АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3664/2017 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня

2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, в якій порушено питання про встановлення процесуального строку слідчому у кримінальному провадженні № 0012838 для проведення слідчих (розшукових) дій та винесення процесуального рішення.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, застосувавши положення ч. 4 ст. 304 КПК України, послався на те, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення в кримінальному провадженні процесуального строку без вимоги зобов`язати слідчого вчинити дії, передбачені ст. 303 КПК України, законом не передбачено, а тому обставини, викладені в скарзі, не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року, як незаконну та необґрунтовану, скасувати та призначити новий розгляд клопотання слідчим суддею суду першої інстанції по суті.

Обґрунтовуючи свою вимогу, ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею було звужено обсяг своїх повноважень, передбачених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні та невірно визначено предмет звернення, що призвело до порушення ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо невиконання обов`язків судового контролю за дотриманням прав та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.

Зокрема, вказує, що вона, після виконання процедури оскарження недотримання розумних строків у кримінальному провадженні згідно зі ст. 308 КПК України, що виявилося неефективним способом захисту її прав як потерпілої у кримінальному провадженні, звернулася до слідчого судді в порядку ст. 114 КПК України з клопотанням про встановлення процесуального строку для проведення слідчих (розшукових) дій з метою забезпечення виконання стороною кримінального провадження вимог розумного строку і розгляд такого клопотання віднесений до компетенції слідчого судді на досудовому провадженні.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибула, не повідомивши про поважні причини, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України її неприбуття в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У ч. 1 ст. 303 КПК України викладено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Частина 2 ст. 303 КПК України встановлює, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 13 травня 2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_6 , в якому, з посиланням на ст. 114 КПК України, нею порушено питання про встановлення процесуального строку у два місяці слідчому у кримінальному провадженні № 0012838 від 06.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з моменту надходження ухвали слідчого судді для проведення слідчих (розшукових) дій та винесення процесуального рішення, що необхідні для встановлення особи, якій повинно бути вручено повідомлення про підозру.

Зазначене клопотання потерпіла обґрунтувала: невиправданим затягуванням слідчим досудового розслідування, яке триває з 2013 року, та жодній особі не повідомлено про підозру; невиконанням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, якою було скасовано постанову про закриття кримінального провадження; не проведенням слідчих (розшукових) дій, клопотання потерпілої щодо яких, зокрема проведення слідчого експерименту та додаткового допиту свідків, органом досудового розслідування було задоволено; неефективністю досудового розслідування, в тому числі звернення до прокуратури щодо оскарження дій чи бездіяльності слідчого та надання вказівок, які своїм наслідком не надають можливості визначити механізм вчинення ДТП.

17 травня 2017 року слідчим суддею за вказаним клопотанням відмовлено у відкритті провадження, при цьому висновки слідчого судді про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 304 КПК України, на переконання колегії суддів, є обґрунтованими, оскільки фактично потерпілою оскаржувалося невиправдане, на її думку, затягування слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012838, вчинення слідчих та процесуальних дій у провадженні, проте така бездіяльність не може бути предметом оскарження. Сам же по собі факт невиконання судового рішення або вказівок прокурора - процесуального керівника досудовим розслідуванням може слугувати підставою для притягнення службової особи, зокрема слідчого, до дисциплінарної або кримінальної відповідальності.

Між тим, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що її клопотання було подано до слідчого судді виключно в порядку ст. 114 КПК України, які ніяким чином не вказують на неправильність прийнятого слідчим суддею рішення про відмову у відкритті за таким клопотанням провадження, оскільки, як зазначено у ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у порядку, передбаченому ст. 114 КПК України, на виконання своїх повноважень, регламентованих п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню згідно ст. 308 КПК України до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді, який на підставі ч. 2 ст. 28 КПК України забезпечує проведення досудового розслідування в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції і вирішує лише ті питання, як зазначено в ч. 3 ст. 26 КПК України, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Зокрема, до повноважень слідчого судді віднесено розгляд питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України), розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

При цьому положення Глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фактичне оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування в інший спосіб, як-то до слідчого судді у формі подання клопотання в порядку ст. 114 КПК України, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження незаконним та необґрунтованим, а тому відмовляє у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4