Справа № 556/1396/16-к
Провадження № 1-кс/565/259/17
У Х В А Л А
28 липня 2017 року м.Вараш
Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
-головуючого судді ОСОБА_1 ,
-судді ОСОБА_2 ,
-судді ОСОБА_3 ,
-секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
-прокурора ОСОБА_5 ,
-обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 ,
-захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 ,
В С Т А Н О В И Л А:
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, зокрема: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбою), скоєного за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням у житло.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2017 року, строк дії якої закінчується о 20 годині 00 хвилин 05 серпня 2017 року, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів.
У судовому засіданні прокурор, який включений у групу прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, та беруть участь у його розгляді в суді, (далі по тексту прокурор) ОСОБА_5 повністю підтримав зазначене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів з вищенаведених мотивів та обставин.
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що в даному випадку прокурор не виконав вимог ч.2 ст.185 КПК України і його клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою є безпідставними та не відповідають положенням ч.3 ст.184 КПК України. Згідно з доводами обвинуваченого ОСОБА_8 обвинувачення, пред`явлене йому, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України, необґрунтоване, не доводиться належними і допустимими доказами. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 зазначив про проведення пред`явлення осіб для впізнання з порушенням ст.228 КПК України, оскільки статисти не змінювались, а змінювались лише особи, яких необхідно було впізнати, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_18 , наданими суду 06 червня 2017 року. На думку обвинуваченого ОСОБА_8 , зазначені прокурором ризики доказами не підтверджені. При прийнятті рішення за наслідками розгляду клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_8 просив суд врахувати, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілим, що підтвердила потерпіла ОСОБА_18 у судовому засіданні 06 червня 2017 року, його поведінка не вказує на вчинення злочину, має постійне місце проживання, непостійну роботу, отримує дохід (орендну плату) за користування земельною ділянкою, характеризується позитивно і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_8 просив суд змінити йому і іншим обвинуваченим запобіжний захід із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_15 вважає, що клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам, передбаченим ст.184 КПК України. Адвокат ОСОБА_15 просила суд змінити запобіжний захід стосовно всіх обвинувачених на інший більш м`який запобіжний захід, враховуючи тривалість їх перебування під вартою. При цьому захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просила суд врахувати, що згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_18 , наданими у судовому засіданні 06 червня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 під час розбійного нападу не приймав участі в нанесені тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , є раніше несудимою особою та має джерело прибутку.
Обвинувачені: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисники - адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_14 відповідно, а також захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 і захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 заперечили проти задоволення клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою з мотивів їх необґрунтованості та просили суд обрати обвинуваченим інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням їх під вартою.
Потерпілі: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і представник потерпілих адвокат ОСОБА_19 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи.
Ухвалою колегії суддів від 16 травня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_12 видалений із залу судового засідання на весь час судового розгляду на підставі ч.1 ст.330 КПК України у зв`язку з неодноразовими порушеннями ним порядку судового засідання та непідкоренням розпорядженням головуючого під час здійснення судового провадження, в тому числі у судовому засіданні 16 травня 2017 року.
Ухвалою колегії суддів від 26 липня 2017 року, занесеною до журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_10 видалений із залу судового засідання на весь час судового розгляду на підставі ч.1 ст.330 КПК України у зв`язку з неодноразовими порушеннями ним порядку судового засідання та непідкоренням розпорядженням головуючого під час здійснення судового провадження, в тому числі у судовому засіданні 26 липня 2017 року.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Заслухавши думки учасників процесу, за наявними доказами, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність підстав для його задоволення.
Колегія суддів вважає, що надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Показання потерпілої ОСОБА_18 , надані суду під час її допиту 06 червня 2017 року, вказують на наявність підстав для «розумної підозри» щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_8 до злочину розбою, скоєного за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням у житло, у вчиненні якого він обвинувачується у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим із плином часу пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення не послабилось.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 розлучений, не має постійного місця роботи, проживає у м.Кіровоград - на території іншої області, віддаленій від місця знаходження Кузнецовського міського суду Рівненської області, на розгляд якого надійшло дане кримінальне провадження, та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на території Рівненської області не за місцем проживання. З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 29 січня 2016 року /т.5 а.с.150/ слідує, що ОСОБА_8 був затриманий начальником слідчого відділення Володимирецького ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_20 29 січня 2016 року о 03 годині 35 хвилин в м.Кузнецовськ Рівненської області з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.208 КПК України, - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Окрім цього, на наявність ризику переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вказує подальша негативна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду кримінального провадження, яка спрямована на створення обставин неможливості проведення судових засідань та свідчить про затягування ним судового провадження і відтермінування розгляду справи по суті (повторне порушення порядку у залі судового засідання 13 вересня 2016 року та пошкодження металевого загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян, необгрунтована відмова від виходу із спецавтомобіля та конвоювання до залу судового засідання 14 вересня 2016 року і 21 вересня 2016 року та подальші порушення порядку у залі судового засідання).
Існування ризику здійснення незаконного впливу на потерпілих підтверджується їх показаннями щодо погрози їх сім`ї вчинення фізичної розправи в разі звернення до правоохоронних органів, висловленої зі сторони групи нападників одним із них після вчинення злочину (показаннями потерпілої ОСОБА_18 , наданими суду 06 червня 2017 року щодо обставин події злочину і дій кожного із обвинувачених, та наданими неодноразово у судових засіданнях під час розгляду попередніх клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який на даній стадії ще не надавав суду показань по суті обвинувачення).
На наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_21 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, негативна поведінка обвинуваченого у залі судового засідання (пошкодження металевого загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян, і порушення порудку у судовому засіданні), що свідчить про його суспільну небезпечність.
Згідно з п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії»).
Продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в даному випадку також виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, який, є першим завданням кримінального провадження згідно з ст.2 КПК України та, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Виходячи із вищезазначених обставин, доведених у ході розгляду клопотання прокурора ОСОБА_16 , і зазначених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку єдиним надійним запобіжним заходом, який забезпечить явку обвинуваченого ОСОБА_8 до суду, є тримання його під вартою, строк якого необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і буде недостатнім для запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні. При цьому колегією суддів також враховано тяжкість злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , зокрема те, що це особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, яке в свою чергу підвищує ступінь ризику переховування обвинуваченого від суду.
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, скоєного із застосуванням насильства та погрозою його застосування, суд з врахуванням наведених підстав і обставин продовження строку тримання під вартою відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України вважає за належне розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначати.
Таким чином, аргументи «за» і «проти» звільнення ОСОБА_8 з-під варти, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, наведені на підставі фактичних даних та не оцінювались судом абстрактно. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оцінений не лише на підставі ступеня тяжкості можливого покарання, а й з врахуванням вищевказаних конкретних фактів, які підтверджують існування такої небезпеки.
При прийнятті даного судового рішення колегія суддів також прийняла до уваги, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження по суті до закінчення дії ухвали суду від 06 червня 2017 року, тобто до 20 години 00 хвилин 05 серпня 2017 року, є об`єктивно неможливим у зв`язку із значним обсягом доказів, які підлягають дослідженню, віддаленістю місця судового розгляду від місця проживання потерпілих, свідків і місцязнаходження захисників обвинувачених, а також зумовлено неявками у судові засідання учасників кримінального провадження, застосуванням обвинуваченими процесуальних заходів з метою затримання провадження, неодноразовою заміною захисників обвинувачених і вступом в процес нових захисників за ініціативою обвинувачених, неодноразовим заявленням відводів колегії суддів, головуючому судді, прокурору, захиснику, що не було викликано необхідністю, та самою негативною поведінкою обвинувачених у судових засіданнях (порушення порядку в судових засіданнях та зловживання правами), що свідчить про перешкоджання обвинуваченими встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя.
Наявні у справі матеріали, які характеризують обвинуваченого за місцем його проживання та нинішнім місцем його утримання в Рівненському слідчому ізоляторі, в тому числі щодо стану здоров`я, не спростовують вищезазначених висновків суду щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились та виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків та наявності обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи наведені обставини, в даному випадку колегія суддів визнала клопотання прокурора ОСОБА_16 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Доводи сторони захисту щодо невиконання прокурором ОСОБА_16 вимог ст.184 КПК України при подачі в суд клопотань про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою не ґрунтуються на вимогах закону.
Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється ст.199 КПК України. Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Отже, слідуючи змісту ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити саме відомості, зазначені у ст.184 цього Кодексу.
