Справа № 675/956/17
Провадження № 1-кп/675/64/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" червня 2017 р. Ізяславський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_4 , 21 квітня 2017 року близько 13 год. 30 хв. перебуваючи на межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з причин раптово виниклих неприязних стосунків, за допомогою сільськогосподарських вил, на відмаш, з лівої сторони, нанесла один удар металевою їх частиною у праве стегно та один удар на відмаш з лівої сторони в праву поперекову ділянку тіла ОСОБА_5 , після чого остання втекла до житлового будинку ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні діяння, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень для ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пішла вслід за нею, де у житловому будинку ОСОБА_6 , нанесла для ОСОБА_5 один удар кистю правої руки по лівій щоці, та один удар зворотною стороною кисті правої руки по правій щоці. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій тім`яній ділянці голови, три синці з трьома поверхневими ранами на передньо-зовнішній поверхні правого стегна, синець в правій поперековій ділянці та синець в правій підлопатковій ділянці, які згідно висновку експерта № 158 від 26.04.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
19 травня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.
Під час підготовчого судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, укладеною з обвинуваченою, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала угоду про примирення з потерпілою і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним, вона повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Прокурор вважає за можливе затвердження угод про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченою, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються: ОСОБА_4 , що виразились в умисному нанесені тілесних ушкоджень для ОСОБА_5 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Що стосується особи обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно.
Із врахуванням всіх обставин справи, а саме викраденого майна та його вартості, та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами угоди про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілою та обвинуваченої, призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази знищити.
Цивільний позов не заявлено
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -
Затвердити угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 19 травня 2017 року.
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Речові докази: сільськогосподарські вила, які знаходяться у кімнаті речових доказів в приміщенні Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1