1Справа № 335/7436/16-к 1-кп/335/81/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
процесуального прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, питання доцільності продовження запобіжних заходів ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 199 Кримінального кодексу України.
У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ОСОБА_11 обрано запобіжний захід ухвалою суду від 7 грудня 2016 р. у вигляді домашнього арешту, а щодо обвинуваченого ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2016 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який в подальшому продовжувався. Строк дії запобіжних заходів щодо цих обвинувачених закінчується 4 лютого 2017 р.
Проте, судове провадження на даний час не закінчено та потребує часу для його розгляду, з огляду на що колегією суддів в порядку статті 331 КПК України постановлено на обговорення всіх учасників процесу питання доцільності продовження строку дії запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Прокурор у судовому засіданні просила продовжити дію раніше обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки продовжують існувати ризики, визначені статтею 177 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник у судовому засіданні проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник просили вирішити дане питання на розсуд суду.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані суду матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
Щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У судовому засіданні прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_11 , вона зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої, стан її здоров`я, сімейний, майновий стан, дані про міцність соціальних зв`язків, відсутність судимості, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, та враховуючи думку самої обвинуваченої, яка не заперечує проти продовження дії раніше обраного відносно неї запобіжного заходу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 18:00 до 06:00 год. доби строком на 60 днів, на умовах, які визначені ухвалою суду про обрання цього запобіжного заходу.
Щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше був неодноразово засуджений, у тому числі і за злочини, передбачені статтею 199 КК України.
Також суд враховує, що у кримінальному провадженні ще не були досліджені в повному обсязі докази та не допитані свідки, внаслідок чого не змінився ризик впливу на свідків та можливість перешкодити дослідженню доказів по справі. Крім того, ОСОБА_10 інкриміновано вчинення злочинів, за якими передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. ОСОБА_10 є працездатною особою, даних про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися під вартою суду не надано. Медичні довідки про перенесені раніше хвороби ОРВІ, туберкульоз легенів не свідчать про неможливість утримання ОСОБА_10 в умовах слідчого ізолятора на даний час за станом здоров`я.
Як вже зауважувалось судом у попередній ухвалі про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, сторона захисту посилалась на довідку ТОВ «Фирма ЗМС-93» від 21.04.2016. За змістом вказаної довідки з 08.02.2016 по 21.02.2016 ОСОБА_10 перебував у відпустці, після якої на роботу не з`явився. В цей же час, затримано ОСОБА_10 було лише 24.02.2016. Інформації про причини нез`явлення ОСОБА_10 на роботу 22-23.02.2016 суду не надано. Так само не надано доказів щодо продовження із ОСОБА_10 трудових відносин.
Наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків, а саме його перебування у шлюбі та наявність дитини, не посвідчує те, що дитина та дружина перебувають на його утриманні. Навпаки, враховуючи надані стороною захисту документи (постанову про відкриття виконавчого провадження), колегія суддів вважає, що за матеріальним становищем та за наявності боргових зобов`язань обвинуваченому важко утримувати дитину та дружину. Крім того, суду не надано доказів, що дружина є непрацездатною. Проте, вказані обставини, які характеризують особу обвинуваченого, мають враховуватися колегією суддів, в тому числі, і при ухваленні вироку.
Посилання захисника на те, що в ОСОБА_10 помер батько та він був позбавлений можливості взяти участь у похованні та відвідати місце поховання, що не є розумним з позиції християнської моралі, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу зважаючи на положення ст. 178 КПК України.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником не було подано належним чином оформленого відповідно до вимог КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.
Серед іншого, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою слідчого судді від 27.02.2016 передбачено можливість внесення застави, якою ОСОБА_10 не позбавлений права скористатись.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу, та з урахуванням того, що кримінальне провадження потребує часу для розгляду, вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо цього обвинуваченого залишити без змін та продовжити строком на 60 діб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 200, 201, 202, 331, 372 КПК України, колегія суддів
Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 18:00 години до 06:00 години доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів з 25 січня 2017 р. до 25 березня 2017 р. включно на умовах, визначених ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 199 Кримінального кодексу України залишити без змін та вважати продовженим строком на 60 (шістдесят) днів з 25 січня 2017 року до 25 березня 2017 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2016 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 січня 2017 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 26 січня 2017 р. о 09:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3