Справа № 375/134/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/712/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000017 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта базова загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 07 лютого 2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року звільненого від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 28 днів,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі; постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь приватного підприємства «РК Господар» завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 476 грн. 36 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 17 грудня 2016 року близько 08 години 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 прийшов в магазин «Будівельник» ПП «РК Господар», що знаходиться за адресою: вул. Ігоря Зінича, 9, смт. Рокитне Київської області.

Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_7 підійшов до полиці з товаром, яка розміщена посередині торгового залу, де помітив на полиці зварювальний апарат «Сталь» інвертер ММА-245А, і в цей час у нього виник умисел на заволодіння даним зварювальним апаратом. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, ОСОБА_7 викрав з полиці зварювальний апарат «Сталь» інвертер ММА-245А та поклав його до власної сумки, яку приніс із собою, після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 завдав приватному підприємству «РК Господар» майнову шкоду на суму 1 476 грн.36 коп.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в нього погіршився стан здоров`я та звертає увагу суду на те, що його співмешканка вагітна та має двох неповнолітніх дітей. Обвинувачений просить колегію суддів врахувати вказані обставини.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; представника потерпілого, який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу в зв`язку з зобов`язанням останнього відшкодувати підприємству шкоду; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Засади призначення покарання зазначені у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання» передбачено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Як слідує із матеріалів провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

З апеляційної скарги обвинуваченого можна прийти до висновку, що він не згоден з призначеною мірою покарання.

Проте, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 було враховано, що він у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває/ а.п. 80-81/, відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Рокитнянської селищної ради, справи відносно нього на засіданнях комісії при виконкомі селищної ради не розглядались, компрометуючих матеріалів виконком Рокитнянської селищної ради на нього не має, окрім того, обвинувачений не працює /а.п. 79/ та раніше судимий /а.п.77/.

Судом першої інстанції були враховані обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння слідству.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що він спільно проживає з цивільною дружиною, яка вагітна та виховує з нею двох її неповнолітніх дітей, не підтверджене матеріалами провадження, оскільки вказані особи не зазначені в довідці-характеристиці, виданій Рокитнянською селищною радою, як склад його сім`ї /а.п. 79/.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2012 року, на невідбуту частину строку 5 місяців 28 днів.

Окрім того, в матеріалах провадження наявна ухвала Рокитнянського районного суду від 05 грудня 2016 року, відповідно до якої кримінальне провадження №0000339 відносно ОСОБА_7 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України /а.п.85/, а інкриміновані у вказаному провадженні йому події були вчинені 20 травня 2016 року, тобто менше ніж через місяць після звільнення з місць позбавлення волі.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання повністю відповідає меті покарання, визначеній в ч. 2 ст. 50 КК України та при його призначенні було дотримано основних засад, визначених у ст. 65 КК України.
Слід зазначити, що призначене за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченому покарання наближене до мінімальної межі покарання за вказаний злочин, тому підстав для його пом`якшення колегія суддів не знаходить.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому вона не підлягає до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою /а.п. 19-22/.

Вироком Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2017 року, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обвинуваченому залишено без змін тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» № 3352-XII від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З урахуванням наведеного та керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_7 за вироком Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2017 року, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 29 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 29 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення; обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І

____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4