Справа №212/9658/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004551 від 27 вересня 2013 року, відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого, а саме: вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 14.12.2009р. за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 10 днів позбавлення волі, звільнився 21.05.2013р. умовно-достроково відповідно до ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 13 днів, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2017р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2013 року обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, приблизно о 05.30 годині, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_8 відключив від мережі елекронапруги та відкрито викрав ноутбук «Lenovo» вартістю 4999 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого з викраденим майном з місця злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань в суді. Пояснив, що все відбувалося так, як зазначено у обвинувальному акті, всі обставини викладені вірно. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив суворо його не карати.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.
Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливого умисного злочину проти власності, при цьому вчинив інкриміноване йому діяння в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується негативно, обставинами що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставин, що обтяжують покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також бере до уваги заяву потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, а тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2009 року та ч. 4 ст. 70 КК України частково зарахувавши невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2017 року.
Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2009 року та призначити покарання ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчисляти з моменту ухвалення вироку 08.08.2017 року
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017р., зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з дня фактичного затримання 21.10.2013 року по 03.06.2014 року включно, а також строк попереднього ув`язнення з 08.08.2015 року по 10.11.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період після набрання вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.03.2014 року законної сили та строк перебування ОСОБА_4 в ВК № 94 Дніпропетровської області з 04.06.2014 року по 07.08.2015 року включно з розрахунку день за день.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за кримінальним провадженням № 0001595, а саме з 17.02.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017 року та період з 21.06.2017року по 07.08.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 в умовах Криворізької установи виконання покарань №3 Управління Державної Пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (50066, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2)
Речові докази: ноутбук «Lenovo», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у розпорядженні власника.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1