Справа № 521/4716/16-к
Провадження по справі 1-кп/521/326/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 02.02.2016 року за № 0000213, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Кіровограді, має середню освіту, працює без укладення трудового договору, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимий 17.01.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю у 3 роки, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
02 лютого 2016 року приблизно о 07 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незамкнені вхідні двері, зайшов до кімнати, у якій спала потерпіла ОСОБА_6 . Діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав майно ОСОБА_6 , взявши зі стола її жіночу сумку з особистими речами і гаманцем з грошима в сумі 850 грн., після чого з викраденим майном зник, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в сумі 850 грн.

Вина обвинуваченого в інкримінованому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у вчиненні злочину, показав в судовому засіданні, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі ОСОБА_7 , разом з нею і дитиною проживали у її квартирі за адресою АДРЕСА_3 . Однак, з грудня 2016 року, посварившись з дружиною, він став проживати окремо від сім`ї, хоча у нього залишились ключі від вхідних дверей і він мав вільний доступ до квартири. 01.02.2016 року він приходив до будинку, де мешкає його сім`я, щоб побачити дитину, але до квартири не заходив. 02.02.2016 року близько 07 години він прийшов до квартири, щоб поговорити з дружиною. Було темно і він не бачив, щоб там хтось знаходився, але, побачивши на столику біля входу жіночу сумку, взяв її, після чого залишив квартиру. В подальшому він побачив, що сумка і речі в ній не належить ОСОБА_8 . Як пізніше з`ясувалося, він викрав речі, що належали родичці ОСОБА_8 . У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що обвинувачений є співмешканцем її двоюрідної сестри ОСОБА_7 . В січні-лютому 2016 року у зв`язку з навчанням вона проживала у Златової за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 в той час не перебував. 02.02.2016 року близько 07 години вона прокинулась і виявила, що викрадена її сумка з особистими речами і грошима в сумі 850 грн., яка знаходилася на столику біля вхідної двері. При цьому вона побачила у дверях ОСОБА_9 , що вибігав з квартири. Вона одразу повідомила про подію ОСОБА_8 і її матір, які перебували в сусідніх кімнатах, а пізніше звернулася до поліції.

Свідок ОСОБА_7 показала, що обвинувачений є її співмешканцем, а потерпіла ОСОБА_6 двоюрідною сестрою. У зв`язку зі сваркою ОСОБА_9 деякий час не проживав разом з сім`єю, і в цей час у неї перебувала потерпіла, яка ночувала в її кімнаті, а вона (свідок) в іншій. Вранці 02.02.2016 року ОСОБА_10 розбудила її і повідомила про викрадення сумки з особистими речами. Оскільки замки на дверях зламані не були, а ОСОБА_9 мав ключі від вхідних дверей і вільний доступ до квартири та всіх кімнат, вона вирішила, що крадіжка могла бути вчинена лише ним. В подальшому викрадена сумка була знайдена кинутою на вулиці перехожим і повернута потерпілій працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що ОСОБА_9 є співмешканцем її доньки ОСОБА_7 . Він проживав разом з ними в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , але за деякий час до подій виїхав до своїх батьків. 02.02.2016 року вранці її розбудила племінниця ОСОБА_6 , яка в той час гостила у них. Потерпіла кричала, що з кімнати пропала сумка. Вона (свідок) побачила, що з будівлі вийшов чоловік і намагалась наздогнати його, але він не зупинився, можливо, не чув її. Знаючи, що ОСОБА_9 має ключі від квартири і вільний доступ, вона вирішила, що крадіжка вчинена саме ним.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 02.02.2016 року о 8 годині 30 хвилин ОСОБА_6 звернулась до Хмельницького відділення поліції в м. Одесі із заявою про викрадення сумки з особистими речами (ар. 89).

Під час огляду місця події житла ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_3 слідів зламу на вхідних дверях та замках виявлено не було, про що свідчить протокол огляду місця події, фототаблиця (ар. 90-98). Дані отримані під час цієї слідчої дії узгоджуються з показами обвинуваченого щодо обставин події і, зокрема, місця, де зберігалося викрадене майно.

03.02.2016 року при огляді викраденої у ОСОБА_12 сумки було виявлено сліди пальців рук на поверхні пластикових карток, які знаходилися у гаманці в сумці (ар. 99-109). Вказані сліди стали предметом дослідження експерта-криміналіста.

Висновком дактилоскопічної експертизи підтверджено, що сліди пальців рук на поверхні пластикових карток із сумки потерпілої, знайденої за адресою м. Одеса, вул. Мечникова, 53, залишені вказівним пальцем правої руки ОСОБА_4 (ар. 125-134).

Як видно з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_4 як особу, який ввечері напередодні крадіжки - 01.02.2016 року о 19 годині знаходився біля будинку № 9 по вул. Петровського в м. Одесі (ар. 121-122). Результати зазначеної слідчої дії узгоджуються з показами обвинуваченого про те, що він приходив до будинку, де мешкає його сім`я, щоб побачити дитину, але до квартири не заходив.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, вчиненому повторно.

Обвинувачений раніше був засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання з іспитовим строком і вчинив новий аналогічний злочин проти власності майже через рік після ухвалення попереднього вироку. Також судом враховується як характеризуюча обвинуваченого обставина те, що він раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має цих судимостей.

ОСОБА_4 працює без укладення трудового договору, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 (ар. 150).

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 . Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину і дав правдиві покази про обставини скоєння злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю вироків відповідно до положень ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

У строк відбутого покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня його затримання - 04.02.2016 року (ар. 111) до дня зміни запобіжного заходу 16.12.2016 року та з дня оголошення вироку до дня набрання вироком законної сили відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 614 грн. (ар. 124).

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ сумку з особистими речами, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 , необхідно залишити їй.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

До покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою з утриманням в Одеській установі виконання покарань № 21 УДПтСУ в Одеській області.

Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 04 лютого 2016 року до 16 грудня 2016 року включно, та з дня затримання в порядку виконання вироку з 28 квітня 2017 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) грн.

Речовий доказ сумку з особистими речами, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 , залишити їй.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_1