Справа № 727/6250/17
Провадження № 1-кс/727/1923/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторони кримінального провадження

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 22.01.2015 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 1, ст. 105 КК України до громадських робіт строком 80 год., на підставі ст. 105 КК України від покарання звільнено і застосовано примусові заходи виховного характеру строком на 1 рік;

2) 21.10.2016 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 186 ч. 2, ст. 75 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

по матеріалам досудового розслідування внесеного до внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До суду звернулася слідчий відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області підполковник поліції ОСОБА_6 з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В клопотанні посилається на те, що 23.02.2017 року близько 16 год. ОСОБА_5 проходячи вулицею Учительською в місті Чернівцях разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , неподалік магазину «Жаклін» зустріли ОСОБА_8 , після чого в них виник умисел на безпричинне спричинення останньому тілесних ушкоджень, з метою приниження його людської гідності. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_8 , викликати у нього почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження, зламання його фізичного та морального опору, наніс потерпілому ОСОБА_8 два удари кулаком руки в область обличчя, спричинивши тим самим фізичною болю. ОСОБА_7 , виконуючи свою злочинну роль, наніс один удар кулаком в задню частину голови ОСОБА_8 , спричинивши фізичний біль останньому. Після нанесених ударів ОСОБА_8 почав втрачати свідомість та не міг чинити фізичний опір останнім. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою подальшого залякування потерпілого ОСОБА_8 , з метою не бути викритими перехожими, вирішили продовжити незаконні насильницькі дії відносно останнього в приміщенні сараю за місцем проживання ОСОБА_5 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , застосовуючи до останнього фізичну силу, привели його в приміщення сараю, розташованого на території господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . Перебуваючи в сараї, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжили наносити потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, вчиняти інші насильницькі дії, що принижують його людську гідність, з метою примусити останнього вчиняти дії, що суперечать його волі, а саме наказали ОСОБА_8 оголитися, тобто зняти весь одяг, в тому числі нижню білизну. В оголеному вигляді примусили потерпілого віджиматися від підлоги, поставили під час віджимання на плечі потерпілого дерев`яну колоду, спричиняючи тим самим потерпілому як фізичного, так і морального страждання. Зазначені незаконні дії, що принижували людську гідність потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 фіксував на відео за допомогою мобільного телефону для того, щоб в подальшому шантажувати останнього фактом його розповсюдження широкому колу осіб. Під час перебування потерпілого ОСОБА_8 в сараї, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виявили у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung Galaxy », після чого в них виник умисел на відкрите заволодіння ним. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , взявши до рук металеву трубу, погрожуючи потерпілому нанесення удару даною трубою, примусив вийняти телефон з кишені та передати його ОСОБА_7 . Виконуючи свою злочинну роль, ОСОБА_9 , з метою незаконного відкритого заволодіння майном потерпілого, з руки останнього вирвав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в чохлі, із сім-картами оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Після відкритого заволодіння вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжили наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження, руками та різними підручними предметами, спричиняючи останньому сильного фізичного болю та морального страждання, з метою залякати його, викликати в нього почуття страху перед ними та тим самим примусити потерпілого не повідомляти нікому про вчинення щодо нього насильницьких дій, відкритого заволодіння його мобільним телефоном, в тому числі не повідомляти правоохоронні органи.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , привласнили мобільний телефон «Samsung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 3000 гривень, в чохлі вартістю 200 гривень, із сім картами оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 загальною вартістю 20 гривень, на рахунку яких знаходились кошти в сумі 15 гривень та розпорядилися даним майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3235 грн.

Далі, ОСОБА_5 , після катування потерпілого ОСОБА_8 та відкритого заволодіння майном останнього, продовжив свої злочинні дії, а саме помістив його в підвал однієї з житлових кімнат та зачинив його, позбавивши можливості пересуватися, позбавивши його волі, де незаконного утримував потерпілого протягом приблизно однієї години.

24.02.2017 року відомості про кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127,ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.

15.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127,ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, має не зняту та не погашену судимість, вчинив тяжкий злочин.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши, доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112.

15.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127,ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, зокрема підозра підтверджується протокол допитом потерпілого, протоколами огляду, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження, що оглянуті судом.

Також вважаю, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому враховую те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання за ст. 127 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років, за ст. 146 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі до 5-ти років, за ст. 186 ч. 2 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 4-ох до 6-ти років, є раніше судимим, злочини вчинив в період не знятої та непогашеної судимості, що на думку суду свідчить про існування ризику його подальшого переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення та приховування речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування..
Крім цього, вважаю, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ВДПтСУ в Чернівецькій області (№33) терміном до 24 серпня 2017 р.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали мені вручено 26.06.2017 року
о ______ год. ________ хв.
Підозрюваний ___________________ _____________________ (П.І.Б.) (підпис)