Провадження № 1-кп/200/81/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0003390, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Качаново, Гадяцького району, Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 серпня 2016 року приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_8 знаходячись за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, у ході сварки з раніш знайомим ОСОБА_10 , виниклої на ґрунті особистих неприязних стосунків, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне спричиненні смерті іншій людині, утримуючи в правій руці кухонний ніж, який вона взяла зі столу на кухні у вищевказаній квартирі та визнала його знаряддям злочину, умисно завдала потерпілому ОСОБА_10 один удар вищевказаним ножем в область спини, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, з ушкодженням лівої легені, серця, яке ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.
Колегія суддів вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами представника потерпілого ОСОБА_7 , яка в суді пояснила про те, що потерпілий ОСОБА_10 її батько. Обвинувачену ОСОБА_8 вона знає приблизно з 2009-2010 років, підстав обмовляти її в неї немає.

15.08.2016 року десь о 17.00 год. їй зателефонували працівники поліції, які повідомили, що її батьку ОСОБА_10 спричинене ножове поранення. Потім її брат ОСОБА_11 розповів, що 15.08.2016 року батько та ОСОБА_8 сварились, потім він пішов на вулицю, а коли повертався додому, то на східцях зустрів ОСОБА_8 , яка сказала йому, щоб він не йшов додому, що вона щось зробила, прохала його не підніматись та до квартири не ходити. Однак брат таки зайшов до помешкання, де побачив батька з ножем в спині.

Вказала, що після смерті її матері в 2003 році, батько ОСОБА_10 став пити, зійшовся зі ОСОБА_8 з 2009 року, вони разом пропивали всі гроші, часто сварилися та билися, кричали на її брата ОСОБА_11 . Іноді через вживання алкогольних напоїв, батько виганяв ОСОБА_8 із квартири. Її брат часто говорив їй, що ОСОБА_8 казала йому, що вб`є його батька.

Їй невідомо про те, що ОСОБА_8 перебувала в лікарні через те, що батько начебто облив її кип`ятком, також її нічого не відомо з приводу тілесних ушкоджень начебто спричинених її батьком.

Показами свідка ОСОБА_12 , який в присутності опікуна ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 15.08.2016 року його батько ОСОБА_10 та ОСОБА_8 сварились. Потім після 14 години він пішов гуляти в двір свого будинку. Дома залишились батько та ОСОБА_8 , а коли повертався, на східцях в під`їзді зустрів ОСОБА_8 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння і йому сказала, щоб він додому не ходив, вона щось зробила погане, прохала його не підніматись та до квартири не ходити. Що саме вона зробила, вона йому не повідомила. Але він її не послухався і відразу піднявся в квартиру, де побачив батька, який лежав на ліжку боком, в його спині був ніж. Після чого він пішов до сусіда Арсена та попрохав його викликати швидку допомогу.

Вказав, що батько ОСОБА_10 не ображав його, а ОСОБА_8 могла його вдарити, ображала, докоряла йому грошима та погрожувала.

А також дослідженими матеріали кримінального провадження:
Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 №1524 від 18.08.2016 року (а.с.7), де причиною смерті вказана гостра крововтрата, відкрита рана задньої стінки грудної клітки, сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства .

Довідками від 15.08.2016 року щодо надходження ОСОБА_10 до КЗ Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 з діагнозом: проникаюче ножове колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, наскрізного поранення лівої легені, лівого передсердя, лівого шлуночка, гемоторакс зліва, міокард серця, геморагічний шок 3-4 ступеня. Сторонній предмет ( ніж) в грудній клітині зліва. Під час ушивання серця, наступила зупинка серцевої діяльності, в 16.50 констатована біологічна смерть ( том 1 а.с.9-10).

Протоколом огляду від 15.08.2016 року, відповідно до якого об`єктом огляду є виявлений та вилучений ніж на столі в прихожій хірургічного відділення Міської клінічної лікарні №16 по пр.Богдана Хмельницького (Героїв Сталінграду) в м.Дніпро. Оглядом встановлено, що даний ніж складається із рукоятки довжиною 120 мм з металу сірого кольору та клинка довжиною 320 мм. На клинку з одного боку мається лезо, по всій площі ножу виявлені сліди речовини бурого кольору ( том 1 а.с.11).

Протоколом огляду від 15.08.2016 року з фототаблицею, згідно до якого оглянуто місце скоєння злочину - квартира АДРЕСА_3 , під час огляду виявлено та вилучено 5 слідів пальців рук та частина тканини ліжка зі слідами речовини бурого кольору ( том 1 а.с.12-15).

Протоколом огляду від 15.08.2016 року, яким оглянуті добровільно видані ОСОБА_8 речі, а саме: халат синього кольору з капюшоном жовтого кольору, нічна сорочка білого кольору з квітами, тапки резинові рожевого кольору, а також з обох рух ОСОБА_8 взяті піднігтьовий вміст та змиви з долоней рук (том 1 а.с.16).

Протоколом огляду від 15.08.2016 року з фототаблицею, яким оглянутий труп ОСОБА_10 в приміщенні моргу лікарні №16, розташованої за адресою: м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького ( вул.Героїв Сталінграду), який перевернутий на бік, з лівого боку виявлено рану зашиту чорною ниткою, позаду отвір. Вилучені зрізки піднігтьової пластини з лівої та правої рук, мікрооб`єкти з долоні правої та лівої рук, три посмертні дактилокартки ( том 1а.с.17-20).

Висновком судово-медичного експерта №1524-е від 20.09.2016 року, яким смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, з ушкодженням лівої легені, серця, яке ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, додаткових методів дослідження, наданої медичної документації.

При експертизі трупа виявлено проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч по лопатковій лінії, у 8-му міжреберному проміжку, раньовий канал якого проходить через міжреберні м`язи 8-го міжребер`я, перієнтальну плевру, проникає у ліву плевральну порожнину, пронизує нижню долю лівої легені, серцеву сорочку, ліве передсердя та лівий шлуночок, де закінчується.

Раньовий канал направлений ззаду-наперед, зверху-вниз, зліва-направо. Загальна довжина раньового каналу складає близько 12 см. Більш детально визначити локалізацію раньового каналу не є можливим, оскільки згідно даних медичної картки стаціонарного хворого №8504/500 КЗ «ДМКЛ №16» ДОР», в області раньового каналу було проведено оперативне втручання: торакотомія ліворуч, ушивання лівого шлуночка, лівого передсердя, серцевої сорочки.

Дане ушкодження виникло незадовго до настання смерті, є тяжким тілесним ушкодженням, згідно даних судово-медико-криміналістичних досліджень заподіяне предметом, який мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого було пласка ( типа клинка ножа), шириною не більше 24 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1 мм, з чітко вираженими ребрами, прогнозовано, з більш загостреним правим ребром обуха.

При судово-рентген-флуорисцентному дослідження шматка шкіри з раною з області грудної клітини в області рани виявлено незначно підвищений у порівнянні з контролем вміст заліза та кремнію.

Тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітини, в проекції нижньої та середньої третин грудини, кровавилися у товщі м`язів передньої поверхні грудної клітини, крововиливу у товщі жирової клітковини переднього середостіння виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету чи при ударі об такий, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,67 проміле, що по відношенню до живих осіб може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти ( том 1 а.с.62-66).

Висновком експерта №1524/433-Е від 26.09.2016 року, відповідно до якого, згідно даних медичної картки стаціонарного хворого №8504/500 КЗ «ДМКЛ №16» ДОР», смерть ОСОБА_10 настала о 16.50 год. 15.08.2016 року.

Проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч могло утворитися не менш як від однієї дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого було пласка ( типа клинка ножа), шириною не більше 24 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1 мм, з чітко вираженими ребрами, прогнозовано, з більш загостреним правим ребром обуха.

Тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітини, в проекції нижньої та середньої третин грудини, крововиливу у товщі м`язів передньої поверхні грудної клітини, крововиливу у товщі жирової клітковини переднього середостіння виникли не менш як від дії тупого твердого предмету чи при ударі об такий в область передньої поверхні грудної клітини. Морфологічні особливості предмету у пошкодженнях не відобразилися.

Проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч знаходиться в прямому-причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, не виключено, що після їх отримання він міг робити самостійні дії. Судово-медичні дані для визначення їх характеру, об`єму та тривалості відсутні.

Всі тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа прижиттєві.

Тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітини, в проекції нижньої та середньої третин грудини, крововиливу у товщі м`язів передньої поверхні грудної клітини, крововиливу у товщі жирової клітковини переднього середостіння, не виключено, що могли утворитися при падінні потерпілого з висоти власного зросту без наданого прискорення.

При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.70-74).

Висновком експерта №11/4.6-805 від 01.09.2016 року, відповідно до якого п`ять слідів пальців рук, розмірами 17х13 мм, 16х24 мм, 20х12 мм, 24х17 мм, 15х12 мм, відкопійовані на чотири липкі стрічки розмірами 57х46 мм, 57х50 мм, 57х51 мм, 57х48 мм, вилучені 15.08.2016 року у ході огляду місці події, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації особи.

Сліди пальців рук розмірами 17х13 мм, 16х24 мм, 20х12 мм, 24х17 мм, 15х12 мм, залишені не особою зразки відбитків (відтисків) пальців рук якої заповнені на ім`я ОСОБА_10 , а іншою особою (особами) ( том 1 а.с.95-101).

Даними судово-медичної цитологічної експертизи №925 від 05.09.2016 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені ( том 1 а.с.117-118).

Висновком експерта №1599 від 12.09.2016 року, відповідно до якого при судово-імунологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_10 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.70-74).

На фрагменті тканини встановлена наявність крові людини групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Оскільки, при серологічному дослідженні, на фрагменті тканин встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження її можливо від ОСОБА_10 . Даних у відношенні походження крові у зазначеному об`єкті від іншої особи, не отримано ( том 1 а.с.134-136).

Висновком експерта №1597 від 12.09.2016 року, відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом з місця події встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об`єкті виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні від особи з групою крові 0 і ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Отриманий результат серологічного дослідження не виключає можливості походження крові на марлевому тампоні зі змивом з місця події від ОСОБА_10 , оскільки виявлений антиген Н, характерний його груповій характеристиці крові. Даних у відношенні походження крові у зазначеному об`єкті від іншої особи, не отримано ( том 1 а.с. 145-147).

Висновком експерта №344 від 30.08.2016 року, яким встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.153).

Висновком судово-психіатричної експертизи №197 від 16.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 в період часу, який відноситься до скоєння інкримінованого їй злочину, хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом, не страждала й в теперішній час не страждає.

За своїм психічним станом під час інкримінованого їй діяння, вона могла віддавати звіт своїм діям (бездіям) та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями також не страждає.
За своїм психічним станом на теперішній час вона може віддавати звіт своїм діям (бездіям) та керувати ними.
В застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( том 1 а.с.160-162).
Протоколом слідчого експерименту від 23 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 на місці скоєння злочину розповіла про обставини виниклого конфлікту з ОСОБА_10 та вказала, що коли побачила, як останній пішов до ліжка, щоб взяти під матрацом биту, вона штовхнула його в спину. Від цього ОСОБА_10 впав на ліжко обличчям вниз, а вона тим часом побачила ніж, який лежав на тумбочці, схопила його й нанесла один удар в спину потерпілого ( том 1 а.с.164-171).

Речовими доказами - посмертною дактилокарткою ОСОБА_10 , ножем, мікрочастками на темній дактилоплівці, 5 слідами пальців рук, марлевим тампоном з речовиною бурого кольору, частинами тканин з матрацу, змивами обох рук та зразками крові ОСОБА_8 , зрізами нігтьових пластин ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , парою капців ОСОБА_8 , нічною сорочкою ОСОБА_8 , халатом ОСОБА_8 , (том 1 а.с.102-104, а.с.113, а.с.88-90, а.с.119-122, а.с.128-130, а.с.157, а.с.175).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.08.2016 року, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_8 ( том 1 а.с.182).

Колегія суддів вважає вину ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Обвинувачена ОСОБА_8 провину у скоєнні даного злочину визнала частково та пояснила, що з січня 2009 вона стала проживати разом із ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 . Спочатку їх відносини складалися добре, однак потім ОСОБА_10 став її бити, постійно ображав її, не випускав із квартири, й неодноразово бив її резиновим кийком. З приводу побоїв вона телефонували до поліції, однак як тільки чули прізвище ОСОБА_13 , на її виклик ніхто не приїздив, рішення про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної чи кримінальної відповідальності відсутні. ОСОБА_10 також звертався до поліції. В 2012 році він облив її кип`ятком, від чого вона лежала в опіковому центрі. ОСОБА_10 попрохав її, не писати заяву, й вона його пробачила.

15 серпня 2016 року біля 09.00 год. ОСОБА_10 пішов до магазину придбати хліб. Десь о 10.00 год. він повернувся додому із жінкою ОСОБА_14 , яку вона бачила вперше, й двома пляшками горілки. Вони втрьох стали на кухні випивати, випили десь 600-700 грам горілки. Приблизно об 11.00 год. ця жінка пішла, й вони залишилися з ОСОБА_10 вдвох, взяли до кімнати табуретки, на яких розмістили горілку, ковбасу та поклали ніж. Після чого вони вдвох випили ще десь 200 грам горілки та дивилися телевізор.

Через деякий час вони стали сваритися через борги з оплати квартири, ОСОБА_10 сказав віднести горілку на кухню, щоб залишилася йому на вечір. Вона віднесла до кухні табуретки та чарки, а ніж та ковбаса залишилися в кімнаті. Вони продовжили сваритись між собою, вона сказала ОСОБА_10 , щоб той просив гроші у своїх дітей, якщо не вистачає на кварплату. Після чого, ОСОБА_10 штовхнув її на диван й став бити її кулаком по спині та голові. Потім відпустив її, в цей час вона побачила, як ОСОБА_10 потягнувся за ліжко, де була схована резинова палиця та почав казати, що зараз вб`є її, навіть мати їй не допоможе. Коли вона це побачила, схопила ніж і нанесла ним удар ОСОБА_10 в спину, він впав на ліжко обличчям донизу. Вона вибігла з квартири. Коли відчинила вхідні двері, не зрозуміла, чому за нею не біжить ОСОБА_10 , коли обернулася то побачила, що в його спині ніж. Вона стала до нього звертатися, однак той мовчав. Вона зрозуміла, що вбила ОСОБА_10 , так як у нього був ніж в спині й він не відповідав їй.

Пояснила, що в той момент коли вона побачила як ОСОБА_10 тягнеться за палицею, вона за цей час не могла втекти з квартири, оскільки був зламаний замок.

Вона хотіла викликати швидку та поліцію, однак за декілька днів ОСОБА_10 заклав її мобільний телефон до ломбарду. Далі вона вийшла із квартири та пішла до матері, однак двері ніхто не відчинив. Потім стала дзвонити у двері до сусідів, відчинив дверцята хлопчик 13-ти років, вона запитала, чи є батьки вдома, останній відповів, що немає. Коли вона спускалася вниз, зустріла сина ОСОБА_10 ОСОБА_11 , якому сказала викликати швидку та поліцію, так як вона зарізала його батька. Далі вона зустріла співробітників поліції, які відвезли її до відділку.

Вказала, що шкодує що так сталося.

В ході досудового розслідування з боку робітників поліції заходи фізичного та психологічного примусу до неї не застосовувалися.

Позицію обвинуваченої ОСОБА_8 щодо часткового визнання вини, судова колегія розцінює як спосіб захисту, оскільки її вина повністю знайшла своє підтвердження й спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Судова колегія вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_8 носили цілеспрямований характер, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .
Обвинувачена ОСОБА_8 вказувала, що на місці скоєння злочину в квартирі, крім неї та ОСОБА_10 нікого не було та зазначила, що саме нею був нанесений удар ножем в спину ОСОБА_10 .
Дані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_12 , який як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду в присутності свого опікуна стверджував, що коли він пішов у двір свого будинку прогулятись, в квартирі АДРЕСА_3 , крім обвинуваченої ОСОБА_8 та його батька ОСОБА_12 , нікого не було. А потім, коли повертався, не зважаючи на вимогу обвинуваченої не йти до квартири, він відразу піднявся, де побачив батька на дивані з ножем в спині, після чого відразу викликав швидку допомогу.
Ці покази не викликають у судової колегії будь-яких сумнівів, оскільки підтверджуються і узгоджуються з довідками від 15.08.2016 року щодо надходження ОСОБА_10 до КЗ Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 з ножем в спині, з діагнозом: проникаюче ножове колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, лікарським свідоцтвом про причину смерті ОСОБА_10 , також підтверджуються протоколом огляду від 15 серпня 2016 року, під час якого був оглянутий ніж на столі в прихожій хірургічного відділення міської клінічної лікарні №16 зі слідами речовини бурого кольору, протоколом огляду трупа ОСОБА_10 в моргу лікарні №16, де з лівого боку виявлено рану зашиту чорною ниткою, позаду отвір.

Крім того, щодо характеру та локалізації ножового поранення, то дані обставини підтверджуються і узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз №1524-Е від 20.09.2016 року та №1524/433-Е від 26.09.2016 року про характер і локалізацію виявленого ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_10 саме в області задньої поверхні грудної клітини ліворуч, з ушкодженням лівої легені, серця, яке ускладнилось розвитком гострої крововтрати та про те, що смерть ОСОБА_10 настала саме від цього проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини й було спричинено внаслідок не менш як від однієї дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості.

Також, під час огляду місця скоєння злочину від 15 серпня 2016 року, була виявлена та вилучена частина тканини з ліжка зі слідами речовини бурого кольору, зроблені змиви. При цьому, згідно висновків експерта №1599 від 12.09.2016 року та №1597 від 12.09.2016 року, на фрагменті тканини та на марлевому тампоні зі змивом з місця події встановлена наявність крові людини, походження якої можливо від ОСОБА_10 . Даних у відношенні походження крові у зазначеному об`єкті від іншої особи, не отримано.

Тобто, вищезазначені докази беззаперечно вказують на те, що 15 серпня 2016 року в квартирі АДРЕСА_3 саме ОСОБА_8 завдане ножове поранення, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_10 .

Водночас, судова колегія вважає безпідставними доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона вдарила ОСОБА_10 ножем, обороняючись від його дій, оскільки він в процесі сварки штовхнув її на диван, бив її кулаком по спині та голові, а потім став брати палицю, погрожуючи, що вб`є.
Так, за змістом статті 36 КК України необхідна оборона - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до частини першої статті 36 КК, є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає лише тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів і викликаний мотивом захисту винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.
Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що дії потерпілого ОСОБА_10 за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченій ОСОБА_8 , яка мала можливість залишити помешкання та запобігти продовженню даного конфлікту.
Так, під час судового розгляду ОСОБА_8 заявляла що на неї не здійснювалось будь-якого тиску під час досудового розслідування.

В той же час, при проведенні слідчого експерименту в присутності захисника, обвинувачена іншим чином описувала обставини вчиненого правопорушення та зазначала, що коли побачила, як ОСОБА_10 пішов до ліжка, щоб взяти під матрацом биту, вона штовхнула його в спину, він впав на ліжко обличчям вниз, а вона, тим часом, взяла ніж, який лежав на тумбочці і нанесла один удар в спину ОСОБА_10 .

Крім того, посилання обвинуваченої ОСОБА_8 щодо побиття її 15.08.2016 року ОСОБА_10 кулаком в голову та спину, колегія суддів вважає надуманими, такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, так як відповідно до проведеного судово-медичного дослідження ОСОБА_8 , одразу після вбивства 16.08.2016 року, у останньої в ході проведення даного дослідження виявлений лише синець на задній поверхні правого плеча в середній третині, який не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від однієї механічної дії тупого твердого предмету, що діяв в область правого плеча, й отриманий біля 1-1,5 доби до моменту огляду.
Також, згідно з висновами судово- медичної цитологічної експертизи №925 від 05.09.2016 року, в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені. ( том 1 а.с. 117-118)
Тобто, вищезазначене виявлене у обвинуваченої ОСОБА_8 тілесне ушкодження - синець на задній поверхні правого плеча в середній третині, не відповідає тим тілесним ушкодженням, про які остання заявила під час судового розгляду, та які нібито були завдані їй потерпілим ОСОБА_10 під час сварки 15.08.2016 року.
Про відсутність в діях обвинуваченої необхідної оборони або перевищення її меж, також свідчить той факт, що при обстановці, яка склалася, ОСОБА_8 завдала потерпілому удар ножем в той момент, як потерпілий ОСОБА_10 був повернутий до неї спиною і в руках у ОСОБА_10 не було ніякої зброї, тобто реальної загрози для обвинуваченої з боку ОСОБА_10 та необхідності захисту не було. Обвинувачена могла покинути квартиру, її ніхто не утримував, згідно протоколу огляду місця події, замок на вхідних дверях пошкоджень не мав. А тому необхідності в застосуванні ножа для захисту від ОСОБА_10 у обвинуваченої ОСОБА_8 не встановлено, у зв`язку з чим позицію обвинуваченої про те, що під час подій 15 серпня 2016 року в неї не було виходу, це була її боротьба за життя, замок на вхідних дверях був зламаний, колегія суддів вважає надуманою.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що нею був спричинений потерпілому удар ножем, в той час, коли вона побачила, що потерпілий ОСОБА_10 став тягнутися за палицею, яка знаходилась за ліжком, при цьому казав, що зараз вб`є її, колегіє суддів вважає надуманими, оскільки вказані обставини є лише припущенням ОСОБА_8 щодо можливих дій потерпілого. Крім того, дані обставини не заперечує й сама обвинувачена, яка суду пояснювала, що в той час як вона взяла ніж, щоб нанести ОСОБА_10 удар, останній не тримав в цей час перед нею палицю й не погрожував нею ОСОБА_8 , а мав, на її думку тільки намір її взяти.

Доводи обвинуваченої та захисника про те, що обвинувачена не бажала смерті ОСОБА_10 й не мала наміру вбивати, судом не приймаються, з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про спрямованість умислу ОСОБА_8 колегія суддів виходить з усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи засіб, за допомогою якого було нанесено смертельне поранення ОСОБА_10 , цілеспрямованість дій обвинуваченої - удар ножем в життєво важливий орган, поведінку обвинуваченої і загиблого ОСОБА_10 , яка передувала кримінальному правопорушенню, їх взаємовідносини.
Колегія суддів вважає, що сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що між обвинуваченим та ОСОБА_10 протягом тривалого часу на грунті вживання алкогольних напоїв виникали побутові сварки, підтверджують наявність між обвинуваченою ОСОБА_8 та потерпілим конфліктної ситуації, яка передувала позбавленню життя ОСОБА_10 . Тобто, про мотив скоєння умисного вбивства на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків свідчить чергова побутова сварка, яка виникла між обвинуваченою та ОСОБА_10 15 серпня 2016 року в процесі вживання алкогольних напоїв, чого не заперечувала й обвинувачена та підтвердила під час судового розгляду.
Також, колегія суддів вважає, що удар ножем був прицільним і спрямованим саме у життєво важливий орган, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз №1524 від 20.09.2016 року та №1524/433 е від 26.09.2016 року. Так, зі змісту цих висновків вбачається , що раньовий канал направлений ззаду-наперед, зверху-вниз, зліва-направо. Загальна довжина раньового каналу складає близько 12 см. Дане поранення є проникаючим колото-різаним поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч по лопатковій лінії, у 8-му міжреберному проміжку, раньовий канал якого проходить через міжреберні м`язи 8-го міжребер`я, перієнтальну плевру, проникає у ліву плевральну порожнину, пронизує нижню долю лівої легені, серцеву сорочку, ліве передсердя та лівий шлуночок, де закінчується.
Вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень носить прижиттєвий характер, утворився від не менш чим однієї дії предметом, який мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого було пласка ( тип клинка ножа), шириною не більше 24 мм, мала вістря, один гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), товщиною близько 1 мм, з чітко вираженими ребрами, прогнозовано, з більш загостреним правим ребром обуха.

Тобто, за висновками судово-медичних експертиз всі внутрішні органи, розташовані в ділянці нанесення удару ножем, є життєво важливими. Напрямок раньового каналу та його глибина вказує на нанесення обвинуваченою удару ножем із достатньою силою, в задню поверхню грудної клітини ліворуч, тобто в життєво важливий орган.

За таких обставин, характер застосованої зброї - ножа, локалізація, механізм спричинення тілесних ушкоджень одним ударом з достатньою силою в спину ОСОБА_10 , свідчать про наявність умислу у обвинуваченої ОСОБА_8 саме на умисне вбивство, й спростовують доводи обвинуваченої в цій частині.
Також, у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснювала, що після нанесення ОСОБА_10 удару ножем, вона вибігла з квартири, а коли відчинила двері, не зрозуміла, чому за нею не біжить ОСОБА_10 . Обернувшись побачила, що в його спині ніж. Вона стала до нього звертатися, однак той мовчав й вона зрозуміла, що вбила ОСОБА_10 .
Вона хотіла викликати швидку та поліцію, однак за декілька днів ОСОБА_10 заклав її мобільний телефон до ломбарду. Далі вона вийшла із квартири та пішла до матері, однак двері ніхто не відчинив, а вдома у сусіднього хлопчика батьків не було вдома. Коли вона спускалася вниз, зустріла сина ОСОБА_10 ОСОБА_11 , якому сказала викликати швидку та поліцію, так як вона зарізала його батька.
Дані доводи обвинуваченої не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , який суду повідомив, що 15.08.2016 року зустрівши ОСОБА_8 , остання сказала йому не йти додому. Однак він таки пішов до батька, де побачив його на ліжку з ножем в спині.
Водночас, як встановлено проведеним судово-медичним дослідженням, всі виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження прижиттєві й не виключено, що після утворення у потерпілого тілесних ушкоджень, він був здатен здійснювати самостійні дії.
А вищезазначені дії ОСОБА_8 після скоєння злочину, а саме не надання першої необхідної допомоги та не виклик швидкої допомоги, свідчать лише про її про намагання ухилитися від покарання за скоєне.
Також, судом під час розгляду допитані свідки сторони захисту. Так, свідок ОСОБА_15 в суді пояснила, що обвинувачену ОСОБА_8 знає, однак з нею не спілкувалася, потерпілого ОСОБА_10 також знала, однак теж з ним не спілкувався.

Вона чула сварки між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 кожен день, випивали, однак з цього приводу зі ОСОБА_8 вона не спілкувалася. ОСОБА_8 ходила по сусідами та прохала про допомогу. В день вбивства ОСОБА_8 до неї за допомогою не зверталася.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 проживали разом та часто випивали, про їх відносини їй відомо зі слів матері ОСОБА_8 . Вони дуже часто сварилися, ОСОБА_10 погрожував ОСОБА_8 , облив її кип`ятком. До неї за допомогою ОСОБА_8 не зверталася.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що ОСОБА_8 є її дочкою. Остання проживала із ОСОБА_10 , який зловживав спиртними напоями, а після того як донька стала з ним проживати, то стали разом випивати. ОСОБА_10 бив її дочку, колись вилив на неї кип`яток, а також й на неї піднімав руку. Її донька прибігала до неї від ОСОБА_10 в синцях, однак потім до нього поверталася.

Про те, що її донька вдарила ножем ОСОБА_10 вона дізналася в день вбивства від сусідки. Також ОСОБА_11 , який є сином ОСОБА_10 сказав їй, що ОСОБА_8 вийшла з дому розгубленою та сказала, щоб він не ходив додому, оскільки вона щось там зробила.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що обвинувачена ОСОБА_8 його мати, з ОСОБА_10 в нього складалися погані стосунки, так як останній влаштовував вдома сварки, бив мати та колись приблизно в 2012 році облив її кип`ятком. Мати дзвонила йому та прохала про допомогу, так як ОСОБА_10 бив її. Також, у ОСОБА_10 була резинова бита, якою він також бив його матір.

Сам він не бачив як ОСОБА_10 бив його матір, йому про це говорила матір.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що працювала разом із ОСОБА_8 , охарактеризувала її з позитивної сторони. Загиблого ОСОБА_10 бачила один раз в травні 2012 року на день народження ОСОБА_20 , й коли горілка закінчилася, ОСОБА_10 став просити ОСОБА_8 сходити до магазину, а на відмову, став її бити. Вона після побаченого поїхала додому.

Зазначила, що ОСОБА_8 неодноразово залишала ОСОБА_10 , однак потім поверталася.

Також, вона дійсно їздила до ОСОБА_8 і лікарню після отримання нею опіків.

Також, стороною захисту адвокатом та обвинуваченою ОСОБА_8 була надана виписка з історії №7411 про те, що ОСОБА_8 перебувала в Дніпропетровському центрі термічної травми та пластичної хірургії в період часу з 08.11.2011 року по 12.01.2012 року з діагнозом термічний опік 1-2 ступеня животу, стегон, гомілок, сідниць.

Однак, твердження обвинуваченої ОСОБА_8 та вказаних допитаних свідків про те, що ОСОБА_10 облив її кип`ятком, в результаті чого вона лежала в лікарні, наносив тілесні ушкодження, колегією не приймаються як доказ її невинуватості в умисному вбивстві, так як дані обставини нічим крім усних заяв не підтверджені, обвинувачена з даного приводу до поліції із заявами не зверталася й таких даних суду під час розгляду справи не надала.
При цьому, матеріали кримінального провадження також не містять доказів щодо можливого притягнення ОСОБА_10 як до кримінальної відповідальності з приводу спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченій ОСОБА_8 , так і до адміністративної відповідальності з цього приводу.
А надана суду виписка з історії №7411 щодо перебуванні ОСОБА_8 в лікарні з приводу опіків з 08.11.2011 року по 12.01.2012 рік, містить в собі дані, що зазначена у ОСОБА_8 травма -побутова, будь -які посилання на спричинення даних ушкоджень ОСОБА_10 , відсутні.

Також, враховуючи покази допитаних у суді свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з приводу поведінки в житті потерпілого ОСОБА_10 , його зловживання алкоголем, побиття ОСОБА_8 , дає суду підстави вважати, що саме така поведінка потерпілого слугувала мотивом для вчинення обвинуваченої ОСОБА_8 умисного вбивства.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає обвинувачену ОСОБА_8 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, які виразилися у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого ступеню тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання.
У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, колегія суддів визнає сприяння розкриттю злочину.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій колегія суддів відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із відбуттям покарання у кримінально-виконавчому закладі закритого типу, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України та статті 75 КК України суд не вбачає, оскільки її покази у суді щодо обставин вчинення злочину не можуть розцінюватись як щире каяття обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненому правопорушенні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373-376 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_21 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_22 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_22 обчислювати з моменту затримання, тобто з 15 серпня 2016 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_22 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 15.08. 2016 року до 06.04.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази мікрочастки на темній дактилоплівці, 5 слідів пальців рук, посмертну дактилокартку ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 та Смолки (том 1 а.с.88-90, а.с.102-104, а.с.119-122, а.с.128-130 ) зберігати в матеріалах кримінального провадження, марлевий тампон з речовиною бурого кольору, частину тканини з матрацу, змиви обох рук та зразок крові ОСОБА_8 , пару капців ОСОБА_8 , нічну сорочку ОСОБА_8 , халат ОСОБА_8 , ніж ( том 1 а.с.157, 113), гумовий кийок (том 1 а.с. 175) знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз у розмірі 2 287,76 грн. перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004, МФО 805012, , отримувач УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, призначення платежу за експертизи №1/8.3/2205 від 09.09.2016 року та №11/4.6-805 від 01.09.2016 року та 11/4.6-806 від 06.09.2016 року (том 1 а.с.84, том 1 а.с.94, том 1 а.с.108).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3