Справа № 1-в/331/15/2017
ЄУН 331/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

представника СІЗО ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі клопотання адміністрації СІЗО м. Запоріжжя про застосування до засудженого пільги в вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м"яким відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адмінстрації СІЗО м. Запоріжжя про заміну невідбутої частини покарання на виправні роботи відносно ОСОБА_5 у якості пільги.

У судовому засіданні представник СІЗО ОСОБА_4 підтримав клопотання та зазначив, що під час відбування покарання у відділенні соціально-психологічної служби Запорізького слідчого ізолятора засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе із позитивної сторони. Мав заохочення. Оскільки на теперішній час він має соціальні зв"язки із своїми родичами та дівчиною, яка мешкає на території м. Запоріжжя та згодна надати місце проживання ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації, а також враховуючи той факт, що засуджений має можливість влаштуватися на роботу, просили суд задовольнити зазначене клопотання та замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання виправними роботами.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та пояснив, що у разі звільнення з місць позбавлення волі він має намір залишитись на постійне проживання у м. Запоріжжі, одружитися та влаштуватися на роботу, оскільки він змінив своє відношення до життя, зобов"язався не вчинювати злочини у подальшому.

Прокурор ОСОБА_3 вважав відсутніми підстави для задоволення клопотання, оскільки належна поведінка засудженого в установих виконання покарання не свідчить про його виправлення та необхідність заохочення.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані до клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 04.02.2015 року за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ст. 407 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, початок строку відбуття покарання з 02.12.2015 року.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що за місцем відбуття покарання він характеризується позитивно, стягнень не має, має одне заохочення. У разі звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 та буде працевлаштований до ТОВ "Укрбудцентрінвест"експедитором.

Згідно відомостей адміністрації СІЗО м. Запоріжжя,а саме: заступника начальника відділу із соціально-виховної та психологічної роботи засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 82 КК України собам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Таким чином, враховуючи характеристу засудженого, висновок адміністрації відділу соціально-виховної та психологічної роботи СІЗО м. Запоріжжя, твердження обвинуваченого про намір створити родину та офіційно працювати, відбуваючи покарання у вигляді виправних робіт, враховуючи той факт, що обвинуваченим було вчинено злочин середньої тяжкості, наслідки якого не заподіяли суттєвої шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян та держави, засуждений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відбув одну третину призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість задоволнити клопотання адміністрації СІЗО щодо ОСОБА_5 та замінити невідбуту частину покарання іншим більш м"яким покаранням у вигляді виправних робіт.

На підставі викладеного, ст. 57, 82 КК України керуючись ст.. 537-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адміністрації СІЗО м. Запоріжжя про застосування до засудженого пільги в вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м"яким відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м"яким покаранням у вигляді виправних робіт строком 1 рік 10 місяців та 13 днів з відрахуванням на користь держави 20 % заробітку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1