137/88/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ (Росія), громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого, останній раз 21 листопада 2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі (початок строку: 13 лютого 2014 року, кінець строку: 13 травня 2019 року), про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням, просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення полі на більш м`яке у виді обмеження волі.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав пояснивши, що хоче допомагати свої матері по господарству в цей складний для всіх час.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання пояснивши, що як на його думку, засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, має стягнення, характеризується незадовільно.
Прокурор ОСОБА_3 також заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи що засуджений не став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз засуджений 21.11.2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі (а.с. 22).
Стаття 82 КК України передбачає, що умовою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
З матеріалів провадження, особової справи засудженого ОСОБА_5 та пояснень представника Літинської ВК № 123 вбачається, що під дію ст. 82 КК України останній підпадає по відбуттю 1/2 частини строку призначеного йому покарання (28.09.2016р.), однак відповідно до витягу із протоколів № 27 від 18.11.2015р. (а.с. 10) та № 21 від 17.10.2016 р. (а.с. 11), комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовляла ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується незадовільно. Допустив двічі порушення режиму відбування покарання за що притягався до дисциплінарної відповідальності, один раз правами начальника установи. Не приділяє дбайливого ставлення до майна установи та предметів , якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться не завжди сумлінною. ДО виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально (а.с. 12).
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 20.09.2016 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_6 засуджений ОСОБА_5 за час перебування у Літинській ВК № 123 має 2 стягнення, котрі на момент розгляду клопотання погашені. Заохочення відсутні (а.с. 13).
Враховуючи викладене вище суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, не довів того, що став на шлях виправлення, тому клопотання останнього не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1