Справа № 645/2670/15-к
Провадження № 1-кп/645/83/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

-розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.12.2014 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
30.01.2015 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 45 по вул. Маршала Рибалко в м. Харкові, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 . Після чого, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_5 в ході розмови запропонував ОСОБА_8 відкрито із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заволодіти майном ОСОБА_9 , на що отримав його згоду. Вступивши в злочинну змову, діючи спільно та узгоджено, реалізуючи свій злочинний намір на відкрите заволодіння майном із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і не може перешкодити доведенню їх спільного злочинного наміру до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 з обох боків, та зрівнявшись з ним, ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_9 впав на землю. Після чого ОСОБА_5 наніс лежачому на землі ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_8 наніс ще три удари ногами по голові потерпілого. В цей час ОСОБА_8 побачивши, що в ОСОБА_9 з карману куртки випав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 60 грн., банківські картки, лом золота вагою 1,9 гр., підібрав його і передав ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_5 перевірив кишені потерпілого на предмет інших цінностей, однак нічого не знайшов. Залишивши ОСОБА_9 лежати на землі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішли з місця скоєння злочину, та розпорядилися викраденим майном на свій розсуд, а саме: скориставшись банківською карткою потерпілого, зняли з банківського рахунку банку «Восток», оформленого на ОСОБА_9 , грошові кошти на загальну суму 123,26 грн., а також наступного дня, 31.01.2015 року ОСОБА_5 привласнений лом золота, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 523 від 12.02.2015 року, склала 710,29 грн., реалізував через свого знайомого ОСОБА_10 , здавши його до ломбарду «Квестор», тим самим заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся, обставини вчиненого правопорушення, викладені у вироку вище, не заперечував.

Пояснив суду, що 30.01.2015 року у вечірній час зустрівся зі своїм приятелем ОСОБА_8 . Вони побачили раніше незнайомого їм потерпілого, який був на підпитку, вирішили, що при ньому можуть бути гроші та цінності, а тому ОСОБА_5 запропонував його пограбувати, на що ОСОБА_8 погодився. Підійшовши до потерпілого вони спільно стали наносити йому удари, як про це зазначено у вироку вище, подолавши його волю до супротиву, з кишені потерпілого випав гаманець, вони підібрали його та розпорядилися наявними в гаманці майном сумісно.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, було зарито ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.03.2017 року з підстав, передбачених ч.1 п.5) ст.284 КПК України, в зв`язку зі смертю обвинуваченого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має, раніше дані показання підтримує у повному обсязі.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою усіх учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, докази у судовому засіданні досліджувалися частково, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, та суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та даних про судові витрати і долю речових доказів по справі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який був ним вчинений в період іспитового строку, розлучений, має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на наркологічному і психіатричному обліку не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Зокрема, суд приймає до уваги, що злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 визнається винним, був вчинений ним в період іспитового строку, призначеного йому вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року, що свідчить про небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення та перевиховання. Поряд з цим суд враховує наявність щирого каяття ОСОБА_5 у фактично вчиненому, відшкодування завданих злочином збитків та відсутність матеріальних та моральних претензій до нього з боку потерпілого ОСОБА_9 , наявність у обвинуваченого малолітньої дитини 2008 р.народження, молодий вік самого обвинуваченого. З врахуванням викладених вище обставин суд вважає, що для виправлення та запобігання вчинення нових злочинів кримінальне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі слід призначити з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі.

На підставі положень ст.71 КК України покарання за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_5 суд призначає шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що був постановлений Фрунзенським районним судом м. Харкова 29.12.2014 року.

Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Харківській області з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 523 від 12.02.2015 року у розмірі 293,40 грн.

Питання про речові докази суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року і за сукупністю вироків ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання 22.05.2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установі попереднього ув`язнення з 22.05.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Стягнути з ОСОБА_5 користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Харківській області витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 293 грн. 40 коп.

Речові докази по справі фрагмент золота 583 проби, вагою 1,9 гр., мобільний телефон «Nokia 6125», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили, вважити повернутим законному власнику ОСОБА_11 ; кросівки фірми «damax», що здані на зберігання до камери схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, диск з відеозаписом з супермаркету «Сильпо», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, який долучений до матеріалів кримінального провадження, диск з фотоматеріалами з банкомату «Укрсоцбанк», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256, який долучений до матеріалів кримінального провадження, диск з відеозаписом з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пожарського, 2/10, який долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, захиснику, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя