Справа № 520/7644/16-к
Провадження № 1-кп/520/485/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - захисника ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000135 від 02.03.2016 року, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Ростовської області, м. Таганрог, громадянки України, українки, розлученої, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02 березня 2016 року приблизно о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_8 , в денну пору доби та в умовах необмеженої видимості, керуючи технічно справним автомобілем «Аudi А5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух зі швидкістю біля 60 км/год, по середній смузі пр-ту М.Жукова, з боку вул. Левітана у напрямку пр. Ак. Глушка, перестроїлась в праву смугу свого напрямку руху, по якій продовжувала прямолінійний рух.

Будучи не уважною, не стежачи належним чином за дорожньою обстановкою, своєчасно не звернувши увагу на дорожні знаки «Пішохідний перехід» (5.35.1, 5.35.2) з табличкою «Сліпі пішоходи» (7.16), які в сукупності вимагають від водія, керуючого об`єктом підвищеної небезпеки, максимальної уваги та незважаючи на транспортний засіб, який зупинився перед дорожньою розміткою «Пішохідний перехід», не зменшуючи швидкості, в`їхала на пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1, та розташований біля буд. 4/6, де скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав по пішохідному переходу проїжджу частину, рухаючись з ліва направо по ходу руху вказаного автомобіля.

Відповідно до висновку №1291 від 02.06.2016 в результаті зазначеного ДТП у ОСОБА_5 , малися наступні тілесні ушкодження: відкритий двійний осколковий перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині та нижній третині, перелом правої малогомілкової кістки нижній третині з наявністю рани нижньої третини правої гомілки; закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з вивихом голівки променевої кістки; черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, забійна рана лівої скроневої області.

Вказані ушкодження спричинені ударною дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішохода).

Відкритий двійний осколковий перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині та нижній третині, перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині з наявністю рани нижньої третини правої гомілки, згідно з п. 2.1.3 «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з вивихом гомілки променевої кістки спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних входжень середньої тяжкості.

Черепно-мозкова травма (в єдиний комплекс якої входять струс головного мозку, забійна рана лівої скроневої області) спричинила короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, водій ОСОБА_8 , своїми діями допустила порушення п. 2.3. «б»; 18.1, 18.4 «Правил дорожнього руху» України які зобов`язують водія:

а. 2.3. «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала частково, а саме не заперечувала проти порушення правил дорожнього руху, але не погодилася з тим, що потерпілому були спричинені тяжкі тілесні пошкодження. Цивільний позов потерпілого, щодо матеріальної шкоди не визнала, пояснивши, що матеріальні збитки вона відшкодувала в повному обсязі. Цивільний позов в частині моральних збитків визнала частково на суму 10.000 гривень, та пояснила, що 02 березня 2016 року керувала автомобілем «Ауді А5», рухалась по вул. пр-т М. Жукова, в напрямку пр. Ак.Глушко, та на пішохідному переході, допустила зіткнення з пішоходом, при цьому намагалася всіляко уникнути зіткнення. Надавала потерпілому допомогу, відшкодовувала збитки, але підтверджуючі документи про відшкодування збитків у неї відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду на суму 18 996,33грн., та моральну на суму 250.000 гривень, та пояснив, що 2.03.2016 року переходив по пішохідному переходу, несподівано на великій швидкості вискочив автомобіль і вдарив його. Він впав вдарився головою, пішла кров, відчував біль в області ноги та руки. Потім був доставлений в реанімаційне відділення, було проведено дві операції. На даний час продовжує хворіти, пересувається лише за допомогою милиць, та безпосередньої допомоги сина. Його образ життя після дорожньо-транспортної події повністю змінився у найгіршу сторону.

Допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив в судовому засіданні, що потерпілий його батько, після ДТП йому одразу ж повідомили, і він приїхав на місто через 10 хвилин. Бачив автомобіль який збив батька, він находився на пішохідному переході. Батько знаходився в кареті швидкої допомоги дуже в тяжкому стані. Обвинувачена покупала ліки для батька, на яку суму він не пам`ятає. Цивільний позов заявлений в частині невідшкодованих збитків.

Також в судовому засіданні досліджені письмові докази надані стороною обвинувачення.

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, від 02.03.2016 року, з схемою та фототаблицею;

-протокол огляду транспортного засобу від 02.03.2016 року, з фототаблицею, згідно якого був оглянутий автомобіль та зафіксовані пошкодження;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого, у ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено;

-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.03.2016, згідно якого автомобіль «Audi А5» д/з НОМЕР_1 визнаний речовим доказом;

-висновок судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню автомобіля Ауді, від 08.04.2016 року, згідно якого автомобіль має сліди й ушкодження ударно-динамічного характеру, які розташовані в передній лівій частині, лівій бічній частини, які характерні для контактування з об`єктом, що не має міцних твердих кромок і частин. Утворення цих слідів і ушкоджень характерно при контактуванні передньої лівої частини кузова автомобіля з тілом людини з наступним переміщенням автомобіля вперед щодо тіла й контактом лівого борту кузова з тілом людини;

-висновок судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля Ауді від 08.04.2016 року, згідно якого до моменту ДТП автомобіль Ауді знаходився в працездатному стані;

- висновок судово медичної експертизи від 02.06.2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження: Відкритий двійний осколковий перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині та нижній третині, перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині з наявністю рани нижньої третини правої гомілки, згідно з п. 2.1.3 «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Закритий перелом правої ліктьової кістки в середній третині з вивихом голки променевої кістки спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Черепно-мозкова травма (в єдиний комплекс якої входять струс головного мозку, забійна рана лівої скроневої області) спричинила короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані ушкодження спричинені ударною дією тупих твердих предметів, якими могли бути частина кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішохода). Ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 02.03.2016 року;

-протокол проведення слідчого експерименту від 01.06.2016 року, з схемою та фототаблецею, згідно якого старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області за участю свідків у присутності понятих провів слідчий експеримент та встановив слід гальмування 1,9 розташований на дорожній розмітки «Зебра», та місце наїзду на пішохода - на відстані 2,4 м правого краю проїзної частини та на відстані 2,3 м від найближчої межі дорожньої розмітки зебра.

-протокол проведення слідчого експерименту від 02.06.2016 року, з схемою, згідно якого старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області за участю ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , та понятих встановив слід гальмування довжиною 1,9 м. розташований на дорожній розмітки «Зебра». Також ОСОБА_8 вказала на місце де приблизно стався наїзд на пішохода. Вимірами було встановлено, що місце наїзду на пішохода сталося на відстані 2,4 м правого краю проїзної частини та на відстані 3,3 м від найближчої межі дорожньої розмітки зебра;

-висновок судової автотехнічної експертизи дослідження обставин наїзду автомобіля Ауді А5 на пішохода від 09.06.2016 року, згідно якого в умовах події дії автомобіля Ауди- А5 регламентувалися вимогами пунктів 18.1 ПДР і 18.4 ПДР, згідно з якими водію належало перед пішохідним переходом зменшити швидкість, а в разі потреби зупинити керований автомобіль, продовжити рух тільки переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека. Водій автомобіля Ауди-5, виконанням викладених вище вимог ПДР, мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

Суд вважає вину обвинуваченої доведеною та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Щодо пояснень обвинуваченої в той частині, що її дії не вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, в частині того, що потерпілому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, в повному обсязі спростовується висновком судово медичної експертизи № 1291 від 02.06.2016 року.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її соціальне положення, характер, мотиви і обставини скоєного, а також обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає відповідно до ст. 66 КК України часткове відшкодування збитків, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання, відношення до скоєного, поведінку обвинуваченої в судовому засіданні, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_8 , а також попередження скоєння нових злочинів, з урахуванням викладених обставин має бути призначене покарання в межах санкції статті виключно у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання, щодо заявлених цивільних позовів, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
У судовому засіданні обвинувачена заявлений цивільний позов визнала частково, а саме зауважила, що цивільний позов в частині матеріальних збитків не визнає, так як відшкодувала всі збитки, при цьому жодного підтверджуючого документа суду не надала, моральну шкоду визнала на суму 10.000 гривень.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При вирішенні цивільного позову потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, судом встановлено причинний зв`язок між протиправними, винними і кримінально-караними діями (злочином) обвинуваченої. Суд вважає, що представником потерпілого в судовому засіданні доведено долученими копіями, та наданими для огляду оригіналами документів, той факт, що зазначена сума матеріальних збитків, є обґрунтованою та підтвердженою в повному обсязі. При вирішення питання щодо моральної шкоди, суд вважає, що потерпілим доведено в судовому засіданні, що внаслідок злочину скоєного обвинуваченою життя потерпілого, який є особою пенсійного віку, повністю змінилося в гіршу сторону, потерпілий відчув та продовжує відчувати тривалі страждання, не може самостійно пересуватися, та продовжує проходити лікування, таким чином враховуючи положення ст. 1166 ЦК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині матеріальних та моральних збитків підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує, згідно положень ст. 100 КПК України.
Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування ОСОБА_8 покарання рахувати з часу фактичного взяття під варту після набрання законної сили вироком і звернення його до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши обов`язок з`являтися за кожною вимогою до суду.

На підставі ст.124 КПКУ стягнути з обвинуваченої на користь держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 1 409 гривень 60 копійок.
Цивільний позов щодо стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченої на користі потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму18 996,33 гривень. Цивільний позов в частині моральній шкоди задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченої на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 250.000 гривень.
Речові докази автомобіль «Ауди А5» НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1