Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

З участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника-адвоката ОСОБА_7

Слідчого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринин Березнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати помешкання з 20 год. до 7 год. ранку до 11 липня 2017 року, без застосування електронних засобів з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, 03.08.2015 року приблизно о 14 год. 30 хв, перебуваючи біля кафе Рута, розташованого на вул. Незалежності 175 в с. Городище Березнівського району Рівненської області, діючи умисно та з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, здійснив два постріли з гладкоствольної рушниці HATSAN ESCORT AIMGUARD № НОМЕР_1 , 12-го калібру, спорядженої патронами Терен-12К, в область лівої ноги ОСОБА_10 , заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про що 04.05.2017 року ОСОБА_9 оголошено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді, доводить, що запобіжний захід домашній арешт застосований до підозрюваного ОСОБА_9 безпідставно, оскільки останній має постійне місце проживання, раніше не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, і ризики, які дають достатні підстави вважати, що він зможе здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні. Просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта та ОСОБА_9 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення слідчого ОСОБА_8 , думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Із клопотання органу досудового розслідування слідує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні 03.08.2015 року тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки у квітні 2017 року безпідставно не з`являвся на виклики слідчого, та чинити тиск на потерпілого і свідків.

За рішенням Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії ( W v Switzerland, 14379/88) від 26.01.1993 року небезпеку переховування від слідства та правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність такого переховування.

Як вбачається з матеріалів провадження, з моменту вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , пройшло майже два роки, протягом яких провадження закривалося та відновлювалося, ОСОБА_9 брав участь у слідчих діях, 04 травня 2017 року ОСОБА_9 оголошена підозра, і за цей проміжок часу ОСОБА_9 на всі слідчі дії з`являвся та не чинив перешкод слідству, про що не заперечив прокурор та слідчий.

Матеріали клопотання не містять жодних даних, які б стверджували про те, що ОСОБА_9 буде перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, в тому числі, здійснювати тиск на потерпілого і свідків, ухилятися від розслідування іншим чином, і що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обовязків.

Не містить належних даних і оскаржувана ухвала, а прокурор, як і слідчий, при розгляді скарги апелянта в апеляційній інстанції не навів переконливих доводів щодо ризиків незабезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обовязків.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_9 раніше не притягувався ні до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарг щодо його неналежної поведінки не надходило, і доказів його перешкоджання кримінальному провадженню не здобуто.

За таких обставин колегія суддів вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_9 , може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 11 травня 2017 року щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, обравши підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3