Провадження № 1-кп/520/620/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005087 від 04.10.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.10.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту, звільнений 01.11.2012 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, повторно, 03 жовтня 2015 року близько 19.00 години знаходячись біля будинку № 38 по проспекту Академіка Глушко в м. Одесі, маючи корисний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом демонтажу з автомобіля ВАЗ 2106, н/з НОМЕР_1 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме акумуляторну батарею фірми «Зеніт», вартістю 829 гривень, спричинивши йому матеріальний збиток на вказану суму. Однак, довести свій злочинний намір до кінця обвинувачений ОСОБА_4 не зміг з незалежних від його волі причин, так як був затриманий.

Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, крадіжці, скоєній повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному, та показав, що знаходячись ввечері 03.10.2015 року їхав на велосипеді по проспекту Ак. Глушко в м. Одесі, побачив автомобіль ВАЗ 2106 та вирішив викрасти звідти акумулятор, для чого відкрив капот даного автомобіля та витяг звідти акумулятор «Зеніт», але в цей час його помітила жінка з будинку, біля якого стояв автомобіль, яка викликала міліцію.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, а саме:

- заявою про добровільну видачу від 04.10.2015 року, згідно якій ОСОБА_4 добровільно видав викрадену ним акумуляторну батарею;

- протоколом огляду предмета від 08.10.2015 року з фототаблицею, згідно якому було оглянуто акумуляторну батарею «Зеніт» у пластику чорного кольору, яку визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 ;

- звітом про оціночну вартість майна від 06.10.2015 року, згідно якого риночка вартість акумуляторної батареї «Зеніт» станом на момент скоєння злочину становить 829,20 гривень;

- заявою потерпілого ОСОБА_5 про слухання справи без його участі та відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо і об`єктивно оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю та зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття, сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, крім цього, суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 та відсутність до нього претензій збоку потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим застосувати до обвинуваченого дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1