справа № 462/4365/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого згідно до ст..89 КК України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, судимого 15.08.2016 року Сихівським районним судом м.Львова за ст.185 ч.2 КК України до 5 місяців арешту, проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2014 року , приблизно 17.30 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Взуття», що по вул..Широкій, 65 у м.Львові , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим,що їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із прилавку магазину ноутбук марки «НР 625», серійний номер CNU4059LX, вартістю 1950 грн., що належить ОСОБА_7 , і в приміщенні магазину одразу ж передав його ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місяця скоєння злочину з викраденим майном скрились, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно він 24 березня 2014 року, приблизно 17.30 год. таємно з ОСОБА_5 викрали із прилавку магазину «Взуття» ноутбук та в подальшому через деякий час були затримані працівниками міліції. У скоєному кається.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, зазначив, що дійсно він та ОСОБА_6 викрали із прилавку магазину «Взуття» ноутбук . У скоєному кається, просив не позбавляти волі, так як є хворим на туберкульоз, та є ВІЧ інфікованим .

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб , тобто за ч.2 ст. 185 КК України та він повинен нести за це відповідальність.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, також доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч.2 ст. 185 КК України та він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що до ОСОБА_6 слід застосувати покарання у вигляді арешту.

Крім того, суд вважає, що слід призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст..70 ч.4 КК України, з урахуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 15.08.2016 року .

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його характеристику, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Львівський обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 6 (шести ) місяців арешту.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 15.08.2016 року більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 15.08.2016 року .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 року (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1