Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1964/17
Провадження № 1-кс/723/2481/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України

встановив:
Слідчий СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000831 від 28.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , 28.07.2017 року біля 05 години, керуючи автомобілем марки «AUDI S6» номерний знак Республіки Англії, НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби в межах смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, по вулиці Дружби, на швидкості більше 120 км/год, в районі будинку № 98, порушив правила дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув на місці.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Прокурор вважає, що внаслідок порушення та не виконання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 та 12.4 «Правил дорожнього руху України, останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, він ніде не працює, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Ризиками є те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.

В судовому засіданні, прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, зазначаючи, що вказані в клопотанні ризики щодо перешкоджання кримінальному провадженню підтверджуються також і тим, що ОСОБА_8 після повідомлення і вручення йому підозри, відмовився давати показання, як підозрювана особа.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, свою винуватість в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, не заперечивши також і те, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Просив не брати його під варту, а відпустити додому і він буде приходити по місцю вимоги для проведення розслідування.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 підтримуючи і доповнюючи думку підозрюваного заперечив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Просив застосувати домашній арешт так як грошей на заставу немає. При цьому захисник зазначив, що ризики хоч і є але підозрюваний не буде скриватися та впливати на потерпілу особу маму загиблого так як підозрюваний за свої кошти організував похорон загиблого ОСОБА_9 і надалі буде допомагати.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 28.07.2017 року до ЄРДР за № 0000831 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України, з приводу того, що цього числа, біля 05 години ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «AUDI S6» номерний знак Республіки Англії, НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Дружби в смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, не вибравши безпечної швидкості, не впорався з керуванням і здійснив наїзд на пішохода, який від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

28 липня 2017 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Із повідомлення про підозру, протоколу огляду трупа від 28.07.2017 року, протоколу огляду транспорту від 28.07.2017 року, протоколу затримання ОСОБА_4 від 28.07.2017 року, а також виходячи із даних підозрюваним пояснень в суді, слідчий суддя знаходить, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив та послався на наявність трьох, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивчивши всі ризики на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить їх не повністю підтвердженими відповідними доказами.

Так, слідчий суддя не знаходить доказів існування ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик обґрунтовано тяжкістю вчиненого злочину, а переховуватися ОСОБА_4 буде з метою уникнення покарання.

Такі висновки прокурора не відповідають обставинам справи, нормам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Із обставин справи вбачається, що ОСОБА_4 самостійно і добровільно зателефонував до органів поліції і повідомив про факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинула людина. З місця пригоди не втікав і не переховувався, а тому доказів, що він буде переховуватись під час досудового розслідування чи суду, не представлено.

Виходячи із аналізу норм КПК України, суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, де в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції, Томазі проти Франції, Мансур проти Туреччини, Мамедова проти Росії, зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною. Тобто, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Таких фактів суду не надано, а тому слідчий суддя вважає відсутність ризику пов`язаного із можливістю переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, на думку суду, очевидним є існування ризику щодо можливості впливу підозрюваного на потерпілу особу.

В судовому засіданні сторона захисту посилалась на те, що мати загиблого не має жодних претензій до підозрюваного. Від імені матері до суду звернулася із заявою старша сестра загиблого і також зазначила про відсутність претензій. Така відсутність претензій, стороною захисту була пов`язана із тим, що підозрюваний за свої гроші здійснив обряд захоронення загиблого, а тому будь-якого впливу на потерпілу особу з його сторони не може бути взагалі.

Слідчий суддя так не вважає, оскільки відсутність жодних претензій до підозрюваного є по своїй суті неправомірною, так як відсутність претензій до особи дії якої спричинили смерть дитини, мати виразила з огляду на його поховання за кошти тієї ж особи. І в цьому суд вбачає вплив на потерпілу, яка не має претензій не тільки з приводу матеріальних витрат але і з привожу настання смерті своєї дитини.

Крім цього суд знаходить наявним також і ризик, щодо можливості здійснення дій пов`язаних із перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 після повідомлення йому підозри підлягав допиту в якості підозрюваного, однак від дачі показань відмовився без вказівки причини такої відмови з посиланням на ст.63 Конституції України.

Вказаною відмовою, тобто саме таким чином, на думку суду, підозрюваний і буде перешкоджати встановленню істини у справі, а тому слідчий суддя констатує, що існування такого ризику, в суді, було доведено.

Крім цього одним із свідків та очевидців пригоди був ОСОБА_10 , який перебував в салоні автомобіля. Підозрюваний і свідок являються друзями про, що вказано безпосередньо в протоколі допиту цього свідка, а тому не виключено, що в ході їх спілкування у них буде можливість домовлятися про перекручування певних фактів чому буде сприяти також і відсутність будь-яких претензій у потерпілої особи. Ризик впливу на свідка, судом оцінюється саме з позиції вказаної дружби підозрюваного і свідка.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, а саме домашнього арешту про застосування якого клопотала сторона захисту слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя знаходить доведеним існування двох ризиків передбачених в ст.177 КПК України. Виходячи з цього слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання підозрюваного під вартою, буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також і обставини вказані в ст.178 КПК України, щодо віку підозрюваного, його сімейного стану, його майнового стану та відсутність судимостей.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на це та на норми зазначені в ч..4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив загибель молодої людини.

Слідчий суддя виходячи із положень ст.3 Конституції України та ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, знаходить, що сама людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю.

Шкода яка нанесена в результаті вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 є неоціненою, а тому будь-які доводи в т.ч. і доводи потерпілої особи щодо відсутності жодних претензій до підозрюваного суд знаходить цинічними. При цьому на думку суду потерпіла особа отримавши понівечений, розчленований труп свого сина перебуває в стресовому стані та не до кінця розуміє того що сталося, а тому будь-які її міркування висловлені до того ж в день похорон сина, навіть якщо ці похорони організувала родина підозрюваного, слідчий суддя до уваги не приймає так як потерпіла не здатна в повній мірі оцінити трагедію.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 21 години 30 хвилин 28 липня 2017 року.

Строк дії ухвали - до 21 години 30 хвилин 26 вересня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя