печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2016 за № 0002675, звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання розглянуто відповідно до положень ч. 2 ст.172 КПК України, без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно .
Вислухавши слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти переконання про необхідність здійснення визначених слідчим заходів з наступних підстав.
Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 від 05.10.2016 за фактом зловживання владою та службовим становищем, надання службовими особами ДГБ МВС України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяних в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 364 у редакції від 07.04.2011, ч. 3 ст. 369 у редакції від 18.04.2013, ст. 340 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України у редакції від 07.04.2011 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи спецпідрозділів «Беркут» МВС України, виконуючи явно злочинний наказ, будучи представниками влади, у період 18-20 лютого 2014 року, перебуваючи у центральній частині міста Києва на вулицях Інститутській, Грушевського, Кріпосному провулку та інших місцях, вчиняли незаконні дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень щодо протидії акціям протесту цивільних осіб, які відбувались у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року, застосовуючи при цьому зброю та спеціальні засоби, що призвело до тяжких наслідків вбивств та заподіяння учасникам акцій протесту тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.
У ході досудового слідства встановлено, що до вказаних злочинів причетний ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Майдан-Гологірський, Золочівського району, Львівської області, громадянин України, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Причетність ОСОБА_6 , який станом на січень-лютий 2014 року обіймав посаду заступника начальника начальника управління організації служби та роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ, судової міліції Міністерства внутрішніх справ України, до зазначених злочинів, підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , (відомості про них з метою забезпечення їхньої безпеки визнано конфіденційними), які зазначили, що останній, працюючи у МВС України вчиняв дії, пов`язані з незаконною протидією протестним акціям громадян, що відбувалися у м. Києві у січні-лютому 2014 року, зокрема давав окремі вказівки керівникам підрозділів «Беркут» МВС України на організацію силових акцій правоохоронними органами стосовно цивільних осіб, організовував незаконну видачу грошових коштів працівникам правоохоронних органів з метою їх схиляння до вчинення злочинів щодо мітингувальників.
У ході досудового розслідування 25.11.2016 повідомлено про підозру колишнього заступника начальника Департаменту начальника управління Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 369 у редакції від 18.04.2013, ч. 4 ст. 41, ст. 340 та ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 у редакції від 07.04.2011 КК України.
Крім того, у ході розслідування перевіряється причетність ОСОБА_6 до організації незаконного забезпечення та використання працівниками правоохоронних органів заборонених законом набоїв до спеціальних засобів (Форт-500), які перебували на озброєнні спецпідрозділів «Беркут» МВС України.
Також встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 обіймає посаду начальника управління з громадської безпеки Головного управління Національної Гвардії України.
Відповідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
збереження речових доказів;
спеціальної конфіскації;
конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Внаслідок вчинених підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що призвело до протиправного та надмірного застосування фізичної сили, спеціальних засобів, спецтехніки та прихованого застосування вогнепальної зброї працівниками правоохоронних органів, було заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді вбивств 10 осіб, загибелі 7 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 24 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 17 особам, легких тілесних ушкоджень 59 особам.
Вчиненими підозрюваним ОСОБА_6 злочинами, заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а також із передбаченим додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна.

З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень, забезпеченню цивільних позовів потерпілих, запобігання можливості приховування, знищення, використання, відчуження майна підозрюваного ОСОБА_6 , на нього необхідно накласти арешт.
Підозрюваний ОСОБА_6 постійно проживає із сім`єю у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідством встановлено, що 21.08.2013 згідно запиту заступника Міністра внутрішніх справ України керівника апарату ОСОБА_9 № 14538, керівництво МВС України звернулось до голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з клопотанням про включення житлової площі по АДРЕСА_2 до складу службового житла, а саме трикімнатної квартири
АДРЕСА_3 державної адміністрації № 436 від 06.09.2013 задоволено вказане вище клопотання Міністерства внутрішніх справ України та включено до числа службових, окрему трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
Згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 347 від 07.07.2014 затверджено звернення адміністрації адміністративно-господарського управління МВС України про надання службової трикімнатної квартири АДРЕСА_5 начальнику Департаменту громадської безпеки МВС України на родину з 4-х осіб, у тому числі: він, дружина ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 та видано відповідний ордер на право зайняття службового жилого приміщення № 012856 на ім`я ОСОБА_6 .
Водночас, згідно рапорту ОСОБА_6 від 12.09.2014, останній звернувся до міністра внутрішніх справ України ОСОБА_13 з проханням розглянути питання щодо виключення вказаної вище службової квартири з числа службових жилих приміщень.
Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 621 від 25.11.2014 задоволено клопотання керівництва МВС України щодо виключення жилого приміщення, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_5 з числа службових у зв`язку із тим, що відпала потреба у такому його використанні.
Згідно довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації у вищевказаній квартирі на даний час ОСОБА_6 проживає разом із сім`єю, водночас право власності на вказану квартиру останній зареєстрував на свою мати ОСОБА_12 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 75103564 від 07.12.2016.
Надання дозволу на арешт вказаного майна підозрюваного ОСОБА_6 у порядку ст. ст. 170-171 КПК України забезпечить стороні обвинувачення гарантію щодо неможливості в подальшому відчуження такого майна, як такого, що підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 173 КПК України, клопотання слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 117, 131, 132,167, 170-175 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити. Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1