ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року м.Бар
Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458

від 11 вересня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке Барського району Вінницької, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2015 року в 19.00 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи протиправно, умисно, під час виниклої сварки на фоні короткотривалого конфлікту з ОСОБА_5 , біля вхідної хвіртки на територію свого домоволодіння, наніс їй три удари дерев`яною палицею по обличчю, внаслідок чого ОСОБА_5 впала на землю. Після цього ОСОБА_4 дерев`яною палицею наніс ще близько шести ударів по частинам тіла ОСОБА_5 , а саме по плечам, спині з правої сторони, по сідницям та по нозі.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 47 від 23 лютого 2016 року у ОСОБА_5 виявлено: синці навколо лівого та правого ока, в ділянці суглобового паростка нижньої щелепи зліва, підборідді справа, по задній поверхні правого плечового суглобу з переходом на праве плече де середньої третини, в ділянці правої ключиці по середньо-ключичній лінії, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, в ділянці правої сідниці в верхній частині, правій підколінній ямці. Вказані ушкодження виникли не менше як від дев`яти дій тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку 10.09.2015 року та за ступенем тяжкості, як усі разом так і кожне окремо належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, суду пояснив, що він не наносив потерпілій тілесних ушкоджень, у вказаний час 10.09.2015 року в 19.00 год. перебував у власному будинку. Потерпілу у вказаний день не бачив взагалі.

Враховуючи невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, його вина у вчиненні вказаного злочину доводиться здобутими у судовому засіданні показаннями потерпілої, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у довготривалих неприязних відносинах з обвинуваченим. 10.09.2015 року приблизно в 19.00 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 наніс її декілька ударів дерев`яною палицею по обличчю, внаслідок чого вона впала на землю. Там обвинувачений продовжував її бити палицею. Позов підтримує повністю.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 10.09.2015 року приблизно в 19.00 год. її дочка ОСОБА_5 пішла до криниці набрати води. Через 10 хв. повернулася побита. Повідомила, що її побив палкою ОСОБА_4 . Була рана на обличчі, на плечі та інших частинах тіла. Вона була схвильована, кричала, плакала.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 10.09.2015 року приблизно в 19.00 год. ОСОБА_5 пішла до криниці набрати води. Проходила біля свідка. Повідомила, що має на меті зайти до ОСОБА_4 поговорити за зрізані ним горіхи. Через декілька хвилин свідок почув крик ОСОБА_5 . Вона кликала на допомогу. Прибігла до нього. В неї була рана на обличчі, на плечі та інших частинах тіла. Вона була схвильована, кричала, плакала. Конфлікт був біля будинку обвинуваченого.

Крім доведеного вина обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується такими матеріалами кримінального провадження: заявою про злочин, протоколом огляду місця події від 11.02.2015 року, у якому зафіксовано місце нанесення тілесних ушкоджень потерпілій; висновком експерта № 47 від 23 лютого 2016 року згідно якого у ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.16 за участю потерпілої, яка на місці вчинення злочину показала та розповіла про всі обставини його вчинення.

Невизнання ОСОБА_4 себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину суд розцінює, як один із способів захисту своїх інтересів та спробу уникнути відповідальності. Суд ставиться критично до показань обвинуваченого та не приймає до уваги його тверджень про непричетність до вчинення злочину, оскільки вони є нелогічними, не узгоджуються з показами потерпілої та свідків та суперечить дослідженим у судовому засіданні доказам.

Твердження ОСОБА_4 на обґрунтування своєї непричетності до вчинення злочину, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 47 від 23.02.16 згідно якої у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: синці навколо лівого та правого ока, в ділянці суглобового паростка нижньої щелепи зліва, підборідді справа, по задній поверхні правого плечового суглобу з переходом на праве плече де середньої третини, в ділянці правої ключиці по середньо-ключичній лінії, по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу, в ділянці правої сідниці в верхній частині, правій підколінній ямці, які виникли не менше як від дев`яти дій тупого твердого предмету (предметів), та належать до легких тілесних ушкоджень; показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які узгоджуються з показами потерпілої; та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Дата та час вчинення злочину відповідають даті та часу отримання тілесних ушкоджень потерпілою, та не оспорюються як потерпілою так і обвинуваченим, що спростовує його непричетність до вказаних подій.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, пенсіонер, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, ухилився від суду та перебував в розшуку. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої злочином моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, матеріальної шкоди в розмірі 639,75 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, степеня вини особи, та завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, враховуючи те, що дійсно потерпіла ОСОБА_5 в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 отримала умисне легке тілесне ушкодження, терпіла фізичний біль та певні незручності, лікувалася, вважає, що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає до повного задоволення. Під час визначення розміру заподіяної моральної (немайновї) шкоди, суд виходив з принципів розумності та зваженості.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позов в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення, а саме у розмірі 639,75 грн., оскільки вказана шкода доведена товарними чеками про придбання ліків.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000 грн. завданої злочином моральної шкоди та 639,75 грн. завданої злочином матеріальної шкоди, а загалом 5639,75 грн.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: