Номер провадження: 11-сс/785/26/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар - ОСОБА_6 ,

за участю прокурора -

представника заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою накладено арешт на майно ОСОБА_8 по кримінальному провадженню за № 0001745 від 26.04.2016 року за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: автомобіль Тойота Прадо, 2006 року випуску, держномер НОМЕР_1 , з забороною користування та розпорядженням ним з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування завданої злочином шкоди. При цьому зазначено, що Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом заволодіння шахрайським шляхом вищевказаним автомобілем потерпілої ОСОБА_9 , шляхом переоформлення права власності на нього 05.02.2014 року на ОСОБА_10 а 21.08.2015 року на його мати ОСОБА_8 , чим потерпілій завдано шкоди на суму 385 000 грн.

В апеляції ОСОБА_8 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 09.11.2016 року, скасувати ухвалу слідчого судді, повернути їй автомобіль і зобов`язати Малиновський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не перешкоджати їй у здійсненні свого права власності, гарантованого Конституцією України і Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. При цьому вказує, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала 27.12.2016 року, в ній не зазначено про заборону у володінні автомобілем Тойота Прадо, 2006 року випуску, держномер НОМЕР_1 ; не встановлене коло осіб, яким заборонено користуватись і розпоряджатись цим автомобілем, а вона є власником цього автомобіля; 14.12.2016 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 прийнято рішення про повернення їй цього автомобіля, однак поліція керується ухвалою слідчого судді цього ж суду ОСОБА_1 від 09.11.2016 року і не повертає їй автомобіль, не дивлячись на згоду прокурора в судовому засіданні 14.12.2016 року з позицією її представників.

Вислухавши доповідача, представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляції, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001745 від 26.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом заволодіння шахрайським шляхом вищевказаним автомобілем потерпілої ОСОБА_9 , шляхом переоформлення права власності на нього 05.02.2014 року на ОСОБА_10 , а 21.08.2015 року на його мати ОСОБА_8 , чим потерпілій завдано шкоди на суму 385 000 грн.

Відповідно до матеріалів за клопотанням представника потерпілої адвоката ОСОБА_12 автомобіль Тойота Прадо, 2006 року випуску, держномер НОМЕР_1 відповідно до вимог ст. 98 КПК України має доказове значення по кримінальному провадженню, за період знаходження його у ОСОБА_8 він може зіпсуватися, про що свідчить фотознімок (а.п. 6). Накладення арешту на автомобіль, крім того, необхідно для забезпечення відшкодування завданої правопорушенням матеріальної шкоди.

З тексту даного клопотання витікає необхідність розгляду його у відсутності володільця автомобіля, оскільки існує загроза у зміні чи втраті транспортного засобу, як речового доказу у кримінальному провадженні.

До клопотання приєднано копію позовної заяви потерпілої особи у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди на суму вартості викраденого автомобіля і моральної шкоди на загальну суму 385 000 грн. Дане клопотання містить прохання про накладення арешту на зазначений автомобіль із забороною права розпорядження та користування ним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке було повністю або частково перетворено.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України накладає арешт на майно, якщо є підстави вважати, що воно відповідає вищезгаданим у ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям.

Задовольняючи клопотання представника цивільного позивача та накладаючи арешт на автомобіль, слідчий суддя посилався на те, що цей автомобіль відповідно до вимог ст. 98 КПК України має доказове значення по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим підлягає арешту.

Обґрунтовано слідчий суддя погодився з доводами клопотання про необхідність накладення арешту і з метою забезпечення відшкодування завданої правопорушенням шкоди потерпілій.

Крім того, як видно із наданого до клопотання фотознімка, подальше утримання ОСОБА_8 даного автомобіля може призвести до його псування, втрати, що дійсно вимагає заборони права користування і розпорядження ним на час проведення досудового розслідування.

Доводи апеляції про необґрунтованість арешту майна на тих підставах, що ОСОБА_8 є власником автомобіля Тойота Прадо, 2006 року випуску, держномер НОМЕР_1 не можуть бути прийняті колегією суддів, адже, відповідно до ч. 3 ст. 170 ПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розгляд слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна за встановлених апеляційним судом обставин не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, як на цьому наполягає апелянт.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2