Справа № 461/1495/17
Провадження № 1-кс/461/1290/17
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції скаргу засудженого ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
27 лютого 2017 року до слідчого судді поступила скарга засудженого ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання прийняти та зареєструвати заяву про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 27 січня 2017 року його заява про кримінальне правопорушення була скерована з Генеральної прокуратури України для розгляду заступнику прокурора Львівської області. 03 лютого 2017 року начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей про вчинення злочину до ЄРДР. Вважає таке рішення безпідставним та незаконним, оскільки ним у заяві від 18 січня 2017 року викладені відомості, що вказують на об`єктивні ознаки вчинення та приховування кримінального правопорушення.
Як вбачається із долученого до матеріалів справи рапорту начальника конвою РКС ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 18 квітня 2017 року, такий доповідає, що 18 квітня 2017 року був задіяний на конвоювання підсудного ОСОБА_3 згідно заявки та доручення суду в Галицький районний суд м. Львова. Для конвоювання був виділений спецавтомобіль та наряд у складі 4-х працівників поліції. Підсудного в СІЗО не видали у зв`язку із тим, що як пояснив черговий СІЗО, ОСОБА_3 відмовився їхати до суду.
Крім цього, 11 квітня 2017 року судом винесено ухвала про призначення судового засідання 18 квітня 2017 року в режимі відеоконференції. Однак, ОСОБА_3 відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, про що усно повідомив суд.
Враховуючи вищенаведене, а саме те, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для забезпечення участі скаржника засудженого ОСОБА_3 в судовому засіданні, однак останній відмовився від конвоювання до суду та проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги по суті.
Прокурор в судовому засіданні надав пояснення про те, що заява ОСОБА_3 щодо притягнення до кримінальної відповідальності суддів Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 за своїм змістом не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ній викладено його власні міркування щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими судовими рішеннями. Просив в задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
В судовому засіданні встановлено, що листом від 27 січня 2017 року із Генеральної прокуратури України до прокуратури Львівської області скеровано заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину, тобто ОСОБА_3 є належним носієм права на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6).
Згідно наявної в матеріалах справи копії листа начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 03 лютого 2017 року, адресованому начальнику ЛУВП УДПтСУ у Львівській області №19 для оголошення ОСОБА_3 , таким повідомлено заявника, що прокуратурою області розглянуто його заяву щодо притягнення до кримінальної відповідальності суддів Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 . Вказано, що за своїм змістом заява на дії суддів не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ній викладено його власні міркування щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими судовими рішеннями. Заява не містить конкретних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, з огляду на що відомості не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.7).
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Крім цього, відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Як встановлено в ході розгляду скарги, заява ОСОБА_3 щодо вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень суддями Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 за своїм змістом не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ній викладено власні міркування ОСОБА_3 щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими судовими рішеннями та не містить конкретних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, відсутні будь-які відомості про оскарження ОСОБА_3 рішень, з якими останній не погоджується, хоча така процедура передбачена чинним законодавством.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для внесення відомостей в ЄРДР за зверненням ОСОБА_3 стосовно суддів Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 немає.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.22,303-307,318-380 КПК України, ст.126 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1