13.07.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/708/17
провадження 1-кп/533/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000179, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.06.2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Стара Сарата, Фалештського району, Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, професійно-технічна освіта, не одружений, громадянин України,раніше судимий,
1) вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 21.11.1995 року за ч.2 ст.206 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; звільнений від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію»;
2) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 04.12.1998 року за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; звільнений умовно-достроково із невідбутою частиною 3 міс 23 дні;
3) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.04.2001 року за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.461 КК України, виконання вироку відстрочено на 2 роки, присуджено штраф 2500 грн.;
4) вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 16.05.2002 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців; звільнений за фактичним відбуттям покарання;
5) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.03.2007 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік; звільнений за фактичним відбуттям покарання;
6) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.10.2010 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
7) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.06.2011 року за ч.2 ст.185, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців; звільнений за фактичним відбуттям покарання;
8) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.01.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16.06.2017 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 за запрошенням ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , помітив телевізор 22 SATURN TV LED22FHD500U (ST) серійний номер та супутниковий ресівер ORTON HD AX 304 серійний номер 1608АХ304 4505, які належать ОСОБА_3 . У ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном.
ОСОБА_4 впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом вільного доступу з будинку, повторно, таємно викрав телевізор 22 SATURN TV LED22FHD500U (ST) серійний номер , вартістю 2231,19 грн, супутниковий ресівер ORTON HD AX 304 серійний номер 1608АХ304 4505, вартістю 271,60 грн.
З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 2502,79 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, вартості викраденого майна, запобіжного заходу.

Обвинувачений, потерпіла погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, вартості майна, запобіжного заходу, дослідженням висновку органу пробації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Додатково показав, що перебував в гостях у знайомого ОСОБА_7 , який мешкає в літній кухні на подвір`ї, належному ОСОБА_6 16.06.2017 року він разом із ОСОБА_7 зайшли в будинок до ОСОБА_6 , який має дуже поганий стан здоров`я, накормили його, дали ліки. В цей час обвинувачений помітив в іншій кімнаті телевізор та ресівер, які в подальшому, за відсутності ОСОБА_7 , викрав, непомітно для ОСОБА_6 . Потім він разом із викраденим майном поїхав на залізничний вокзал сел.Козельщина, де був затриманий працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що доглядає за ОСОБА_8 , годує його. Телевізор та ресівер купив її син, щоб вона могла його дивитися коли перебуває тривалий час у ОСОБА_6 16.06.2017 року близько 15 години 00 хвилин виявила відсутність майна та відразу зателефонувала в поліцію.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, вартості майна, запобіжного заходу, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом у повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, висновок органу пробації, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин протягом іспитового строку, визначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.01.2017 року, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працює.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора, потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив даний злочин протягом іспитового строку, визначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.01.2017 року, то остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного за цим вироком покарання, покарання, призначене за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.01.2017 року.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

З метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, змінити запобіжний захід, обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (роки) 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного даним вироком покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.01.2017 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Змінити запобіжний захід, обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Взяти під варту негайно у залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 13 липня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речовий доказ: телевізор 22 SATURN TV LED22FHD500U (ST) серійний номер чорного кольору з пультом, та супутниковий ресівер ORTON HD AX 304 серійний номер 1608АХ304 4505 чорного кольору з пультом, які передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області, повернути власнику потерпілому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 532 КПКУкраїни вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1