АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1893/15-к Номер провадження 11-кп/786/82/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України С.Т.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000367, за апеляційною скаргою прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 10.11.2003 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 17.11.2005 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.198 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 31.01.2007 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 7 днів;

- 04.09.2009 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільненого 13.11.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 11.07.2011 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільненого 07.06.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 8 днів;

- 17.08.2015 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитом строком на 1 рік,

визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70,72 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки: - повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 145 грн. та моральної у розмір 555 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 1122 грн. та моральної у розмір 3000 грн.

В порядку ст. 100 КПК України по справі вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 30 березня 2015 року близько 24 години, маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 увійшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в загальному коридорі восьмого поверху повторно таємно викрав велосипед марки «Ардіс», чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 715 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Далі, 28 липня 2015 року близько 10 год. 00 хв., знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 гаражного товариства «Ветеранів», розташованому по вул. Космонавтів у м. Комсомольську (м. Горішні Плавні), ОСОБА_8 умисно повторно, шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка, заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Samsung E1200» вартістю 145 грн. та розпорядився цим майном на власний розсуд.

Того ж дня, близько 13 год. 30 хв. в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що залишився без уваги з боку потерпілого, ОСОБА_8 повторно таємно викрав належні ОСОБА_10 ноутбук марки «НР А6» вартістю 5574 грн. та мобільний телефон марки «Nokia 1280» вартістю 53 грн., розпорядившись викраденим на власник розсуд.

На вирок суду прокурором у кримінальному провадженні подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, просить скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину внаслідок його м`якості та таким, що є явно несправедливим.

Вважаючи призначене покарання надмірно м`яким, прокурор просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вирок Комсомольського міського суду від 17.08.2015 виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що при призначенні покарання обвинуваченому, судом не в повній мірі враховано, що обвинувачений тривалий час ухилявся від суду. Вину у вчиненні шахрайських дій ОСОБА_8 не визнав, дій спрямованих на відшкодування шкоди завданої злочином не вчиняв. Крім того, обвинувачений має 4 непогашені судимості, не одружений, не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суду прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України за обставин викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України судом першої інстанції кваліфіковано правильно.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд зобов`язаний врахувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Особі, яка винила злочин, має бути призначене покарання в межах, установлених у санкції статті чи частини даної статті, а також бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, призначивши необхідне і достатнє покарання за вчинені злочини, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання.

Звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд не зверну уваги на те, що відповідно до статті 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, може звільнити особу від відбування покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, а також коли дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Однак суд першої інстанції, визначаючи підстави для застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, не в повній мірі врахував зазначені вище вимоги закону, які впливають на можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме те, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів проти власності, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, будучи особою молодого віку ніде не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, що в цілому характеризує особу обвинуваченого як таку, що веде антисоціальний спосіб життя та схильна до продовження злочинної діяльності, системний характер його протиправної поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку його особи.

Між тим, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 декілька разів засуджувався та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак продовжував злочинну діяльність, за що засуджувався до реального покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом в достатній мірі не враховано безпідставне ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду більше ніж півроку, внаслідок чого його було оголошено в розшук.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд першої інстанції до обставин, що пом`якшують покарання відніс та врахував щире каяття та сприяння розкриттю злочину за епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також сприяння розкриттю злочину за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , проте не повне визнання вини лише свідчить про не усвідомлення своїх злочинних дій, не розкаяння у вчиненому та здійснене обвинуваченим з метою зменшення йому покарання.

Тому обмеження, які застосовані судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_8 при звільненні від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75, 76 КК України не зможуть забезпечити його виправлення без відбування реального покарання, тобто без ізоляції від суспільства.

За таких обставин застосування судом першої інстанції щодо ОСОБА_8 статті 75 КК України колегія суддів не може визнати обґрунтованим, в зв`язку з чим вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати в частині звільнення від призначеного покарання обвинуваченому та ухвалити в цій частині новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 420 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Комсомольського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури задовольнити частково.
Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 в частині звільнення від призначення покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Вважати ОСОБА_8 засудженим:
- за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_8 3 роки позбавлення волі.
Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.08.2015 виконувати самостійно.
Виключити із вироку посилання на ч.4 ст.70, 72 КК України щодо повного складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 серпня 2015 року, та визначення остаточного покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

В інший частині вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
ОСОБА_8 , взяти під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 15 травня 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 20.07.2016 включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили з дня його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_2
Судді : ОСОБА_3
ОСОБА_4