Справа № 363/984/16-к
Провадження № 1-кп/367/324/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю:

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпінь кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001658 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Апеляційного суду Київської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2017р. колегією суддів кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області згідно ухвали апеляційної інстанції, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання учасників розгляду та свідків. Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 який спливає 10.09.2017р.. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинувачену обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Разом із тим, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, вважав, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого прокурор мотивує лише тяжкістю злочину, який інкримінується його підзахисному. Захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання в Київській області. Зауважив, що слід врахувати дані характеризуючи особу обвинуваченого, який до арешту працював, раніше не судимий. Крім того, захисник вважав, що відсутні будь-які підстави вважати, що обвинувачений буде перешкоджати досудовому слідству, здійснювати вплив на свідків, переховуватись від органу досудового слідства, намагатись знищити докази.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому засіданні просив суд повернути прокурору обвинувальний акт, оскільки згідно із ухвалою апеляційної інстанції він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Разом із тим, підтримав заперечення свого адвоката щодо продовження йому строків тримання під вартою. Також просив замінити йому тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, колегія суддів дійшла до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001658 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, затвердженого 12.03.2016 року прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури в ньому відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та належним чином сформульваного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження , ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017р. вирок Вишгородского районного суду Київської області від 09.12.2016р. у даному провадженні було скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки обвинувальний акт який був розглянутий судом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та не містить формулювання обвинувачення.

Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті висунутого обвинувачення, відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, та не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає, що обвинувальний акт є єдиним процесуальним рішенням, у якому може бути висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тобто, твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приймаючи до уваги відсутність висунутого обвинувачення, суд не має права призначати судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, оскільки останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальні акти в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому обвинувальні акти, з доданими до них документами підлягають поверненню прокуророві, який направив їх до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у 7 днів з моменту його отримання.

Разом із тим, коллегія суддів вивчивши клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у відношенні обвинуваченого, заслухавши думки учасників розгляду вважає, що воно підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачяеному ОСОБА_7 ухвалою суду було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 10.09.2017р..

Коллегія суддів, заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали. Так, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк до 15 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, також перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих і свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд не приймає доводи захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м,який, оскільки вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.

Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п. 79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України. Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001658 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повернути прокурору Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 07 днів з моменту його отримання.

Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО м. Києва і Київської області Державної пенітенціарної служби України обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 ( шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 29.08.2017 року по 27.10.2017 року, включно.

Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 29 серпня 2017 року о 17.15 годині.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3