Єдиний унікальний номер:343/834/17
Номер провадження: 1-в/0343/146/17
У Х В А Л А
Іменем Україне
про відмову в задоволенні клопотання
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
26 травня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Долинський виправний центр № 118» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина Івано-Франківської області клопотання адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118»про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

Адміністрація Державної установи «Долинський виправний центр № 118» звернулась в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118»ОСОБА_4 клопотання підтримав, вказавши, що засуджений відбув встановлену законом частину терміну покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його слід умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що повністю підтримує подане адміністрацією виправного центру клопотання та просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Прокурор щодо задоволення даного клопотання заперечила, оскільки вважає, що відсутні підстави для застосування щодо даного засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, так як він не довів поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, вчинив особливо тяжкий злочин, за який не відбув ще досить значну частину покарання, не відшкодував цивільний позов та судові витрати, а також був на обліку серед засуджених як схильний до втечі. Просила в задоволенні поданого клопотання відмовити.
Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:
Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на підставі ст. 89 КК України раніше несудимий, по даній справі засуджений 05.04.2012 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.4 ст. 187, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 27.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк його попереднього ув`язнення з 26.02.2011 року по 27.04.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 28.09.2016 року йому замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на невідбутий термін 3 роки 2 місяці 26 днів.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.01.2017 року засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України зараховано час слідування під вартою до Державної установи «Долинський виправний центр № 118» з 28.09.2016 року по 08.12.2016 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 26.02.2011 року; 3/4 частини відбутого терміну - 14.04.2017 року; кінець терміну - 15.10.2019 року.
В судовому засіданні встановлено, що за весь час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, під час тримання в СІЗО м.Івано-Франківськ не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не оголошувалися; під час відбуття покарання у Маневицькій ВК № 42 був працевлаштований на виробництві установи в столярному цеху різноробочим, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, однак дисциплінарні стягнення не накладалися, було оголошено чотири заохочення.
З 08.12.2016 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Долинський виправний центр № 118», з лютого 2017 року працевлаштований на виробництві установи, де працює по даний час. За час відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувалися.
Приймаючи рішення щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , суд враховує, що його перебування в Державній установі «Долинський виправний центр № 118» є нетривалим (менше півроку), а час недостатнім для належного вивчення особи засудженого, його поведінки та відношення до раніше скоєного злочину, оскільки засуджений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі злочини, невідбута частина покарання за які є досить значною і становить 2 роки 4 місяці 20 днів, не відшкодував завданих злочином збитків у розмірі 114132,55 гривень.

Отримання тільки 4 заохочень за більш ніж 6 років відбування покарання, з яких жодного не застосовано за останім місцем відбування покарання, на думку суду, не свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
При цьому суд також враховує, що засуджений ОСОБА_5 знаходився на обліку серед засуджених як схильний до втечі, що також свідчить про його поведінку під час відбуття покарання.
За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто достатньо доказів, які б переконливо, поза розумним сумнівом, свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, атому в задоволенні клопотання адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118»про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

При цьому суд також враховує позицію спостережної комісії при Долинській РДА Івано-Франківської області, яка на засіданні 17.05.2017 року рекомендувала відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр № 118»про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з часу її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: