Справа № 305/562/16-к
Номер провадження № 1-в/305/5/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів подання начальника Рахівського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , щодо визначення і приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком та призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків,
Начальник Рахівського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням щодо визначення і приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком та призначення засудженому остаточного покарання за сукупністю вироків відносно ОСОБА_5 , який 28.07.2016 був засуджений Рахівським районним судом Закарпатської області за ст. 185 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт.
Клопотання мотивовано тим, що вироком Рахівського районного суду від 28 липня 2016 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та засуджений до 120 годин громадських робіт, при цьому у вироку суду відсутні відомості про попередній вирок від 23 травня 2013 року, який не виконано і за яким останній засуджений за ст. 185 ч.2 до 2 років обмеження волі з випробовуванням строком на 1 рік.
Останнім за часом вироком, не приєднано покарання за попереднім вироком, оскільки засуджений до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, однак судом не вирішено питання про приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, так як суду на час розгляду справи не було відомо про існування вироку, який не виконано, у зв`язку з чим покарання не було визначено остаточно, за принципом складання покарань.
Звертає увагу суду в поданні і на той факт, що в даному випадку правові наслідки судимості можуть виступати, як кваліфікуюча ознака при вчиненні нового злочину, при цьому судимість має значення і в тому випадку коли, закон передбачає посилення відповідальності за вчинення злочину повторно, оскільки повторність охоплює особою судимість, так як останній не звільнений від покарання за попереднім вироком та відповідно до ст. 88 КК України визнається таким, що має судимість до погашення або зняття у встановленому законом порядку.
Окрім цього, ухвалою Рахівського районного суду від 16.10.2014 р., подання про звільнення від покарання повернуто без розгляду через неявки останнього на розгляд справи.
В судове засідання представник Рахівського РВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області не з`явився, однак надав заяву у якій просив клопотання розглянути у його відсутності та задовольнити таке.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про необхідність відмови у задоволенні подання, оскільки таке не ґрунтується на вимогах чинного кримінально-процесуального закону.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Рахівського районного суду від 28.07.2016 року, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання - 120 годин громадських робіт.
Дійсно, у вироку суду вказано, що ОСОБА_5 не судимий, згідно відомостей про особу, зазначених у обвинувальному акті.
При розгляді подання, встановлено, що 23 травня 2013 року ОСОБА_5 було засуджено за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, з іспитовим строком 1 рік (справа №305/05/2013).
У своєму поданні начальник Рахівського РВ КВІ ОСОБА_4 , просить суд визначити і приєднати не відбуту частину покарання за вироком від 23.05.2013 та призначити засудженому остаточне покарання за сукупністю вироків , з покликанням на вимоги ч.1,4 ст.71 КК України.
Суд з поданням не погоджується через наступне.
У відповідності до ч.1 ст.71КПК України (призначення покарання за сукупністю вироків), якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вже було зазначено вище, ОСОБА_5 вироком суду від 23.05.2013, було засуджено з іспитовим строком терміном на 1 ріку, отже, визначений судом іспитовий строк, фактично закінчився 23.05.2014 року.
Вироком від 28.07.2016 року, ОСОБА_5 визнаний винним за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 08 грудня 2015 року. Отже, жодних підстав для застосування ст.71 КК України та складання вироків немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.537-539 КПК України, суд -
У задоволенні подання начальника Рахівського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо визначення і приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком та призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків - відмовити. Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Головуюча: ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1