ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005765 від 27 липня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, Одеської області, громадянина України, маючого на утриманні трьох дітей 2012 р.н., 2014 р.н. та 2015 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.07.2010 Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн., який не сплачено.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

27.07.2016 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на ринку «Привоз» в м. Одесі, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_5 , а саме грошові кошти, які знаходились разом з гаманцем в сумці ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись відволіканням ОСОБА_5 під час покупки продуктів, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: шкіряний гаманець, вартістю 100 гривень, у якому знаходились грошові кошти у сумі 280 грн., спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 380 гривень.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину вирішив зникнути і мав змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак під час спроби його затримання, позбавився викраденого майна.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив кримінальне провадження слухати без його участі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного злочину повністю доведена.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2012 р.н., 2014 р.н. та 2015 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 13.02.2017 року.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання за даним вироком і вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.07.2010 у виді штрафу у розмірі 1000 гривень, виконувати самостійно.

Речові докази, а саме:

шкіряний гаманець, та грошові кошти у сумі 280 грн., які були повернуті під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: