УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000088 від 30.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205,ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.05.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000088 від 30.06.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205,ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, а саме: на 1/2 частину будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

В обгрунтування підстав накладення арешту на нерухоме майно надав відомості з КП Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації від 15.03.2017, відповідно до якої 1/2 частина приватного будинку за адресою : АДРЕСА_1 зареєстрована за підозрюваним ОСОБА_4 , який у даному кримінальному провадженні 13.04.2017 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212,ч.1 ст.366 КК України.

Підставою накладення арешту на майно підозрюваного зазначив мету - забезпечення виконання передбаченого покарання за ч.3 ст.212 КК України у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що не забезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважають необхідним накладення арешту на майно.

Перевіривши доводи клопотання, додані матеріали на підтвердження підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту майна те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання, 13.04.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212,ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст.212 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.

Слідчий надав дані, якими підтверджується право власності на перелічене майно.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Накласти арешт на майно, як належить на праві власності підозрюваному - громадянину України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою : АДРЕСА_2 , а саме: на 1/2 частину будинку за адресою : АДРЕСА_1 ,

заборонити розпорядження вказаним майном, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій органами Державної реєстраційної служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1