Провадження № 1-кп/161/659/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцька кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004523 від 02.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рожище Волинської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, працюючої діловодом Доросинівської сільської ради, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

- за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 , 01.10.2016 року близько 15:00 год., умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Ярмарок», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 38 Волинської області, намагалась таємно викрасти товар, а саме: жіночі джинси «Kilroy», вартість яких відповідно до товарознавчої експертизи від 27.10.2016 року, становить 349 грн., жіночу кофту «MEGA-Х», вартість якої відповідно до товарознавчої експертизи від 27.10.2016 року становить 129 грн., жіночу кофту «001257 30 (3)», вартість якої відповідно до товарознавчої експертизи від 27.10.2016 року становить 129 грн., які належать ФОП « ОСОБА_6 ». Не маючи наміру оплачувати вищевказаний товар на касі, обвинувачена ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння, знаходячись в примірочній кабінці, вищевказаний товар заховала в свою жіночу сумку, яку мала при собі, після цього пішла через касовий відділ до виходу з магазину, де була затримана працівниками магазину, чим вчинила усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, що не залежали від її волі злочин не було закінчено.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та показала, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинила зазначений в обвинувальному акті злочин. Завдані збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого майна. У вчиненому обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Крім повного визнання вини самою обвинуваченою, її вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом ухвалено не досліджувати інші докази по даному кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведено вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України.

Таким чином суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинивши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинила злочин, передбачений ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченої.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують її покарання, суд не вбачає.

Визначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом враховується те, що остання раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнала повністю, розкаялася у вчиненому, добровільне відшкодувала завдану шкоду, потерпілий в своїй заяві вказала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, а щодо міри покарання поклалася на розсуд суду, разом з тим, ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, характеризується виключно з позитивної сторони, зобов`язалася в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкції ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази по даному кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 439,80 (чотириста тридцять дев`ять гривень вісімдесят копійок) гривень витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази компакт-диск систем лазерного читання із відеозаписом з камери відео нагляду, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази - жіночі джинси «Kilroy», жіноча кофта «MEGA-Х», жіноча кофта «001257 30 (3)», що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 згідно розписки залишити останній за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: