№707/2497/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розкошівка, Теплицького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 27.08.2016 року близько 23 години 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , раптово, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область носа, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді - перелому кісток носа, забитої рани спинки носа, крововиливу обох навколоочних ділянок, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 02-01/1939 від 28.09.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочину підтвердив у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, від дачі показань відмовився.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнає свою вину повністю та у відповідності до вимог ст. 349 КПК України при визначенні обсягу доказів, які повинні були досліджуватись, учасники судового процесу не заперечували проти визнання недоцільним їх дослідження, оскільки обставини та докази ніким не оспорюються та правильно їх розуміють учасники процесу і за відсутності сумнівів у добровільності такої їх позиції, суд вважає недоцільним досліджувати докази по справі, роз`яснивши учасникам процесу про те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, особу винного який за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом, враховуючи відсутність обставин що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1