АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/400/17 Слідчий ОСОБА_1
Справа № 612/116/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року, якою було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000049 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000049 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.04.2017 року. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_9 , існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, та дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу. Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року скасувати та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання. Захисник посилається на те, що на її думку слідчим суддею не в повному обсязі досліджені підстави для застосування до підозрюваного тримання під вартою, вказує на недоведеність ризику, вказаного у клопотанні, так як не надано доказів того, що перебуваючи на волі підозрюваний переховувався чи впливав на свідків. Вважає, що прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Зазначає, що підозрюваний працював не офіційно, проживає разом із батьком за місцем реєстрації, щиро розкаюється у вчиненому та готовий співпрацювати зі слідством. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, захисник вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, 19.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 19.02.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 20.02.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а саме у тому, що 18 лютого 2017 року, з 12.00 години, він разом з батьком ОСОБА_10 знаходились в приміщенні власного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , куди прийшов їх знайомий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 . Після розмови ОСОБА_11 згодився надати 25 грн. для придбання спиртних напоїв. Придбавши 0,5 л. горілки, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , разом почали розпивати її, після чого між ОСОБА_10 , і ОСОБА_8 , з одного боку та ОСОБА_11 , з іншого боку, виникла сварка, на ґрунті того, що ОСОБА_11 відмовився надавати гроші для наступного придбання горілки. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 18 лютого 2017 року, близько 15.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні власного житлового будинку, маючи прямий умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , нанесли йому декілька ударів руками в область голови та тулуба ОСОБА_11 , а після того як від отриманих ударів останній впав на підлогу, продовжили наносити удари ногами в область голови та тулубу. Внаслідок чого потерпілому завдано тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. 14.02.2017 року ОСОБА_8 був допитаний в якості підозрюваного. Відповідно до змісту протоколу допиту ОСОБА_8 пояснив обставини нанесення ударів потерпілому ОСОБА_11 як це викладено вище, вину не заперечував, а тому підстав вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру необгрунтованою, у апеляційного суду немає. Колегія суддів погоджується із існуванням встановлених слідчим суддею ризиків, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного насильницького кримінального правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості. Крім того, відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_8 вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 01.02.2017 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про існування ризику вчинення інших злочинів. Як вбачається з клопотання слідчого, потерпілий проживає в домоволодінні ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , органом досудового розслідування вилучені не всі речові докази та ще проводяться слідчі дії. Вказані обставини свідчать про реальне існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, те, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком (а.с. 21), колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильності висновків слідчого судді та лише застосування такого виняткового запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000049 та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: