УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,

підозрюваного в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000403 від 20 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , та доданих до клопотання матеріалів.
Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000403 від 20 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення місця служби, а саме ешелон №318, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, солдатом ОСОБА_4

27 лютого 2016 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження солдата ОСОБА_4 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відтак, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

17 червня 2017 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами.

Згідно показів свідка ОСОБА_6 , який проводив службове розслідування за вищезазначеним фактом встановлено, що 22 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 у складі команди із 69 чоловік рухався потягом з м. Одеси до м. Миколаїв. Під час посадки команди до потягу особовий склад було перераховано та виявлено, що приблизно о 15 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби, а саме потяг №318 сполученням Одеса Миколаїв під час стоянки останнього на залізничному вокзалі м. Одеси та зник у невідомому напрямку.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_7 22 квітня 2015 року він був помічником начальника команди у складі 69 осіб, які рухалися з Навчального центру м. Ровно до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 22 квітня 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, під час здійснення посадки на залізничному вокзалі м. Одеси до потягу сполученням Одеса Миколаїв ним було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 . Зі слів військовослужбовців, які рухалися у складі команди вони були обізнані, що їм необхідно сісти на потяг на залізничному вокзалі м. Одеси та прямувати до м Миколаїв, але солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби та зник у невідомому напрямку та про причини такого свого рішення не повідомив. Також зазначив, що до солдата ОСОБА_4 фізичний вплив не застосовувався.

Враховуючи вищевикладене, солдат ОСОБА_4 був обізнаний, що він повинен у складі команди на потязі сполученням Одеса Миколаїв прямувати до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, пройшов навчання у Навчальному центрі м. Ровно, був обізнаний про кримінальну відповідальність за самовільне залишення місця служби, у період з 22 квітня 2015 року по 16 червня 2017 року не звернувся до правоохоронних органів та не прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , чим відкрито вказує на небажання проходити військову службу та дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, що унеможливить проведення необхідних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень у розумні строки.

Таким чином, на думку прокурора є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, прокурор вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, прокурор просив клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання прокурора, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, який вважав необхідним клопотання задовольнити, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати підозрюваному більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, не має міцних соціальних зв`язків, також може вплинути на свідків з метою схилити їх до зміни показань, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.5 ст.182 КПК України, тяжкість та обставини злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 , а також дані, що характеризують особу підозрюваного, вважаю, за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 (шістдесяти чотирьох тисяч) гривень (40 X 1600 =64000).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60(шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 17.06.2017 р. 11 год. 00 хв. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.08.2017 р. о 11 год. 00 хв.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: