Справа 688/4327/16-к
№ 1-кп/688/31/17
Ухвала
05 січня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000425 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

27 грудня 2016 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від прокурора Шепетівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Захисник заявив, що кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду, подав суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. В обґрунтування клопотання вказав на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить не конкретне обвинувачення, що порушує право на захист. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, так як не містить даних про усі процесуальні дії та рішення. Також захисник подав суду заперечення проти ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2016р., яке просив долучити до обвинувального акта та врахувати під час судового розгляду. Не заперечив проти виклику свідків обвинувачення, просив викликати свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 .

Обвинувачена клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримала, вказавши на те, що пред`явлене обвинувачення їй зрозуміле не в повній мірі. Також підтримала заперечення проти ухвали слідчого судді та клопотання про виклик свідків.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечив, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору. Не заперечив проти виклику свідків захисту.

Потерпілий та його представник підтримали думку прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та виклику свідків. Заперечили проти клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Своїх клопотань не заявляли.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Згідно вказаної норми Закону, обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частина 1 статті 91 КПК України передбачає, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення, а саме, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Тобто формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого суду (рішення у справі «Матточіа проти Італії», «Камасінскі проти Австрії»).

Викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а також сформульоване обвинувачення, слідчий вказав, а прокурор затвердив, що «08.04.2016р. близько 19:45 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «МАЗДА-6», д/р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_20 , рухаючись по вул. В. Котика в м. Шепетівка у напрямку м. Славута, поблизу АЗС «АМР», не врахувала дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, здійснила обгін мопеда марки «VІРЕR», д/н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який на той час здійснював маневр - поворот ліворуч до АЗС «АМР», внаслідок чого відбувся контакт передньої правої частини автомобіля з лівою задньою стороною вказаного мопеда та з лівою частиною тіла водія ОСОБА_6 ».

При цьому в обвинувальному акті не вказані всі обставини щодо події злочину та способу його вчинення: які саме дії в порушення Правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, вчинила обвинувачена.

Не зазначено яку саме дорожню обстановку не врахувала ОСОБА_4 , так як дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України).

В обвинувальному акті слідчим перераховані пункти Правил дорожнього руху України, які на думку сторони обвинувачення, порушила ОСОБА_4 : п.п. 1.5, 10.1, 12.1., 12.2, 12.3, 13.1, 14.2б. Вказані пункти ПДР містять в собі різноманітні норми, обов`язкові для виконання особою, яка керує транспортним засобом. Зокрема п. 14.2б визначено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Однак в обвинувальному акті не зазначено, чи порушила ОСОБА_4 правила обгону та які саме, в якій смузі руху рухався водій ОСОБА_6 та чи подавав він сигнал про намір повороту ліворуч. Не розкрито в чому саме виразилося порушення ОСОБА_4 й п.п. 12.2, 12.3, 13.1 ПДР України.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Разом з тим, слідчим не зазначено наявність на місці події дорожньої розмітки 1.1 та швидкості руху водія мопеду, не вказано, чи перетнула ОСОБА_4 лінію 1.1, чи мала вона на це право.

Оскільки законом України про кримінальну відповідальність (стаття 286 КК України) встановлено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, в обвинувальному акті мають бути зазначені не тільки пункти (підпункти), а й конкретні правила безпеки дорожнього руху, які порушено (в яких саме діях чи бездіяльності виразилося таке порушення).

Отже викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , яке за змістом є аналогічним викладу фактичних обставин в цій частині, свідчить про те, що слідчим проігноровано вимоги ст.ст. 91, 291 КПК України, а прокурор не звернув на це уваги, оскільки не зазначено всіх обставин способу вчинення злочину, що є обов`язковим для доказування складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а звідси складовими сформульованого обвинувачення.

Відсутність чіткого сформульованого обвинувачення порушує один з основних конституційних принципів - право обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, позбавляє права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а також позбавляє суд належним чином встановити істину в кримінальному провадженні.

Визначення неконкретного обвинувачення ОСОБА_4 суперечить загальним засадам кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, яке знаходить свій прояв не лише в наданні можливості обвинуваченій мати захисника, а й можливості реалізувати інші надані їй права, зокрема право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її обвинувачують.

Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України).

Прокурор має право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення лише, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа (ч. 1 ст. 338 КПК). При цьому суд враховує відсутність правового примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Встановлені судом недоліки не дають підстав для призначення справи до судового розгляду, а тому обвинувальний акт в зв`язку з невідповідністю вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слід повернути прокурору.

Крім того, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Як вбачається з доданої до обвинувального акта розписки, копію обвинувального акта, позовної заяви та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_4 вручав оперуповноважений СКП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_21 , а захиснику слідчий СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_22 , які не уповноважені законом вчиняти такі дії. Вказані недоліки, як і невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК, самі по собі не є підставою для повернення обвинувального акта, але можуть бути прийняті до уваги прокурором.

Клопотання учасників судового провадження про виклик свідків суд залишає без задоволення, оскільки обвинувальний акт повертається прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000425 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути прокурору Шепетівської місцевої прокуратури.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1