справа № 2013/1-75/2010
провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2010 2010року Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - голови суду, судді Бойка Г.В.,

при секретарі - Оданець С.В.,

за участю прокурора - Шалиганова М.П.,

зглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Зачепилівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, Мікрорайон буд.4 кв. 63., раніше не судимого

в скоєнні злочину передбаченого от. 286 ч. 1 КК України, -

На підставі досліджених доказів, суд:

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 17 липня 2010 року близько 22 години 30 хвилин., керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, рухаючись по автодорозі Наталіно - Зачепилівка в напрямку с. Наталіно Зачепилівського району Харківської області зі швидкістю близько 40 км/год., скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 перетинав проїзну частину зліва на право в напрямку руху його автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому завдано тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості.

Дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія ОСОБА_1, який порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху і інших осіб не повинні спричиняти небезпеку або перешкоду для руху, погрожувати життю або здоров'ю громадян, причиняти матеріальну шкоду.

п. 12.3 - у випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об'єктивно здатний виявити, він повинен негайно прийняти заходи для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_3М, отримав ушкодження у вигляді закритого перелому в середній частини 1/3 правого стегна з зміщенням, закритого оскольчатого перелому верхньої треті обох кісток лівого голені з зміщенням, закриту черепно-мозкову травму зі струсом мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1970-с від 19.08. 2010 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_1, своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції підсудного, його вина є доведеною, суд з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1І, необхідно кваліфікувати за ст. 286 ч. 1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, так як він рухаючись по автодорозі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, внаслідок чого йому було завдано тілесні ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу підсудного - раніше не судимого, за місцем проживання та за останнім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує помякшуючі вину обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків потерпілому в ході досудового слідства, обтяжуючі вину обставини судом не встановлені, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1І, можливе без його ізоляції від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 можливе застосування положення ст. 69 ч.1 КК України, тобто призначення більш м'якого покарання порівняно з тим, яке передбачено в санкції ст.. 286 ч.1 КК України, з урахуванням невеликої тяжкості скоєного злочину, майнового стану підсудного (тимчасово непрацюючого, але добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_3 завдані матеріальні збитки), ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та за останнім місцем роботи, крім того судом встановлені обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що вчинений злочин не спричинив тяжких наслідків для здоров'я потерпілого, який надав суду письмову заяву в якій зазначає про відсутність будь-яких претензій до підсудного, і тому суд вважає, що призначення підсудному ОСОБА_1 навіть мінімального покарання в межах санкції (штраф розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) було б в даному випадку недоцільним, тому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, але нижче від мінімальної його межі, яка встановлена санкцією ст.. 286 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 53 КК України мінімальний розмір штрафу встановлений в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (30 х 17 грн. 510 грн.), суд вважає, що цілком достатнім для виправлення підсудного і попередження нових злочинів є призначення йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений. На стадії досудового слідства потерпілий ОСОБА_3, надав заяву, в якій зазначив, що йому в повному обсязі відшкодовано матеріальні збитки і що вій не має претензій до ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним, ОСОБА_1 за ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання за ст. 286 ч. у вигляді штрафу 510 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід до набуття чинності вироком - залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі - автомобіль НОМЕР_2, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_2, після вступу вироку в законну силу залишити законному власникові - ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Зачепилівський районний суд.

Головуючий Бойко Г.В.