Ухвала
іменем україни
20 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000795 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше двічі судимого, останнього разу 11 липня 2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК, на підставі статей 70, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, звільненого 11 квітня 2013 року умовно-достроково,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

в с т а н о в и в:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 засуджено ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 09 серпня 2015 року о 23.00 год. в квартирі АДРЕСА_2 , завдавши кілька ударів кулаком в обличчя та по тілу ОСОБА_7 , відкрито заволодів майном потерпілої вартістю 12 049 грн. У результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою апеляційного суду цей вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Вважає необґрунтованим звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно залишив поза увагою обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. Вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 186 КК у касаційній скарзі не оспорюється, а тому не перевіряється.
Як убачається з матеріалів справи, прокурор оскаржив вирок місцевого суду в апеляційному порядку через необґрунтоване застосування до ОСОБА_6 положень статті 75 КК.
У силу ст. 50 КК рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора, зазначив в ухвалі, що суд першої інстанції при призначенні засудженому покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття та обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу ОСОБА_6 , зокрема: наявність попередньої судимості, задовільну характеристику, сімейний стан, а також взяв до уваги думку потерпілої, яка просила суд не позбавляти волі засудженого.

Проте, залишивши без змін вирок місцевого суду, апеляційний суд не навів достатніх мотивів для спростування доводів, викладених в апеляції прокурора, щодо необґрунтованого звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

У цьому випадку апеляційний суд належним чином не врахував, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим, у тому числі й за вчинення як корисливих так і особливо тяжкого злочинів убивства людини, маючи судимість, яка у встановленому законом порядку не погашена та не знята, через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі у стані алкогольного сп`яніння скоїв новий тяжкий корисливий злочин із застосуванням насильства.Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_8 та його стійке небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, апеляційний суд в ухвалі не навів переконливих аргументів на спростування позиції прокурора щодо необхідності визнати обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК обтяжує покарання, рецидив злочину.

Також є необгрунтованим висновок апеляційного суду про відсутність реальної матеріальної шкоди від діяння ОСОБА_8 , оскільки засуджений, заволодівши майном потерпілої на суму 12 049 грн, добровільно не повернув його та мав змогу ним розпорядитись.

За таких обставин колегія суддів вважає, що викладені в касаційній скарзі доводи прокурора про безпідставне застосування ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є слушними.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати доводи, викладені в апеляційній та касаційній скаргах прокурора, і постановити рішення відповідно до вимог закону.
У разі доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину в тому ж обсязі та тих самих даних про його особу, призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати неправильним і м`яким.

Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3