Cправа № 750/5075/17
Провадження № 1-кс/750/1309/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2017 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002004 від 13.03.2017р. відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, учениці 8-В класу школи №1 м. Чернігова, не заміжньої, раніше несудимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання неповнолітній ОСОБА_5 строком до 26.06.2017р.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Також пояснив, що чеки про направлення судових повісток про виклик підозрюваної до слідчого не збереглися, але за викликом підозрювана із законним представником не з`явилися, повістки через невручення ще не повернулися, батько підозрюваної відмовлявся від їх отримання, також повідомив, що ризик, встановлений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не існує, оскільки за місцем мешкання підозрюваної було проведено обшук в ході якого було вилучено светр та штани сірого кольору, не були вилучені лише кросівки, оскільки підозрюваної на той час вдома не було, наполягав на існуванні ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу, оскільки з такою знайома, вони спілкувалися в одному молодіжному середовищі.

Підозрювана проти задоволення клопотання заперечувала, пояснила, що вона пропустила два тижні навчання в школі оскільки лікувалася через хворобу у медичному закладі, ходить на амбулаторні процедури, переховуватися не збирається, поїхати нікуди не може, бо таких місць немає, потерпілу знає 1 день, бачила кілька разів, познайомили знайомі, та гуляла зі своєю компанією, а вона зі своєю, поряд, а наступного дня все відбулося, до слідчого буде з`являтися, якщо треба буде поїхати кудись, повідомити про це слідчого, викликів від слідчого вона не отримувала, батьки їй нічого не казали про виклики.

Законний представник неповнолітньої підозрюваної повідомив, що він є її батьком, коли отримав на пошті повістку, виявилося, що за її зберігання треба платити, тому він отримав одну повістку, та з`ясувалося, що строк, на який викликали до слідчого, вже минув, слідчому залишали стаціонарний номер телефону, на нього викликів не було, вчора залишили і мобільний номер, повістки з пошти не забирав тому, що не отримував повідомлення про їх надходження, додому їх не приносили, від отримання повістки 15.05.2017р. від працівника поліції не відмовлявся, як про те свідчить свідок ОСОБА_9 , а зупинився під знаком, де не можна було стояти, з ним бесідували працівники патрульної поліції, тому він не міг нічого отримувати, а мав залишити те місце, проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що підозрювана не має можливості нікуди поїхати, оскільки за місцем своєї реєстрації в м. Київ, він не живе вже близько 10 років, вона не переховувалася, а хворіла та лікувалася.

Захисник в судовому засіданні просив відхилити клопотання слідчого, вважав, що підозра не обґрунтована, як не обґрунтоване і саме клопотання, прокурором не доведено в судовому засіданні доводів клопотання, зокрема, неявку до школи або лікаря не можна вважати доказом існування ризику, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку з огляду на таке.

В провадженні Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002004 від 13.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 18 год. 30 хв., спільно з неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та, приблизно, з 30-ма знайомими особами, перебували біля торгівельного центру «Мегацентр», що розташований за адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 49, прибувши для зустрічі з неповнолітньою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У подальшому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись у громадському людному місці, поряд з гаражем неподалік магазину «Симпатік», що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 53, за попередньою домовленістю з ними, бажаючи самоутвердитись у підлітковому середовищі шляхом приниження неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у присутності своїх знайомих, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи та зневажливо ставлячись до існуючих правил поведінки та співжиття у суспільстві, порушуючи громадський спокій, зухвало-зневажливо та презирливо відносячись до норм суспільної моралі, благопристойності та моральності, діючи з винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, демонструючи свою зневагу до існуючих у суспільстві правил та норм поведінки, протиставляючи свою поведінку вказаним правилам та нормам, протягом тривалого часу, не реагуючи на зауваження інших осіб, не бажаючи припиняти свої дії, демонстративно знущаючись та принижуючи потерпілу, користуючись чисельною перевагою та відсутністю опору, умисно, безпричинно застосували насильство до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із заподіянням їй тілесних ушкоджень та образ.

При цьому, неповнолітня ОСОБА_10 вдарила неповнолітню потерпілу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 лівою ногою в область правого боку та у живіт, схопила потерпілу за волосся, з силою потягнула на себе, вдарила потерпілу правим коліном у живіт, від чого потерпіла почала відходити від неї, у цей час до них наблизилася присутня ОСОБА_12 , яка схопила потерпілу за волосся, у цей час ОСОБА_10 нанесла удар коліном лівої ноги в обличчя потерпілій, потягнувши останню за волосся на себе, а ОСОБА_12 нанесла потерпілій удар правою ногою в область лівої ноги, від чого остання віддалилася від неї, після чого ОСОБА_12 наблизилася до неї, знову вхопила за волосся і почала смикати. У цей час ОСОБА_10 наблизилася до потерпілої та нанесла два удари лівою ногою у правий бік потерпілої, а ОСОБА_12 , не відпускаючи волосся потерпілої, нанесла останній удар лівою рукою в область спини, та лівою ногою в область живота, а ОСОБА_10 знову наблизилася до потерпілої та нанесла останній удар лівою ногою у правий бік, у цей же час ОСОБА_12 нанесла кілька ударів потерпілий правою рукою в область голови та спини, продовжуючи тримати її волосся. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почали валити ОСОБА_13 на землю і ОСОБА_12 нанесла удар потерпілій правою ногою в область голови, а ОСОБА_10 штовхнула останню, від чого потерпіла впала спиною на землю, після чого ОСОБА_10 стала над нею, вхопила руками за шию і вдарила кілька разів потилицею об землю, у цей час ОСОБА_12 нанесла потерпілій два удари правою ногою в область голови, після цього ОСОБА_10 , стоячи над потерпілою, нанесла останній удар правою рукою в область обличчя. Після цього потерпіла почала підводитися, а ОСОБА_10 штовхнула останню лівою ногою у спину, від чого потерпіла впала, почала підводитися, а ОСОБА_10 нанесла удар ногою в область лівого стегна потерпілої та двічі штовхнула руками останню, від чого ОСОБА_13 вдарялася об бетонний паркан правою частиною тіла. Після цього до них наблизилася ОСОБА_11 , яка, спільно з ОСОБА_10 , вхопила потерпілу за волосся і почали смикати, у цей час ОСОБА_11 нанесла потерпілій кілька ударів правою рукою в голову, а ОСОБА_10 удар лівим коліном в область голови. Після цього ОСОБА_11 нанесла потерпілій удар коліном правої ноги в область тулуба, удар правою рукою у лівий бік, удар правою ногою по лівій нозі потерпілої, після чого ОСОБА_10 схопила ОСОБА_13 за волосся і почала тягнути на себе. Після цього ОСОБА_10 нанесла удар потерпілій правою рукою в область голови, лівою ногою в область лівої ноги, правою рукою в область голови, схопила останню рукою за волосся, у цей час до потерпілої наблизилася ОСОБА_12 та вхопила ОСОБА_13 за волосся рукою. Після цього ОСОБА_10 нанесла потерпілій удар правою рукою в область обличчя, після чого потерпіла відійшла від неї, однак до останньої наблизилися ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , остання нанесла потерпілій удар правою рукою в область обличчя, а ОСОБА_10 схопила потерпілу руками за кисті рук та нанесла удар лівим коліном в область живота потерпілої, удар правою рукою в область обличчя потерпілої, після чого до останньої підбігла ОСОБА_12 , вхопила потерпілу за волосся руками, почала смикати і тягнути на себе, у цей час до них наблизилася ОСОБА_5 , схопила потерпілу за волосся і нанесла удар коліном правої ноги в область лівого боку, після чого вона та ОСОБА_12 , тримаючи ОСОБА_13 за волосся, вдарили останню головою об бетонний паркан, смикали за волосся, нанесли кілька ударів руками в область голови потерпілої.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_13 отримала побої та тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця лівої бічної поверхні обличчя (розповсюджується на ліві орбітальну, виличну та білявушну ділянки), синця лобної ділянки справа, синця правої вушної раковини, крововиливу з садном над ним в ділянці нижньої губи справа, синця з забиттям м`яких тканин в ділянці лівого колінного суглобу по його передньо-внутрішній поверхні, садна на правій передньо-бічній поверхні шиї, садно по тилу лівої кисті в ділянці третього п`ястково-фалангового суглобу, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 47 від 17.05.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

25.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

За змістом ст.ст. 176, 179 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, та застосовується за наявності мети та підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і доведено прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 від 06.04.2017, протоколом огляду відеозапису від 06.04.2017, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 10.04.2017, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 10.04.2017, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_15 від 08.04.2017, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_16 від 10.04.2017, висновком судово-медичної експертизи № 47 від 17.05.2017.

З доводів клопотання вбачається, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_13 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки ОСОБА_5 знає місце проживання потерпілої, місце її навчання та дозвілля, отже, існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

В той же час у судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, посилання на який також містяться в клопотанні, до клопотання не додано та в судовому засіданні не надано належних доказів на його обґрунтування.

Приймаючи до уваги наведене вище, клопотання підлягає задоволенню. З метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, необхідно застосувати до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на підозрювану обов`язки, необхідність яких була доведена прокурором.

Керуючись ст.ст. 176-179, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 26.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , на строк до 26 червня 2017 року, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту м. Чернігів де вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_13 ; не відвідувати розважальні заклади, клуби, кафе, бари, ресторани, дискотеки у вечірній та нічний час, тобто після 22 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1