Відомості, які має містити клопотання, визначені в ч.1 ст.184 КПК України. Частина 3 ст.184 КПК України передбачає вимоги щодо додатків до клопотання та не містить вимог щодо самого змісту клопотання.
Суд також врахував, що по завершенню досудового розслідування в даному кримінальному провадженні старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_22 обвинуваченим та їх захисникам було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі відеоматеріалів: обвинуваченому ОСОБА_6 і його захиснику адвокату ОСОБА_23 15 червня 2016 року /т.6 а.с.47-48/, обвинуваченому ОСОБА_7 і його захиснику адвокату ОСОБА_24 16 червня 2016 року /т.6 а.с.53-54/, обвинуваченому ОСОБА_8 і його захиснику адвокату ОСОБА_25 16 червня 2016 року /т.6 а.с.57-58/, обвинуваченому ОСОБА_10 і його захиснику адвокату ОСОБА_26 16 червня 2016 року і 17 червня 2016 року, /т.6 а.с.61-62/, обвинуваченому ОСОБА_12 і його захиснику адвокату ОСОБА_27 з участю перекладача ОСОБА_28 14 червня 2016 року і 15 червня 2016 року /т.6 а.с.68-69/. Окрім того, після надходження в суд матеріалів досудового розслідування відповідно до поданих клопотань з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою) 22 серпня 2016 року ознайомлений обвинувачений ОСОБА_8 , 22 вересня 2016 року ознайомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_26 , 12 жовтня 2016 року повторно ознайомлений та отримав їх фотокопії обвинувачений ОСОБА_8 , 12 жовтня 2016 року ознайомлені та отримали їх фотокопії обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 21 вересня 2016 року, 22 вересня 2016 року, 26 вересня 2016 року і 24 жовтня 2016 року ознайомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_29 , 04 листопада 2016 року ознайомлена захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_30 , 07 лютого 2017 року повторно ознайомлені обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , 28 лютого 2017 року ознайомлений та отримав їх фотокопії захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 , 23 березня 2017 року ознайомлений та отримав їх фотокопії обвинувачений ОСОБА_6 , 23 березня 2017 року повторно ознайомлені та отримали їх фотокопії обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , 23 березня 2017 року ознайомлена та отримала їх фотокопії захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_23 , 26 травня 2017 року ознайомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 , 30 червня 2017 року повторно ознайомлений та отримав їх фотокопії захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 , 30 червня 2017 року в порядку ч.1 ст.330 КПК України обвинувачений ОСОБА_10 ознайомився із показаннями потерпілої ОСОБА_18 , наданими у судовому засіданні 06 червня 2017 року, що зафіксовані технічними засобами, 26 липня 2017 року ознайомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , 28 липня 2017 року частково ознайомлений захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 .
Документи, на які посилається прокурор у клопотаннях про продовження строку тримання під вартою, були оголошені судом у судовому засіданні 13 квітня 2017 року.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 про порушення судом вимог, передбачених ч.6 ст.115 КПК України безпідставні.
Суд врахував, ст.115 КПК України передбачає обчислення процесуальних строків. Зокрема, ч.6 ст.115 КПК України визначено, що якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Слідуючи положенням п.25 ч.1 ст.3 КПК України, терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: учасники кримінального провадження сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
Отже, суд не належить до учасників кримінального провадження і ч.6 ст.115 КПК України на регулює порядок вчинення судом дій і прийняття ним рішень.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 строку тримання під вартою від 21 липня 2017 року подані в суд 28 липня 2017 року у межах робочого дня Кузнецовського міського суду Рівненської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, ч.1 ст.372, ст.ст.376, 392 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора, який бере участь у розгляді кримінального провадження в суді, ОСОБА_16 від 21 липня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів.
Дана ухвала суду про продовження строку тримання під вартою закінчує свою дію о 18 годині 00 хвилин 26 вересня 2017 року.
Виконання ухвали суду покласти на Головне управління Національної поліції України в Рівненській області (Кузнецовський відділ поліції та ізолятор тимчасового тримання №2) і Рівненський слідчий ізолятор.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Оголошення повного тексту даної ухвали суду учасникам судового провадження призначити на 16 годину 00 хвилин 01 серпня 2017 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3