490/5119/15-к 29.05.2017

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
29 травня 2017 року м. Миколаїв
Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 вирішуючи питання про відкриття кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2017 року, яким ОСОБА_3 визнано невинуватим і виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 2 ст. 365 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано невинуватим і виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 2 ст. 365 КК України.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій він просив скасувати оскаржуваний вирок з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ст. 340 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.340 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.2 ст.365 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_3 спеціального звання «полковник міліції».

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки з позбавлення спеціального звання «полковник міліції».

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 роки, у зв`язку з чим покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Перевіривши апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, суддя дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.
Відповідно положень ст. 396 КПК України, які передбачають необхідні вимоги до змісту апеляційної скарги, п.5 ч.2 вказаної статті передбачає наявність клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.
Зміст даного клопотання повинен відповідати вимогам ч.3 ст. 404 КПК України, де зазначено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Як вбачається зі змісту поданої апеляційної скарги апелянт просить скасувати вирок суду у зв`язку з тим, що судом не надано оцінки кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку (ч. 1 ст. 94 КПК України), що, на думку апелянта, не відповідає вимогам ст. 370 КІ1К України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення.

Пославшись на п.5 ч.2 ст. 396, ч.3 ст. 404 КПК України в апеляції викладено прохання дослідити докази вказані в апеляційній скарзі, яким судом не надано оцінки, і які можуть істотно вплинути на прийняття рішення. Пославшись на вимоги вказаних норм закону автор апеляції фактично їх не виконав.

Так, згідно п.5 ч.2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначається клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів, а ч.3 ст. 404 КПК України визнає межі перегляду судом апеляційної інстанції і такими межами є зобов`язання повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Таким чином, в апеляції не зазначені обставини, які підлягають повторному дослідженню, докази, які підлягають дослідженню та правові підстави.

За таких обставин, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому підлягає залишенню без руху відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 396, 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2017 року, яким ОСОБА_3 визнано невинуватим і виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 2 ст. 365 КК України залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків до 12 червня 2017 року.

Суддя апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_4