Дата документу Справа № 327/40/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 327/40/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/289/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 194 КК України
УХВАЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Розівського районного суду Запорізької області від 6 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який є депутатом Розівської районної ради VІІ скликання, обіймає посаду голови Розівської районної ради, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 382 КК України,
та покладено на нього зобов`язання прибувати за кожною вимогою до Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, СВ Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області, Куйбишевського відділу Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, Розівського районного суду Запорізької області, -
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 липня 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля торгівельного кіоску, розташованого навпроти магазину «Люксембург» за адресою: вул. Центральна, буд. 117, смт. Розівка Розівського району Запорізької області, тобто перебуваючи в громадському місці, доступ до якого є вільним для громадян, в присутності сторонніх осіб, висловлюючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила і норми поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, безпричинно наніс ОСОБА_10 два удари правою рукою в область правого ока, від чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_11 та умисно, безпричинно ногою наніс останньому два удари в область лівого ока. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців повік обох очей, субконьюктивального крововиливу правого ока на фоні гіпертонічної хвороби, які кваліфікуються згідно з висновком судово-медичної експертизи від 19 вересня 2016 року № 763 як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відомості про вказане правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 серпня 2016 року за № 0000157 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Окрім цього, 11 листопада 2015 року Розівським районним судом Запорізької області по справі № 327/426/15-1 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 заборгованості в сумі 505000,00 грн., яке 16 лютого 2016 року набрало законної сили. У зв`язку з чим, Розівським РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області 21 березня 2016 року відкрито виконавче провадження № 50557680 з виконання вищевказаного судового рішення. Примірник постанови державного виконавця того ж дня скероване на адресу ОСОБА_7 за вихідним № 468/06-39/5.

Враховуючи, що ОСОБА_7 , згідно з рішенням першої сесії сьомого скликання Розівської районної ради Запорізької області від 19 листопада 2015 року № 1 обрано на посаду голови Розівської районної ради Запорізької області, та він офіційно працює головою Розівської районної ради Запорізької області, державним виконавцем 4 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 50557680 винесено постанову про відрахування 20% із заробітної плати ОСОБА_7 на користь стягувача ОСОБА_12 , яку скеровано на адресу Розівської районної ради Запорізької області.

Проте, з в період часу з 4 квітня 2016 року по 28 вересня 2016 року голова Розівської районної ради Запорізької області ОСОБА_7 , достовірно знаючи про свій обов`язок з виконання рішення, діючи умисно, свідоме перешкоджав його виконанню.

Так, у травні 2016 року начальник Розівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_13 особисто звернулась до голови Розівської районної ради Запорізької області ОСОБА_7 з метою з`ясування причин тривалого невиконання останнім рішення суду. Останній, діючи умисно, з метою невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, проігнорував законні вимоги державного виконавця щодо необхідності виконання судового рішення та, продемонструвавши начальнику Розівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_13 постанову про відрахування 20% із заробітної плати ОСОБА_7 , повідомив їй, що відмовляється виконувати рішення суду про стягнення з нього грошових коштів у сумі 505000,00 грн. на користь ОСОБА_12 та не допустить відрахувань 20% з його заробітної платні.

Таким чином, ОСОБА_7 , відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в період часу з 4 квітня 2016 року по 28 вересня 2016 року, достовірно знаючи про прийняте судом рішення, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення, в порушення ст. 129-1 Конституції України, використовуючи свої службове становище, умисно, з метою перешкоджання виконанню рішення суду, не передав бухгалтеру Розівської районної ради Запорізької області постанову державного виконавця від 4 квітня 2016 року для утримання 20% з його заробітної плати та перерахування їх на користь ОСОБА_12 .

Відомості про вказане кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 вересня 2016 року за №0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Постановою прокурора Куйбишевського відділу Бердянської місцевої прокуратури від 6 лютого 2017 року кримінальні провадження № 0000157 та № 0000181 об`єднані в одне провадження під спільним номером № 0000157.

7 лютого 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 382 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання за його вчинення, а також те, що ОСОБА_7 має закордонний паспорт, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, а також те, що перебуваючи на посаді голови Розівської районної ради Запорізької області та маючи доступ до службових документів, підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом знищення та підроблення документів і речей, які мають значення для досудового розслідування, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, але не доведено наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, та того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинює психологічний тиск на свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а те, що вони не звертаються до правоохоронних органів, обумовлено побоюванням за своє життя та здоров`я. Також, на думку апелянта, судом не враховано, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знищити та підробити документи, які знаходяться в Розівській районній раді Запорізької області, а також не враховано негативну характеристику з місця проживання підозрюваного.
В запереченні на апеляційну скаргу захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_16 вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, суд дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.
Так, суд прийшов до правильного висновку, що покази свідків носять суб`єктивний характер та ґрунтуються на припущеннях. Прокурором не зазначено, які саме речі і документи може підробити чи знищити ОСОБА_7 , з огляду на те, що всі оригінали документів, які мають доказове значення, були вилучені під час обшуку. Крім того, органом досудового розслідування не надано жодних доказів не підтвердження спроб перешкоджання у кримінальному провадженні з боку ОСОБА_7 з початку досудового розслідування.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Разом з тим пояснила, що докази на порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді, а також докази на перешкоджання будь-яким іншим чином ОСОБА_7 досудовому розслідуванню з часу прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, у неї відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_16 ухвалу слідчого судді вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення. Крім того захисник підозрюваного пояснив, що посилання прокурора на можливий вплив ОСОБА_7 на свідків є припущенням, оскільки під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції було встановлено, що показання свідків з приводу впливу на них носять суб`єктивний характер, вони підтвердили в суді, що до правоохоронних органів з приводу нібито вчиненого на них впливу не звертались. Щодо ризику знищення документів, на який прокурор посилається, як на підставу скасування ухвали слідчого судді та задоволення клопотання слідчого, то які саме документи ОСОБА_7 може знищити, прокурор не зазначив. При цьому начальник слідчого відділення в суді першої інстанції підтвердив, що всі документи, необхідні для досудового розслідування вже вилучені. Також пояснив, що постановою державного виконавця від 27 березня 2017 року у виконавчому провадженні ВП № 50557680, під час якого ОСОБА_7 було інкриміновано вчинення дій, які полягають в умисному перешкоджанні виконанню рішення суду, прийнято рішення про повернення виконавчого документу до суду, що на думку захисника, взагалі виключає підстави для подальшого кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 за вказаною підозрою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, визнавши обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 382 КК України, та встановивши відсутність зазначених у клопотанні слідчого ризиків.
Так, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що підозрюваний від органів розслідування та суду не переховується, на судові виклики з`являється, докази його неодноразового ігнорування викликів слідчого матеріали справи не містять. Підозрюваний ОСОБА_7 здав на зберігання міграційної служби закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22 квітня 2009 року (а.с. 111), що спростовує доводи клопотання про можливість безперешкодного залишення підозрюваним території України.

Є безпідставним твердження апеляційної скарги про тиск на свідків з боку підозрюваного ОСОБА_7 оскільки матеріали провадження не містять конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваного і ґрунтуються на припущеннях.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після прийняття слідчим суддею 6 березня 2017 року рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 9 березня 207 року, 15 березня 2017 року 21 березня 2017 року та 29 березня 2017 року самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги також свідчить про відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого.
Крім того не підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора у зв`язку із тим, що у відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише, якщо цим не погіршується становище особи.
У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції внаслідок розгляду апеляційної скарги не має повноважень для скасування ухвали слідчого судді і призначення нового розгляду клопотання в суді першої інстанції, як того вимагає прокурор в апеляційній скарзі.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Розівського районного суду Запорізької області від 6 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4