Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/804/17
Номер провадження: 1-кп/511/128/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника Роздільнянського районного відділу з питань пробації - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000251, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань01.03.2017 року, який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошари, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого 2-х неповнолітніх дітей, з неповною середньої освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кошари, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з неповною середньої освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26.02.2017 близько 20:00 години, обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_4 , прибули до іншого приміщення - корівника, розташованого у с. Кошари, Роздільнянського району Одеської області з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з користі, за допомогою заготовленого засобу, а саме цвяховиймача, який останні принесли із собою, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, залізли на дах корівника та зняли з нього 70 листів шести хвильового шиферу, який належить ОСОБА_7 .

Після вчинення крадіжки, разом з викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 2520 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що дійсно 26.02.2017 близько 20:00 години, він за попередньою змовою з ОСОБА_8 , взяли з собою цвяховиймач, прибули до корівника, який розташований у с. Кошари, Роздільнянського району, Одеської області. Де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, залізли на дах корівника та зняли з нього 70 листів шестихвильового шиферу, який поділили порівну і відвезли за допомогою телеги по своїм домівкам. Через деякий час повернули потерпілій викрадений шифер.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що дійсно 26.02.2017 близько 20:00 години, він за попередньою змовою з ОСОБА_9 , вирішили вкрасти шифер з даху корівника. Для чого взяли з собою цвяховиймач, прибули до корівника, який розташований у с. Кошари, Роздільнянського району, Одеської області, знаючи що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, залізли на дах корівника та зняли з нього 70 листів шестихвильового шиферу, який вирішили поділити пополам Потерпілій викрадений шифер.повернуто в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, надав суду через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу без її участі у звязку із поганим станом здоров`я. В заяві потерпіла зазначила, що претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має, так як вони повернули викрадений шифер.

Таким чином показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не оспорюють.
З урахуванням повного визнання вини обвинувачених у вчиненні злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.38 ), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 36,37), має на утриманні двох неповнолітних дітей (а.к.п.39) і є особою раніше не судимою (а.к.п.33-35).

Судом враховується, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно повернув викрадене майно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із досудової доповіді (а.к.п.47-49), складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми у власному будинку, працює будівельником за приватним наймом у м. Одесі, спиртними напоями не зловживає. Стан здоров`я задовільний, не підтримує зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, приймає активну участь в громадському житті села, товариський, до односельчан та сусідів відноситься з повагою, стосунки в сім`ї хороші. Обвинувачений провинну визнає, розкаюється, має готовність до зміни способу життя, є конструктивні плани на майбутнє.
Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.45 ), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.42,43 ) і є особою раніше не судимою (а.к.п.40-41).

Судом враховується, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно повернув викрадене майно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Із досудової доповіді (а.к.п.51-53), складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції видно, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає з матір`ю, постійного місця роботи немає, займається домашнім господарством, спиртними напоями не зловживає. Стан здоров`я задовільний, не підтримує зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, в громадських місцях поводиться добре, до старших жителів села відноситься з повагою. Обвинувачений провинну визнає, розкаюється, має готовність до зміни способу життя, є конструктивні плани на майбутнє.
Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинувачених, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченими і щире каяття у вчиненому, та активне сприяння розкриттю злочину, та добровільно повернуте викрадене майно, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Судом встановлено, що під час судового розгляду справи, ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року був накладений арешт на майно, а саме: на шифер шести хвильовий у кількості по 35 штук, який був виявлений та вилучений 28.02.2017 року під час проведення огляду місця події ( а.к.п.. 31, 32).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд вважає, що арешт, накладений на майно потерпілої ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, ч. 4 ст. 174, ч.11 ст.182, ч.5 ст. 194, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року на майно, а саме: шифер шести хвильовий у кількості 35 штук, який був виявлений та вилучений 28.02.2017 року під час проведення огляду місця події (а.к.п.31).

Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 березня 2017 року на майно, а саме: шифер шести хвильовий у кількості 35 штук, який був виявлений та вилучений 28.02.2017 року під час проведення огляду місця події (а.к.п.32).

Речові докази по справі: 70 листів шести хвильового шиферу, після набрання вироку законної сили, - вважати повернутими власнику ОСОБА_7 ( а.к.п. 30).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1