Провадження № 11-кп/795/394/2017
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008250, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Луганської області м. Свердловськ, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.10.2006 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-08.11.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-10.10.2016 року Славутицьким районним судом Київської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-19.12.2013 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-04.07.2016 року Славутицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, за ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_6 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду від 10 жовтня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання 08.09.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у період з 08.09.2016 року по 23.01.2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід йому до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою.

Стягнуто з нього на користь держави 88,10 грн. процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, за ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутицького районного суду Київської області від 04 липня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 7 місяців.

Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання 08.09.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у період з 08.09.2016 року по 23.01.2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід йому до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою.

Стягнуто з нього на користь держави 88,10 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 30.08.2016 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою, шляхом пошкодження вікна та відкриття з середини воріт до цеху, проникли до приміщення деревообробного цеху, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали пилу марки «Jet», модель JMS-8, що належить ОСОБА_13 , вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3507/16-24 від 22.09.2016 року складає 1199 грн., чим спричинили останньому майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2016 року, у проміжок часу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в лісосмузі урочища «Ялівщина» неподалік дамби на річці Стижень поблизу вул. Єськова в м. Чернігові, в ході конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи спільно, умисно нанесли ОСОБА_14 не менше дев`яти ударів руками в область голови, а також ОСОБА_6 умисно наніс не менше одного удару ногою в область голови ОСОБА_14 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми синців та саден обличчя, крововиливів в шкірно-м`язевому лоскуті волосистої частини голови, травматичної субдуральної гематоми по випуклій поверхні та основі обох півкуль головного мозку загальним об`ємом близько 180 мл, поширених субарахноїдальних крововиливів, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 791 від 30.10.2016 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, та мають прямий причинний зв`язок з причиною смерті.

Смерть ОСОБА_14 настала від набряку головного мозку внаслідок стиснення головного мозку субдуральною гематомою, яка, в свою чергу, виникла внаслідок внутрішньочерепної травми, 08.09.2016 року, у проміжок часу з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в лісосмузі урочища «Ялівщина» неподалік дамби на річці Стрижень поблизу вул. Єськова в м. Чернігові.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинувачених, просить змінити вирок стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не врахував наявності винесеного відносно нього вироку Славутицького міського суду Київської області від 10.10.2016 року, за яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, в зв`язку з чим призначив покарання без врахування вимог закону, викладених в ч. 4 ст. 70 КК України.

Захисник ОСОБА_9 , не погоджуючись з вироком місцевого суду, звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просив змінити рішення суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити менш сувору міру покарання його підзахисному. Звертає увагу на те, що при винесенні рішення суд не врахував зухвалу поведінку потерпілого ОСОБА_14 , яка і стала причиною протиправних дій ОСОБА_15 та відсутності наміру обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого. Крім того, не було належним чином враховано характеристику ОСОБА_15 , який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене йому покарання, врахувавши його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а також поведінку, яка не була направлена на ухилення від відбування покарання. Крім того, звертає увагу на те, що при виникненні конфлікту з потерпілим, у нього не було наміру на заподіяння смерті. Стверджує, що після нанесення ОСОБА_14 ударів, останній був у нормальному стані, в зв`язку з чим у них не виникло думки про необхідність надання йому допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив у поданій ним апеляційній скарзі змінити вирок суду в частині призначеного покарання в зв`язку з його суворістю, та призначити більш м`яке покарання. Вважає, що суд при винесенні рішення щодо міри покарання належним чином не дослідив та не врахував даних про його особу, зокрема визнання вини як на стадії досудового так і судового слідств, активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття, добровільне повернення викраденого майна, вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, що виникло внаслідок аморальних дій потерпілого. Вказує, що поза увагою місцевого суду залишилось наявне у нього з дитинства захворювання олігофренією в ступені легкої дебільності, чому не було надано належної оцінки. Стверджує, що вчинені ним дії були з шляхетних міркувань, при цьому він не мав жодного наміру на спричинення тяжких наслідків.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані ними апеляційні скарги, а вирішення апеляційної скарги прокурора віднесли на розсуд суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони обвинувачених та захисту, просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, щодо застосування ч.5ст.72 КК України, просив зарахувати ОСОБА_15 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 21.06.2017 року, тобто, по день набрання чинності Закону України від 18.05.2017 року „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , обох обвинувачених, задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені зазначили, що у скоєному щиро каються та просили пом`якшити міру покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За встановлених по справі фактичних обставин, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення; та за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб вірно кваліфіковано місцевим судом.

Висновок суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, правомірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, зокрема його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, освіту, наявність малолітньої дитини, формально позитивну характеристику за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання: рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей за інкриміновані кримінальні правопорушення, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на неврахування судом першої інстанції його психічного стану здоров`я, та вчинення кримінального правопорушення в стані сильного душевного хвилювання спростовується дослідженим під час розгляду справи в суді першої інстанції висновком судово-психіатричної експертизи №348 від 06.10.2016 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 наявні клінічні ознаки легкої розумової відсталості, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, тобто був здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, і примусові заходи медичного характеру йому не показані.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції належним чином вмотивоване, призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його зміни відсутні, в зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а викладені в ній вимоги є необґрунтованими та такими, що вже знайшли своє відображення у винесеному рішенні суду першої інстанції.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевий суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, зокрема його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, освіту, формально позитивну характеристику за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільну видачу викраденого майна; обставин, що обтяжують покарання: рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей за інкриміновані кримінальні правопорушення, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Всі обставини, на які вказали в скаргах захисник ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_15 , судом були досліджені та враховані при винесенні покарання. Їх твердження щодо суворості призначеного покарання, не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для його пом`якшення не вбачається.

Однак, суд 1 інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, в супереч вимог чинного кримінального законодавства призначив покарання за правилами, викладеними в ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а не за правилами передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в ч. 1-3 даної статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що обвинувачений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження кримінальні правопорушення за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року були вчинені ОСОБА_15 30 серпня 2016 року та 08 вересня 2016 року, тобто, до винесення рішення Славутицьким міським судом Київської області від 10 жовтня 2016 року, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Також підлягають задоволенню апеляційні вимоги прокурора в частині застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, відповідно до яких у строк відбування покарання ОСОБА_15 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто, по день набрання чинності Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним виконати положення ч. 2 ст. 72 КК України та додатково зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто, по день набрання чинності Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання щодо ОСОБА_6 .

Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 121 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року та вироком Славутицького міського суду Київської області від 10 жовтня 2016 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, додатково зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В порядку ст. 404 КПК України, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, додатково зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4