Справа № 500/4687/15-к
Провадження № 1-кп/500/95/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілої ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0001589 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, українець, освіта середня, не одружений, працює за наймом, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 03 грудня 2007 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 21 червня 2010 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; 20 травня 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 17 серпня 2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.310 ч.1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 03 липня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 03 квітня 2015 року звільнений на підставі ст.6 Закону України «Про амністію»,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2015 року приблизно о 15.45 годині обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Шевченко, 3 біля дитячого садку «Теремок» в м. Ізмаїл Одеської області, шляхом ривка, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 15,31 грам вартістю 16841 гривня, що належав потерпілій ОСОБА_11 , завдавши їй матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Своїми діями він скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

30 червня 2015 року приблизно о 16 годині обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. І.Франко біля Ізмаїльської дитячої школи мистецтв, розташованої по пр. Леніна, 17-а в м. Ізмаїл Одеської області, шляхом ривка, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 22 грами, вартістю 24200 гривень, що належав потерпілій ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Своїми діями він скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе не визнав, пояснив, що потерпілих не знав, вперше їх побачив у райвідділі. Приїхав 30 червня о 05.00 годині ранку в м. Ізмаїл. З дому вийшов о 14.00-15.00 годині та йшов у бік центра, так як батько не встиг перерахувати грошей. Дорогою зайшов до друга, через час зателефонувала тітка, та ближче до 16.00 години, був на вул. 28 Червня, зустрівся із тіткою, взяв 2 тисячі гривень та направився у бік «Глобуса», де зустрівся із свідком, який працював на СТО, поспілкувався з ним з приводу роботи, взяв у нього номер телефону, вони посиділи 20-30 хвилин, потім підійшов хлопець на ім`я ОСОБА_13 та запропонував купити золотий ланцюжок за 1000 гривень. Він купив його та пішов через Камишовий ринок, де його затримали, вдарили ззаду, забрали годинник, привезли у райвідділ, де тримали в холі, доки не прийшли потерпілі. Не проводили ніякої експертизи, оскільки п`яним не був. В холі показали його потерпілим та спитали у них, чи це він зірвав ланцюжок, на що вони відповіли, що вагаються відповісти, доки не дістали у нього ланцюжок. В райвідділі його били, аби він зізнався у скоєному, та щоб сказав, куди подів другий ланцюжок. Не має потожирової експертизи, де було б вказано, що він тримав у руках шолом. Про те, що ланцюжок крадений, він не знав. В наслідок того, що його били у райвідділі, у нього був струс головного мозку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтверджується зібраним у справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 про те, що обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілу Мірзу до цього не знала. 30 червня 2015 року приблизно о 16 годині вона йшла з поліклініки додому. Назустріч їй йшов молодий чоловік, це був ОСОБА_14 . Він зірвав з неї ланцюжок та втік. Вона не змогла його наздогнати. В міліції вона упізнала ОСОБА_14 , добре запам`ятала риси його обличчя. Був одягнений у темний одяг, а ногах кросівки. Вкрадений ланцюжок їй повернули. Наполягає на відшкодуванні моральної шкоди в сумі 10000 гривень, дану суму вона визначила за цінами на ліки. Хворіє на цукровий діабет та грабіж сильно вплинув на стан її здоров`я.

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що приблизно о 16 годині вона виходила з роботи, проходила біля музикальної школи та автостоянки, між ними біля стін гаражів знаходився ОСОБА_14 , зробив крок їй назустріч та зірвав ланцюжок, вона бачила його в упор. Вона побігла за ним, добігла до ОСОБА_15 , ОСОБА_14 сховався в домах. Вона пішла в міліцію. ОСОБА_14 був одягнений у білу футболку, чорні бриджі нижче колін, на голові та в руках в нього нічого не було. Від стінки відходив немов в неадекватному стані, начебто в стані наркотичного сп`яніння. Потім в міліції вона побачила ланцюжок та упізнала ОСОБА_14 по обличчю. Слідчий до упізнання з нею того дня не спілкувався та ОСОБА_14 до проведення упізнання вона не бачила. Спочатку їй показували фотографії, за фотографіями вона його не упізнала, впізнала його вживу. В момент упізнання були присутні вона, слідчий та ще троє, яких вона впізнавала.

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_14 не знає, коли заїжджав у двір по вул. Шевченко, № 3, метрів за 80-100 почув крик жінки, звернув увагу та зупинився. Поряд стояла молода людина, здалося, що в руках у неї був блайзер, потім зрозумів, що це мотоциклетний шолом. Коли посигналив, зупинився, людина почала тікати. Він підійшов до жінки, вона сказала, що з неї зірвали ланцюжок. Добігши до профтехучилища , запитав у жінки, яка стояла продавала хліб, вона відповіла, що за ним побігла жінка, як виявилося, то була друга потерпіла, яка намагалася наздогнати обвинуваченого. Разом із співробітниками поліції шукали головний убір, знайшли шолом. Зріст у молодої людини був відносно зросту жінки, а в чому людина була одягнена, не пам`ятає.

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_14 та потерпілих не знав. Це було наприкінці весни, десь о 17:00-18:00 годині, більш точної дати не пам`ятає. Коли знаходилися біля поліції, співробітники запропонували бути понятими. Пішли до відділу поліції, де їм було пояснено, що ОСОБА_14 вкрав визначені речі у громадянки, роз`яснено права та обов`язки. Слідчий запропонував обвинуваченому видати речі самостійно, але той відмовився. Тоді почали проводити обшук злочинця та знайшли 1000 гривень, золотий ланцюжок та мобільний телефон. Ланцюжок був завширшки 1 см, та було видно, що його було зірвано. Все це знаходилось у правому задньому кармані. Під час затримання обвинуваченого присутнім не був. Під час обшуку обвинувачений був вдягнений у джинси темного кольору, толстовку. На обличчі слідів побоїв не було, був запах перегару. В затриманні участі не приймав.

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що син приїхав додому з м. Одеса вранці. Коли вона прийшла додому, він спав, прокинувся о 12.00 годині, зателефонував батькові, тому що його не було вдома. Батько сказав йому підійти до тітки. Він пішов одягнений в футболку темного кольору, джинсові шорти, сині кросівки, на руці був годинник. ОСОБА_19 працює на ринку, батько з ними не міг зустрітися, сказав щоб син пішов до ринку, тітка дасть йому грошей на розходи. Вона телефонувала чоловікові, той сказав, що тітка дала сину грошей, вона сама із ОСОБА_20 не спілкується. Десь о 23.00 годині їй зателефонували та сказали, що її сина затримано, то був чоловічий голос. Наступного ранку вона поїхала у поліцію та давала показання ОСОБА_21 , він її допитував. Вона просила, щоб вони повернули телефон сина та дорогий годинник. Їй сказали, що сина затримали о 17.00 годині.

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що обвинуваченого знав, потерпілих не знав. Сталося це влітку, до чергової частини поступив дзвінок з повідомленням про те, що скоєно 2 грабежі, та за описанням зрозумів, що то одна людина. Він був на нараді, коли ОСОБА_23 наказав виїжджати у зв`язку з грабуванням ланцюжків. Він виїхав на пошуки особи, яка підходила під описання. Об`їжджали центр міста, коли побачили хлопця, схожого за описанням на того, кого описували, коли телефонували до чергової частини, який лежав на траві в непритомному стані. Він вважає, що хлопець знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Десь о 20.30 привезли його у відділення поліції до слідчого ОСОБА_24 . Запросили двох понятих для огляду цього хлопця, ним виявився ОСОБА_14 , у якого були виявлені та вийняті гроші та золотий ланцюжок. У зв`язку з цим, вони зрозуміли, що він підозрюється у скоєнні двох грабежів. ОСОБА_14 давав слідчому показання, та не міг пояснити, звідки у нього ланцюжок та гроші, плутався у показаннях. Коли затримували ОСОБА_14 , наручники на нього не одівали та спеціальні засоби не використовували, він погодився поїхати в райвідділ добровільно. Давав зізнавальні показання. При проведенні слідчих дій, потерпілий упізнав ОСОБА_14 . Він побачив потерпілого після проведення впізнання, та о 18.00 годині з потерпілою ОСОБА_25 не зустрічався. При огляді у ОСОБА_14 не було телефону, був одягнений у шорти та футболку темного кольору. Не пам`ятає, аби у ОСОБА_14 були побої, вони не приймали до ОСОБА_14 ніякого фізичного впливу. Він допитував маму ОСОБА_14 .

- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що ОСОБА_14 не знав, не пам`ятає коли було зареєстроване провадження. На той час був слідчим, ОСОБА_27 привів ОСОБА_14 та він затримав обвинуваченого за ст. 186 ч.2 КК України, про що у присутності понятих склав протокол. ОСОБА_14 зірвав золоті ланцюжки, які були вийняті. Не пам`ятає, аби ще щось виймалося. Все, що виймалося, фіксувалося в протоколі затримання, яке проводилось у вечірній час. Проводилося впізнання, де упізнали ОСОБА_14 , та його допитали одразу, після затримання. В протоколі він вказав фактичний час проведення затримання. Матері ОСОБА_14 телефонував, коли складав протокол затримання, не пам`ятає аби у обвинуваченого був телефон. Було складено протокол впізнання, де потерпіла упізнала свій ланцюжок. Слідство не визнало доцільним проводити потожирову експертизу ланцюжка, та ланцюжок повернули потерпілій. На момент затримання обвинувачений був у стані наркотичного сп`яніння, та він не бачив підстав для проведення експертизи на наркотичне сп`яніння. Чи були тілесні ушкодження на момент затримання він не пам`ятає. - заявою потерпілої ОСОБА_10 від 30.06.2015 року про те, що десь о 16.00 годині біля музикальної школи № 1 по вул. Івана Франко не визначена особа заволоділа її ланцюжком;

- протоколом огляду місця події від 30.06.2015 року про те, що відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_10 від 17.25 до 18.00 години, оглядалося місце між вул. Івана Франко та вул. Михайла Грушевського (вул. Енгельса) у м. Ізмаїлі, де на неї був скоєний напад;

- протоколом пред`явленої особи для впізнання від 01.07.2016 року, де потерпілою ОСОБА_10 був впізнаний обвинувачений ОСОБА_5 як особа, яка 30.06.2015 року о 16.00 годині по вул. Івана Франко відкрито зірвав у неї золотий ланцюжок;

- заявою потерпілої ОСОБА_11 від 30.06.2015 року про те, що біля 16.00 години не визначена особа викрала золотий ланцюжок вартістю 16500 гривень;

- протоколом огляду місця події від 30.06.2015 року про те, що від 17.25 до 18.00 години, оглядалося місце по вул. Івана Франко, де був скоєний напад на потерпілу ОСОБА_11 та з місця події було вилучено шолом;

- протоколом пред`явленої особи для впізнання від 01.07.2016 року, де потерпілою ОСОБА_11 був впізнаний обвинувачений ОСОБА_5 як особа, яка 30.06.2015 року о 16.00 годині біля дитячого садку відкрито зірвав з неї золотий ланцюжок;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.06.2015 року про те, що у нього був вилучений ланцюжок жовтого кольору довжиною 55 сантиметрів з пошкодженою застіжкою замку;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.07.2015 року де ОСОБА_11 впізнала золотий ланцюжок під № 2, який був вилучений у ОСОБА_5 30.06.2015 року при затриманні.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Також в судовому засіданні було допитано:

- свідок ОСОБА_28 яка пояснила, що обвинувачений є її племінником. В 2015 році вона бачила ОСОБА_14 на вулиці, приблизно на початку 16 години, за проханням свого брата віддала ОСОБА_14 2000 гривень. Це було влітку, він був одягнений в чорні шорти та темну футболку. Більше вона ОСОБА_14 не бачила. Не знає, що сталося з ним далі. З його мамою не спілкувалася.

- свідок ОСОБА_29 який пояснив, що обвинуваченого знав, разом працювали в м. Одеса на СТО влітку 2015 року. Потерпілих не знає. Коли був в гостях у ОСОБА_30 , познайомився з його мамою. Тиждень потому зустрів маму ОСОБА_30 . Та вона розказала йому, що ОСОБА_31 знаходиться під вартою. 30 червня вони випадково зустрілися з ОСОБА_32 десь о 16.00 годині біля «Глобуса», посиділи разом, попили пива. Він пропонував роботу ОСОБА_14 , коли підійшов хлопець та пропонував ланцюжок, тому що йому треба гроші, ОСОБА_31 купив цей ланцюжок десь за 1000 гривень, потім ще хвилин 5 посиділи, та йому треба було поїхати зустріти автобус. Глобус знаходиться неподалік від автостанції, коли уходив на ОСОБА_33 не було подряпин, він був одягнений у бріджи, кросівки та футболку чорного кольору. Той, хто продав ланцюжок був десь зростом з ним, одягнений в шорти, шльопанці та футболку. Ланцюжок тримав у руці не застебнутий. Куртку не пам`ятає, і в той вечір на ньому не була ця кофта. Чи була на ОСОБА_34 порвана футболка, він не пам`ятає. Ланцюжок він не чіпав, в руки його не брав.

Суд критично оцінює і не бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , що вона віддала 2000 гривень ОСОБА_5 , та показання свідка ОСОБА_29 про те, що 30.06.2015 року біля 16.00 години він знаходився разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , і що ОСОБА_5 придбав у незнайомого хлопця золотий ланцюжок за 1000 гривень, та самі пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що гроші йому надала тітка, а золотий ланцюжок він придбав у незнайомого парня за 1000 гривень, так як його всі пояснення та допит вказаних свідків були дані після допиту всіх свідків в судовому засіданні. В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 визнавав себе винним у скоєнні вказаного злочину при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у липні 2015 року. В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 не пояснював, що гроші йому дала тітка, а золотий ланцюжок він придбав у незнайомого парня, дана версія обвинуваченого виникла в ході судового засідання, для чого були допитані свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_29 , які в ході досудового розслідування не допитувались і не відкривались стороні обвинувачення.

Суд вважає неспроможними версії сторони захисту та обвинуваченого про те, що ОСОБА_5 не скоював даний злочин, золотий ланцюжок він придбав у незнайомої йому особи, фактично ОСОБА_5 був затриманий біля 18.00 години, потерпілі вказують на те, що особа, яка скоїла злочин була в різному одягу, досудовим розслідуванням були допущені ряд порушень при впізнанні ОСОБА_5 потерпілими, а саме вони бачили обвинуваченого до впізнання, а тому його впізнали, не було визначено час скоєння правопорушення, і те, що всі сумніви необхідно трактувати на користь обвинуваченого, так як суд дійшов висновку, що показання потерпілих, фактично обставини по справі та процесуальні дії не суперечать одні одним, і відповідають хронологічній послідовності скоєним злочинам.

Суд не може погодитися з доводами обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпілі його не впізнали, протокол про впізнання його і саме впізнання було проведено з порушенням, так як самі потерпілі наполягають на тому, що їх пограбував саме ОСОБА_5 , вони його чітко запам`ятали та в судовому засіданні наполягали на тому, що вони і зараз його впізнають як особу, яка їх пограбувала, їх показання як в ході досудового розслідування, так і в ході судового засідання ідентичні та послідовні, та не викликають сумнів в їх правдивості.

Таким чином, аналіз усіх досліджених доказів в судовому засіданні дозволяє суду дійти висновку про те, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності є достатніми для єдиного вірного висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та для ухвалення обвинувального вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер вчинених ним дій, особу обвинуваченого, та згідно ст.ст. 66, 67 КК України обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні. Суд не може віднести щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе не визнав.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 суд задовольняє повністю та стягує з ОСОБА_5 24200 гривні - вартість золотого ланцюжка.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 суд задовольняє повністю та стягує з ОСОБА_5 10000 гривень моральну шкоду, яка виражається в душевних та моральних стражданнях, вона є цукровим діабетиком, у неї збився нормальний ритм життя внаслідок кримінального правопорушення проти неї.

В силу ч.4 ст.174 КПК України суд за набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2015 року на перелічені у неї предмети, та їх долю слід вирішити у відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

В силу ст. 124 КПК України, стягнути з Обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи за № 236 від 24.07.2015 року у сумі 184 гривні 14 копійок. Хоч суд і не посилається на неї, але вказані витрати були понесені у зв`язку з цим кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою та продовжити строк його застосування до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 30.06.2015 року.

В силу ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30 червня 2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 24200 (двадцять чотири тисячі двісті) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 10000 (десять тисяч) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи у сумі 184 гривні 14 копійок.

Зняти арешт, накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 липня 2015 року та:

- шолом чорного кольору знищити,

- кошти у розмірі 995 гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно за рахунок пред`явлених потерпілими цивільних позовів.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1