Справа№ 640/4056/17
н/п 1-кп/640/485/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, громадянин України, з середньо технічною освітою, одружений , має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2004 р. народження, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, суд
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним була досягнута.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на початку літа 2014 року перебуваючи у місті Харків (більш точна дата та місце не встановлені) в ході усної розмови із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, погодився посвідчити офіційні документи, від імені директора державного підприємства, який зі слів невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_7 , перебував на території тимчасово окупованої території АР Крим і не міг особисто посвідчити вказані документи.
Так, на початку літа 2014 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_5 разом із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , перебуваючи на стоянці перед ТРЦ «Караван», по вул. Героїв Праці, 7, у місті Харків, Україна, отримав від ОСОБА_7 офіційні документи, а саме: реєстраційну картку форми 4 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, датовану 26.08.2014, довіреність без дати зі строком дії до 18.10.2014, наказ № 19/14 від 19.08.2014, довіреність від 05.03.2014 за вих. № 4-06 виконану на офіційному бланку ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» від імені ОСОБА_8 , будучи впевненим, що директор підприємства від імені якого йому запропонували поставити підписи, наділений такими повноваженнями і у дійсності йому відомі обставини про перереєстрацію підприємства у місто Київ, умисно, потренувався підробляти підписи максимально наближені до підпису ОСОБА_8 та у графі директор ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» поставив підписи від імені ОСОБА_8 з метою їх подальшого використання іншими, невідомим ОСОБА_5 особами. Після підроблення підпису директора ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» ОСОБА_5 повернув документи наглядно знайомій особі на ім`я ОСОБА_7 .
У подальшому 26.08.2014 на підставі вказаних документів, а саме доручення виконаного ОСОБА_5 від імені директора ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» ОСОБА_8 , вказане підприємство було незаконно перереєстровано іншою особою у місто Київ на вул. Володимирська, 49-а.
Однією з підстав проведення вказаної перереєстрації став підроблений наказ директора ДП «ЕТУ «Воденергоремналадка» № 19/14 від 19.08.2014 про зміну місця знаходження юридичної особи, підписаний ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 перебуваючи на стоянці перед ТРЦ «Караван», по вул. Героїв Праці, 7, у місті Харків, Україна, на початку літа 2014 року (більш точна дата не встановлена) згідно досягнутої домовленості із невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , отримав від вказаної особи 100 доларів США, потренувався підробляти підпис, наближено схожий до підпису ОСОБА_8 , який йому попередньо показав невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 та без будь-якого сумніву, умисно, поставив підписи у реєстраційній картці форми 4 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, датованої 26.08.2014, довіреності без дати зі строком дії до 18.10.2014, наказі № 19/14 від 19.08.2014, довіреності від 05.03.2014 за вих. № 4-06 від імені ОСОБА_8 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, суд кваліфікує його дії за ст. 358 ч.1 КК України, тобто : підроблення офіційних документів, що видаються підприємством і посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, який надає право з метою використання його іншою.
ОСОБА_5 щиро розкаявся, та зазначив , що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, які до нього будуть застосовані в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Прокурор та захисник в судовому засіданні також наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Враховуючи, що обвинувачений, його захисник та прокурор під час досудового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 358 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.
Суд, перевірив угоду , переконався у відсутності підстав зазначених в ст. 474 ч. 7 КПК України, а також у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 358 ч.1 КК України , згідно з положеннями ст. 12 КК України, інкриміновані злочини не відноситься до категорії кримінальних правопорушень особливо тяжких, шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК країни, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 13.03.2017р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в доход держави в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.
грошові кошти та матеріальні цінності , які вилучені у ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , і на які накладено арешт згідно ухвали Печерського районного суду м.Київа від 29.02.2016р. а саме 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США , 205000 (двісті п`ять тисяч) євро , 5 золотих злитків 999.9 проби загальною вагою 68.1 гр., срібний злиток з зображенням купюри 10 грн 999.9 проби, срібний злиток 960 проби вагою 160 гр повернути власнику;
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя