рамки таких домовленостей (вони мали вчинити пограбування особи), знаходячись на вул. Красноармійській поблизу школи №7 у м. Артемівську Донецької області, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку , із застосуванням ножа вчинив розбійний напад напав на потерпілу ОСОБА_11 , заволодів її майном на загальну суму 121,11 грн. (сумкою з особистими речами) та заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження;

цього ж дня приблизно о 19:30 год ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 на відкрите заволодіння чужим майном та виходячи за рамки таких домовленостей (вони мали вчинити пограбування особи), знаходячись на вул. Гоголя поблизу будинку №6-Б у м. Артемівську Донецької області, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, із застосуванням ножа вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 , намагаючись заволодіти її майном на загальну суму 121, 11 грн., й заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням нижньої долі лівої легені, ускладнених гемарогічним шоком 2-3 ступеню та лівостороннім гематороксом;

14.03.2009 року приблизно о 11:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на ринку у м. Артемівськ Донецької області, достовірно знаючи, що телефон «Нокіа-2760» одержаний злочинним шляхом, продав його за 150 грн. ОСОБА_13 .

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 , просить ухвалені стосовно нього судові рішення змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону. Вказує на те, що за наявності встановлених кримінальним законом підстав, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд визнав ОСОБА_5 винним за ст. 198 КК України та призначив покарання, тоді як у цій частині справа підлягала закриттю у зв`язку із закінченням строків давності. Ці порушення залишені поза увагою апеляційного суду, а тому просить згадані судові рішення стосовно ОСОБА_5 змінити, в частині його засудження за ст. 198 КК України судові рішення скасувати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України й провадження закрити, звільнивши ОСОБА_5 у такий спосіб за цей злочин від кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу прокурора, оскільки на її думку засудженого ОСОБА_5 необхідно звільнити за ст. 198 КК України тільки від покарання, перевіривши матеріали справи та викладені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 187, ст. 198 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, а також правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються, з цього приводу не надійшло касаційних скарг і від інших учасниківсудового розгляду, а тому у касаційному порядку не переглядаються.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Санкцією ст. 198 КК України (в редакції до 21.03.2009 р.), за якою було засуджено ОСОБА_5 , передбачено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Згідно ст. 12 КК України цей злочин вважається злочином середньої тяжкості.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_5 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, визнав повністю, вказаний злочин є останнім за часом у вчинених ним злочинах (14 березня 2009 року), а з урахуванням положень ст. 49 КК України строки давності притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за цей злочин закінчуються 14 березня 2014 року і він мав би бути звільнений від кримінальної відповідальності судом.

Проте, судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 11-1 КПК України (1960 року), ст. 49 КК України, не було застосовано кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а апеляційний суд при перегляді кримінальної справи щодо ОСОБА_5 ці порушення не усунув, хоча відповідно до ст. 376 КПК України (1960 року) мав це зробити.

Отже, на момент постановлення вироку судом першої інстанції та ухвали апеляційним судом ОСОБА_5 підлягав звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 198 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до положень ст. 400-1 КПК України (1960 року), касаційний суд, встановивши обставини, передбачені, зокрема ст. 11-1 КПК України (1960 року), скасовує обвинувальний вирок і закриває справу.

Закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 у цій частині не впливає на остаточний розмір визначеного йому судом покарання за сукупністю злочинів, оскільки судом було застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396, 400-1 КПК України1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ, «Перехідних положень» КПК України 2012 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року в частині засудження ОСОБА_5 за ст. 198 КК України скасувати і справу у цій частині закрити на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за 2 ст. 186, ч. 1,2,4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання, призначеного судом у виді позбавлення волі на строк 8 років з із конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

і скарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3