Справа № 698/903/14-к
Провадження № 1-кп/698/106/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000194 від 11 червня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ямпіль Катеринопільського району Черкаської області, проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи неповнолітньою, 08.06.2014 року в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та належить гр. ОСОБА_4 , де з середини травня місяця 2014 року проживала в будинку вказаного домоволодіння в якості квартиранта, тобто маючи вільний доступ, за час відсутності власника домоволодіння із сумки, яку ОСОБА_4 залишив у вищевказаному приміщенні без нагляду, таємно, умисно, з корисливою метою викрала грошові кошти в сумі 2500 гривень, які на праві власності належать гр. ОСОБА_4 після чого викрадені кошти витратила на власні потреби, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми діями неповнолітня ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вона ж будучи неповнолітньою 10.06.2014 року в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та належить гр. ОСОБА_4 , де з середини травня місяця 2014 року проживала в будинку вказаного домоволодіння в якості квартиранта, тобто маючи вільний доступ, за час відсутності власника домоволодіння із сумки, яку ОСОБА_4 залишив у вищевказаному приміщенні без нагляду, повторно, умисно, з корисливою метою, таємно викрала грошові кошти в сумі 1500 гривень, які на праві власності належать гр. ОСОБА_4 , чим завдала останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми діями неповнолітня ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 , вину у вчиненні даного злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин, визнала повністю, щиро розкаялась, пояснила, що зробила для себе відповідні висновки, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згодна повністю, фактичні обставини справи не оспорювала та пояснила про обставини скоєння нею злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Зокрема дала показання про те, що дійсно 08.06.2014 року в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та належить гр. ОСОБА_4 з корисливою метою викрала грошові кошти в сумі 2500 гривень, які на праві власності належать гр. ОСОБА_4 після чого викрадені кошти витратила на власні потреби та 10.06.2014 року в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в приміщенні літньої кухні домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та належить гр. ОСОБА_4 з корисливою метою викрала грошові кошти в сумі 1500 гривень, які на праві власності належать гр. ОСОБА_4 після чого викрадені кошти витратила на власні потреби.

Свою винність у вчиненому ОСОБА_5 , визнала повністю, в чому щиро розкаялася, пояснила, що зробила для себе відповідні висновки, послався на те, що на даний час виправилася, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні в обвинувальному акті, згодна повністю, фактичні обставини справи не оспорювала, щиро розкаялася та попросила вибачення у потерпілого.

Дані показання ОСОБА_5 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердив правдивість показань обвинуваченої ОСОБА_5 , щодо фактичних обставин справи, і просить суд останню суворо не карати в зв`язку з чим не застосовувати до неї покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки викрадене йому повернуто.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченої, а також у згідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України здійснено допит обвинуваченої.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих їй діяннях, які виразились у таємному викраденні грошей в сумі 4000 грн. 00 коп.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 :

- за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

- за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вирішуючи питання, про призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд визнає і враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та те що злочини вона вчинила будучи неповнолітньою, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка на момент вчинення злочину була неповнолітньою, повністю визнала свою провину у скоєному, щиро покаялася, змінила поведінку у кращій бік, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в неповній сім`ї, з бабусею ОСОБА_8 , сестрою ОСОБА_9 і в даній сім`ї існують добрі стосунки, створені належні умови для її виховання та навчання, а бабуся може запобігти вчиненню неповнолітньою інших протиправних дій, на що вказує той факт, що як до скоєння даних злочинів так і після їх скоєння, будь яких порушень законодавства ОСОБА_5 , не вчинялось і на її бездоганну поведінку на даний час, а викрадене майно повернуто. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час остання не потребує застосування покарання.

Враховуючи той факт, що судом вирішувалось обвинувачення по суті і ОСОБА_5 , визнано винуватою, тому щодо неї, слід постановити обвинувальний вирок з призначенням їй покарання, в межах санкції закону та беручи до уваги той факт, що вона не має

самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, що позбавляє суд призначити найменше покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, а тому суд вважає, що за таких обставин слід призначити покарання у виді громадських робіт, в межах санкції закону, із застосуванням положень ст. 100 КК України та звільненням її від покарання з умовою застосування до ОСОБА_5 , двох примусових заходів виховного характеру у виді: застереження та передачею під нагляд матері з метою постійного і належного контролю за її поведінкою та посилення виховного впливу.

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речові докази: гроші в сумі 1084 грн.00 коп., які передані на зберігання його законному володільцю, ОСОБА_4 , належить залишити останньому за належністю, звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Враховуючи, що відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався, суд вважає правильним зважаючи на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, іншого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст.100 КК України, у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання за вчинення даного злочину.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передати її під нагляд матері ОСОБА_6 , строком на один рік.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1