Справа № 305/780/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, з середньо-спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, громадянину України, не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України в строк до 15 липня 2017 року включно, без визначення розміру грошової застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 17 травня 2017 року приблизно о 01 годині 15 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у с. Косівська Поляна, після того, коли він вийшов із бару " Каскада" ( номер будинку АДРЕСА_2 ), на вимогу бармена через порушення ним порядку, а також закінченням роботи бару, постукав у вікно вказаного бару. Вікно відчинив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із яким в приміщенні бару в цей час перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_6 переконавшись у тому, що в приміщенні бару знаходяться троє осіб, керуючись мотивами образи через те, що його вигнали із бару, діючи умисно, з метою заподіяння смерті трьом особам, кинув через відчинене вікно у середину бару вибуховий предмет, схожий на гранату РГД з маркуванням на важелі «УЗРГМ-2 118-85 583», внаслідок чого від вибуху ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухових поранень нижніх кінцівок, лівої верхньої кінцівки та грудної клітки справа, однак свій умисел на позбавлення життя потерпілих до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 було доставлено до лікувального закладу та вчасно надано медичну допомогу, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вибухом не спричинено серйозних ушкоджень.
17 травня 2017 року в 7 годин 15 хвилин, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та прийшов до висновку про те, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Поряд з цим слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не застосовував підозрюваному заставу.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту. Вважає, що висновки викладені в ухвалі суду є лише припущеннями та жодними доказами не підтверджені, ставлячи під сумнів пред`явлену його підзахисному підозру. Вказує, що причетність ОСОБА_12 до вибуху не доведена, оскільки жоден зі свідків не вказав на нього. За фактичним обставинами підозри підозрюваний кинув гранату через вікно, яке відчинив один з потерпілих, тобто логічно, що останній мав добре бачити хто саме ця особа, проте ніхто зі свідків чи потерпілих не вказали, що це був саме ОСОБА_6 . Не менш важливим є те, що ОСОБА_6 вийшов з бару зі своїми товаришами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з яким він попрямував до додому, де перебував певний час, отже на момент скоєння вибуху ОСОБА_6 взагалі не було біля бару. Сумнівною на думку захисника є й кваліфікація дій - закінчений замах на вбивство, оскільки потерпілі в наслідок вибуху майже не постраждали, лише один з трьох потерпілих отримав незначні ушкодження. Вважає, що ризики на які вказує у клопотанні слідчий не доведені, у зв`язку з чим відсутні підстави для обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу. Просить врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, є учасником АТО, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, вивчивши надані суду матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав .
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу визначені нормами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Як видно, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами. Суд повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу, ухвала суду відповідає вимогам ст. 196 КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ ( Європейського суду з прав людини)..
Апеляційний суд констатує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується у доданих до клопотання слідчого матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином. Такими доказами у кримінальному провадженні щодо причетності ОСОБА_6 є показання потерпілих, свідків, з якими підозрюваний знаходився у барі " ІНФОРМАЦІЯ_5 ".
Тому апеляційний суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_15 про безпідставність висунутої підозри ОСОБА_6 в ікримінованому злочині, як і доводи про невірну кваліфікацію.
Твердження захисника та підозрюваного апеляційному суду про порушення процедури вручення підозри, незалучення захисника, якого просив підозрюваний, не спростовують висновків суду про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу, як і не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Ті обставини, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, є учасником АТО не дають підстав для зміни запобіжного заходу з урахуванням того, що він є одиноким, немає міцних соціальних зв`язків, що приводить апеляційний суд до переконання про наявність ризиків у тому, що він може ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, з якими він знайомий і вони є його односельчанами; що слідством обставини вчинення кримінального правопорушення в достатній мірі не з`ясовані, а тому не приводять до висновку, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам і підозрюваним буде дотримана належна процесуальна поведінка.
Підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :