Справа № 359/2196/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/161/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 000401 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2017 року, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено, обрано щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів з моменту затримання; визначено розмір застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) грн.,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що він, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи обопільно, близько 08 години 00 хвилин 20 лютого 2017 року приїхали на автомобілі DAEWOO ЗАЗ TF699P, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , до в`їзду в село Дударків, Бориспільського району, Київської області, з метою спостереження за пересуванням потерпілої ОСОБА_10 , для встановлення факту виїзду останньої з місця мешкання для дальшого вчинення свого злочинного умислу.

Близько 10 години 00 хвилин 20 лютого 2017 року, встановивши факт виїзду потерпшої ОСОБА_11 з села Дударків, Бориспільського району Київської області на автомобілі DAEWOO ЗАЗ TF699P, д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхавши до домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вийшов з вище зазначеного автомобіля та направився до домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому ніхто не мешкає, та зайшовши на територію вказаного домоволодіння, направився до паркану, який розмежовує територію домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , де за допомогою пенька, який знаходився біля вказаного паркану, зміг перелізти через нього та потрапити на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 , за допомогою невстановленого предмету, зміг відтиснути металопластикове вікно, яке розташоване в кухні вказаного будинку, зміг проникнути до будинку, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_11 речі, а саме: документи на будинок та земельну ділянку, які знаходилися на 2-му поверсі під матрацом, в дитячій кімнаті, грошові кошти в сумі 1 400 доларів США, які знаходились на кухні в коробці з - під «Рафаело», ключі від автомобілів «Volkswagen» Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 та «Volkswagen» Passat д.н.з. НОМЕР_3 , які знаходились на кухні, ноутбук марки «Lenovo», результати медичного дослідження доньки, правила дорожнього руху, два великих пера (півня), сережки дитячі у вигляді сердечка, намисто червоне з чорним, окуляри, які знаходились в автомобілі «Пассат» в тканинному чохлі, маленьку модельку автомобіля «Touareg» синього кольору, музикальну колонку сірого кольору, наручний годинник з чорним силіконовим ремінцем, годинник золотистого кольору. Після чого покидаючи вказаний будинок, виявив зв`язку запасних ключів від даного будинку та за допомогою них відкрив вхідні двері та покинув вказаний будинок, викравши дані ключі.

Вийшовши з зазначеного будинку, маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_11 в розмірі 40 000 грн.
Крім того, ОСОБА_7 виходячи з викраденим майном з території володіння АДРЕСА_1 , помітив, що в гаражному приміщенні знаходиться автомобіль «Volkswagen» Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 , ключі від якого він викрав з кухонного приміщення зазначеного будинку та в нього виник раптовий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зайшов до гаражного приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , де за допомогою раніше викрадених ключів, зміг відчинити та завести автомобіль «Volkswagen» Teeareg, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, та відчинивши ворота вказаного домоволодіння, виїхав на вказаному автомобілі на вулицю, після чого вийшовши з автомобіля, зачинив ворота та сівши до автомобіля, направився на ньому до виїзду з с. Дударків, Бориспільського району, Київської області. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_11 в розмірі 1 960 000 грн.
Крім того, 16 березня 2017 року працівниками Бориспільського ВП ГУНП в Київській області в ході проведення санкціонованого обшуку за ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області, за місцем мешкання ОСОБА_7 в кв. АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих, було виявлено кульок білого кольору, в якому знаходилась речовина природного походження, зеленого кольору в 11 поліетиленових прозорих пакетах. На запитання слідчого, ОСОБА_7 повідомив, що це канабіс для власного вживання. Окрім того, 16 березня 2017 року, в приміщенні Бориспільського ВП ГУНП в Київській області по вул. Камінського, 4, в м. Бориспіль, Київська. область, за допомогою експрес тесту «Політест Р2» було встановлено, що вилучена речовина являється коноплею. При проведенні огляду місця події було проведено зважування поліетиленового пакету на електронних вагах ВТС, та на електронному циферблаті був наявний напис 912 гр.
20 лютого, 23 лютого та 16 березня 2017 року відомості про вказані кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під єдиним номером 000401, правова кваліфікація ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

16 березня 2017 року о 13 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

17 березня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 309 КК України.

18 березня 2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2017 року вказане клопотання задоволено; застосувано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з моменту затримання, тобто з 13 год. 00 хв. 16 березня 2017 року до 13 години 00 хвилин 14 травня 2017 року включно, з утриманням в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області; визначено розмір застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480 000 ( чотириста вісімдесят гривень) гривень.

Своє рішення суд мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, не працевлаштований , та немає жодного джерела прибутку. Суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для уникнення вищевказаних ризиків. Призначаючи розмір застави, суд послався на те, що застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2017 року, якою був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та винести ухвалу про застосування запобіжного заходу домашнього арешту з виконанням його за адресою: АДРЕСА_4 . Вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрацію за адресою; АДРЕСА_4 і у зв`язку з підозрою у вчиненні ряду злочинів, серед яких ч. 3 ст. 289 КК України, з метою уникнення від покарання, може змінити місце проживання та переховуватися від слідства та суду. Проте, захисник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_7 мешкає за вказаною адресою від народження і характеризується виключно позитивно; має на утриманні неповнолітню доньку та ще одну дитину-інваліда від першого шлюбу його цивільної дружини; підтримує вітчима-інваліда. На думку апелянта, ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, певні обов`язки перед сім`єю та близькими і обставини його підозри в кримінальних правопорушеннях в жодній мірі не можуть слугувати фактом про зміну місця проживання та подальшого переховування від слідства. Окрім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 виказує наміри доброзичливості стосовно потерпілої сторони, у зв`язку з чим вказівка судом першої інстанції на те, що він може вливати на потерпілого та свідків, не відповідає дійсності. На думку захисника, те, що ОСОБА_7 раніше судимий, не може свідчити, що в подальшому він може на волі вчиняти інші кримінальні правопорушення. Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що органами слідства не подано жодного документу, який би вказував на вартість автомобіля, а визначений розмір застави є непомірним, оскільки його підзахисний офіційно не має місця роботи, але має на утриманні сім`ю, дітей та вітчима. На думку захисту, одна лише тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 і ризики, які ґрунтуються на припущеннях, не можуть слугувати достатніми підставами для тримання ОСОБА_7 під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного в підтримку поданої захисником апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом першої інстанції вірно враховано наявність обґрунтованої підозри, підтвердженої матеріалами провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 309 КК України /а.п. 108-111/.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції встановлено та вказано місце постійного проживання ОСОБА_7 в м. Бровари, проте не взято до уваги, що він проживає там із самого народження, а також міцність соціальних зв`язків його підзахисного, то на думку колегії суддів, дані обставини не можуть свідчити про відсутність ризиків, передбачених п. п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслуговує на увагу зауваження захисника на відсутність в матеріалах провадження точної вартості викраденого автомобіля, яка впливає на кваліфікацію діяння підозрюваного, однак слід зазначити, що після проведення товарознавчої експертизи, якщо буде встановлена менша вартість автомобіля, орган слідства не позбавлений можливості перекваліфікації дій підозрюваного.

Судом першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого вірно враховано як характеризуючу обставину підозрюваного його попередню судимість за корисливий злочин, можливість впливу на свідків кримінального правопорушення, а також на потерпілу.

Окрім того, судом першої інстанції, відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст.183 КПК України.

При визначенні розміру застави ОСОБА_7 враховані обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, зокрема, і у вчиненні особливо тяжкого злочину, та було визначено заставу у розмірі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і всебічно дослідив необхідні дані та прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість обрання щодо нього іншого запобіжного заходу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
З огляду на наведене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2017 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання, тобто з 13 год. 00 хв. 16 березня 2017 року до 13 години 00 хвилин 14 травня 2017 року включно, з утриманням в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області, визначено розмір застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480 000 ( чотириста вісімдесят гривень) гривень залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4