Провадження №1-кп/761/478/2017
В И Р О К
іменем України
22 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0006307, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючої лікарем в медичному центрі ТОВ «Гомеопатія від Попових», являється сімейним лікарем, заміжньої, маючої на утриманні доньку 2004 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 19 травня 2016 року, приблизно о 10 год. 35 хв., прибула до танцювального центру «Майвей», розташованого по вул. О.Довженка, 3 в м.Києві, після чого пройшла до роздягальні, де ключем, який мала при собі, відчинила шафу № 27, в якій виявила чужі речі. При цьому ОСОБА_4 переодягшись в спортивний одяг, залишила у вищевказаній шафі свої особисті речі, після чого направилась на заняття з танців. Цього ж дня, приблизно о 12 год., після закінчення занять з танців ОСОБА_4 повернулась до роздягальні, знову відчинила шафу № 27, в якій окрім її особистих речей знаходились чужі речі.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в шафі № 27 в роздягальні, розташованій в танцювальному центрі «Майвей».

З метою виконання свого злочинного умислу та переконавшись у тому, що її дії носять таємний характер, ОСОБА_4 поклала у поліетиленовий пакет речі, що знаходились у вищевказаній шафі, тим самим таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: сорочку з камуфляжним малюнком, вартістю 120 грн.; кофту чорного кольору, вартістю 80 грн.; кофту білого кольору, вартістю 70 грн.; кофту червоного кольору, вартістю 20 грн.; кофту сірого кольору, вартістю 20 грн.; костюм кухаря, вартістю 40 грн.; кофту чорного кольору, вартістю 15 грн.; термос, вартістю 50 грн.; кросівки «Reebok», вартістю 340 грн.; кросівки «Adidas», вартістю 380 грн.; кросівки «Adidas», вартістю 150 грн.; частину футболки, що матеріальної цінності не становить, а всього майно на загальну суму 1285 грн.

При цьому, у вищевказаній шафі залишились дві пари штанів, які ОСОБА_4 вирішила викрасти наступного дня, після чого, з місця вчинення правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

20 травня 2016 року, приблизно об 11 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні роздягальні, розташованої у танцювальному центрі «Майвей», що на вул. Довженка, 3 в м.Києві, та продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 відчинила шафу №27, звідки таємно викрила чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , в саме: спортивні штани, вартістю 60 грн.; спортивні штани, вартістю 100 грн., після чого направилась до виходу з приміщення.

Зазначені дії орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння не визнала, у зв`язку із тим, що вважає, що ніякого злочину нею вчинено не було, оскільки вона не мала корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 дала показання про те, що вона та її донька протягом трьох років займаються у танцювальному центрі «Майвей», що знаходиться за адресою вул. О.Довженка, 3 в м.Києві. Протягом того часу, як вона займається у цьому танцювальному центрі постійно існує проблема щодо користування шафами в переодягальні. Оскільки не завжди є вільні шафи для залишення речей на час тренування, у зв`язку із чим в неї та її доньки неодноразово зникали речі. Так, в черговий раз прибувши на тренування вона, в одній із шаф, помітила залишений ключ, та вирішила забрати собі цей ключ, з подальшою метою користуватися зазначеною шафою № 27. Так, вона продовжувала користуватись вказаною шафою протягом тривалого проміжку часу та десь приблизно із зими 2016 року стала помічати, що у зазначеній шафі почала залишати речі якась дитина. Речі вказаної дитини залишались у шафі у великій кількості, у зв`язку із чим в неї склалося враження, що мабуть у цієї дитини не має, де зберігати свої речі. Так, вона, прибувши на тренування близько 10 год. 00 хв. 19.05.2016 року, побачила на сусідній шафі оголошення з попередженням від адміністрації з проханням звільнити шафи від речей, оскільки планується якась реорганізація та всі речі, які залишаться у шафах будуть викинуті. Відчинивши шафу № 27 ключем, який перебував у її користуванні, вона побачила, що всі речі, як і раніше в ній знаходяться в тій же кількості і на тих самих місцях, тобто місце розташування вказаних речей з моменту її попереднього тренування не змінилося, що на її думку свідчило про те, що дитина якій ці речі належали тривалий час не з`являлася до танцювальної студії. А тому вона вирішила допомогти цій дівчинці та зберегти її речі, щоб їх не викинула адміністрація. Так, повернувшись після тренування, вона побачила, що всі речі так і залишаються у шафі, а тому вона, взявши частину зазначених речей вирішила їх попрати вдома, оскільки вони мали запах, щоб в подальшому повернути власниці. Вона не поставила до відома адміністрацію про те, що взяла ці речі, оскільки збиралася їх повернути у чистому вигляді. Зазначила, що їй відомо було що в роздягальні та інших приміщеннях танцювального центру знаходилися камери відеоспотереження.

На наступний день приблизно о 10 год. 00 хв. 20.05.2016 року вона знову прибула до танцювального центру на тренування та після тренування, забрала із шафи іншу частину речей, які там залишалися та при виході із танцювального центру була затримана. Вона пояснювала, про свій намір зберегти речі, що перебували у шафі, однак на її пояснення ніхто уваги не звертав.

Так, у шафі вона взяла три пари кросівок, штани, труси, камуфляжну сорочку, костюм повара, футболки.

Всі речі були повернуті потерпілій, частину з них вона випрала в той же день, коли прийшла додому.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також саме прокурор, слідчий, згідно з вимогами ст.25 КПК України, зобов`язані в межах своєї компетенції, розпочавши досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а також відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь підсудного.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_10 , згідно з якими вона займається танцями в танцювальній студії «Майвей», розташованій по вул. О.Довженка, 3 в м.Києві та безпосередньо шафою № 27, що знаходиться у переодягальні вказаної студії протягом п`яти місяців та весь цей час її речі залишались у вказаній шафі. Також під час тренування вона неодноразово залишала у вказаній шафі й цінні речі: сумку, грошові кошти, документи. За час користування даною шафою вона помічала, що шафою користується, ще хтось крім неї, про що адміністрацію вона не повідомляла. Так, приблизно о 10 год. 00 хв. 19 травня 2016 року вона прибула до танцювальної студії на зайняття, залишила свої речі у шафі № 27 та пішла на тренування. Після того, як вона повернулася з тренування о 12 год. 00 хв., то виявила відсутність своїх речей у шафі. Після чого була викликана поліція, яка проводила необхідні слідчі дії. Також було переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано, як жінка забирає речі з її шафи. Ніяких оголошень, щодо необхідності забрати речі із шафи від імені адміністрації танцювального центру вона не бачила. Також вона разом з поліцією вирішила покласти в шафу додаткові речі, для того щоб були докази крадіжки. В подальшому на наступний день 20.05.2016 року приблизно об 11 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 була затримана із вказаними речами при виході із танцювального центру;

- показання свідка ОСОБА_11 , який дав показання про те, що він являється чоловіком обвинуваченої ОСОБА_4 . Дружина працює дитячим лікарем та все життя вони постійно комусь допомагають. Так, 18 чи 19 травня 2016 року дружина повернулася з танців з пакетом у якому були речі та повідомила, що вказані речі адміністрація танцювальної студії хотіла викинути, згідно оголошення яке вона прочитала. Дружина мала намір повернути вказані речі, вона вважала, що виправши вказані речі та зберігши їх, вона допоможе дитині якій ці речі належать. На наступний день йому зателефонували з поліції, куди він привіз документи, що посвідчують особу дружини та вже випрані речі, які напередодні принесла до дому його дружина. Деякі з цих речей ще були вологими;

- показання свідка ОСОБА_12 , згідно з якими, вона працює викладачем у танцювальному центрі «Майвей», обвинувачену бачила вперше та востаннє 19.05.2016 року у себе на занятті о 10 год. 30 хв. раніше її не бачила. З потерпілою ОСОБА_10 перебуває у дружніх стосунках.

Так, в студії зазвичай вона викладає з 10 год. 30 хв. у понеділок та четвер. 19.05.2017 року, на скільки вона пам`ятає, ОСОБА_10 прибула на заняття у другій половині дня, після чого, повідомила їй, що виявила, зникнення речей із шафи, в тому числі, і її власних, які вона надавала ОСОБА_10 у користування. В подальшому як їй відомо, було встановлено, що причетною до вчинення крадіжки речей є ОСОБА_4 , яка була затримана на наступний день. Вона не бачила 19.05.2016 року ніяких оголошень у роздягальні;

- дані протоколу огляду місця події від 19.05.2016 року з фототаблицею до нього, з яких вбачається, що у присутності понятих, слідчим ВП № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_13 на підставі повідомлення оперативного чергового, за участі потерпілої ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_14 , власника ОСОБА_15 , яким надано дозвіл на проведення огляду приміщення танцювального закладу, оглянуто приміщення роздягальні, яка знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де паралельними рядами встановлені шафи та камери відео спостереження зверху в кутах під стелею. На момент огляду дверцята шафи № 27 відчинені, та в ній лежать приблизно 3 предмети одягу. Під час огляду вилучено CD - диски із записом камер;

- дані протоколу огляду місця події від 20.05.2016 року з фототаблицею до нього, згідно з якими, у присутності понятих, заступником начальника СВ відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП м.Києві ОСОБА_16 на підставі заяви ОСОБА_10 за участі свідка ОСОБА_11 оглянуто службовий кабінет № 48 відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції, що по вул. Баумана, 4 в м.Києві, де знаходиться чоловік, який представився, як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 та видав два поліетиленових пакета із дитячим одягом, а саме: дитячою рубашкою камуфляжного кольору із биркою в середині «TRAFALUC» з нашивками тризубця, птаха; толстовкою чорного кольору з капюшоном із малюнком на грудях та надписом, виконаних білою фарбою; спортивною кофтою білого кольору на блискавці у тонку чорну смужку марки «Adidas»; спортивною кофтою темно-червоного кольору із надписом «Pink», який виконаний вишивкою; спортивною кофта сірого кольору із вишитим надписом зліва білого кольору «California» в середині бирка «PULL & BEAR»; костюмом кухаря білого кольору та золотими смужками, який складається з шапки та куртки; чорною спортивною кофтою з капюшоном на блискавці, в середині з биркою «Disneyland»; футболкою червоного кольору короткою, у вигляді топіку; термосом дитячим із мультиплікаційними малюнками та чорною кришкою; кросівками чорного кольору із білою підошвою на шнурках марки «Reebok»; кросівками синього кольору із чорними шнурками та чорно-білою підошвою «Adidas». ОСОБА_11 пояснив, що принесений ним дитячий одяг та взуття, він добровільно віддає. Вказані речі додому принесла його дружина ОСОБА_4 , пояснивши, що це з танцювального клубу «Mywey», де вона інколи займається, ці речі віддавались бажаючим, так як їх мали викинути на смітник;

- дані протоколу огляду місця події від 20.05.2016 року з фототаблицею до нього, згідно з якими, слідчим відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУ НП м.Києві ОСОБА_17 без участі понятих, за участі представника ОСОБА_18 в період часу з 15 год. 40 хв. по 15 год. 55 хв., оглянуто приміщення жіночої роздягальні танцювального центру «Myway», що за адресою: м.Київ, вул. Довженка, 3, та зафіксована загальна обстановка, те, що шафа №27 зачинена, та приміщення роздягальні обладнане камерами відео спостереження;

- дані протоколу огляду місця події від 20.05.2016 року з фототаблицею до нього, згідно з якими, у присутності понятих, заступником начальника СВ відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП м.Києві ОСОБА_16 за участі підозрюваної ОСОБА_11 оглянуто службовий кабінет № 48 відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції, що по вул. Баумана, 4 в м.Києві, де знаходиться жінка, яка представилася, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. АДРЕСА_2 та повідомила, що 20.05.2016 року приблизно о 12 год., знаходячись в танцювальному клубі, маючи ключ від ячейки в роздягальні, викрала спортивні штани сірого кольору та спортивні штани синього кольору. Після чого ОСОБА_4 віддала ключ металевий з пластмасовою біркою жовтого кольору із паперовою смужкою на якій чорним кольором написано « 27W». Також ОСОБА_4 віддала поліетиленовий пакет білого кольору всередині якого знаходяться спортивні штани сірого кольору із надписом чорного кольору на правій штанині спереду, спортивні штани темно-синього кольору із різнокольоровою вставкою та яскраво жовтою вставкою всередині на поясі марки «Active», при цьому повідомила, що саме ці речі нею були викрадені сьогодні, тобто 20.05.2016, за допомогою виданого ключа;

- дані висновку експерта від 13.06.2016 року № 344тв, згідно з якими ринкова вартість речей, наданих на проведення експертизи (крім частини футболки червоного кольору) станом на 19.05.2016 h/ з урахуванням зносу та пошкоджень могла становити 1285,00 грн. Встановити ринкову вартість частини футболки червоного кольору не видається за можливе, оскільки в такому вигляді вона не представляє собою цілісного предмету та не придатна для подальшого використання.

- дані висновку експерта від 16.06.2016 року № 345тв, згідно з якими ринкова вартість речей, наданих експертам на проведення експертизи станом на 20.05.2016 з урахуванням зносу та пошкоджень могла становити 160,00 грн.

- дані протоколу огляду відеозапису від 05 липня 2016 року, згідно з якими старший слідчий ВП № 3 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_19 , провів огляд СD-R диску на якому міститься відеозапис з камери спостереження приміщення, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Довженка, 3, в ході перегляду файлу «192.168.1.150_03_20160519_110000, вбачається, як об 11 год. 49 хв. 19 с. до роздягальні заходить ОСОБА_20 , яка в лівій руці тримає сумку та проходить до ряду шаф з права, де об 11 год. 49 хв. 29 с. відчиняє шафу. Дістає із сумки поліетиленовий пакет світлого кольору в який згодом складає речі, що виймає із шафи, після чого направляється до виходу та зникає з поля зору камери. Об 11 год. 59 хв. 59 с. відеозапис закінчується.

В ході перегляду файлу«192.168.1.150_05_20160519_110000», вбачається, як о 10 год. 21 хв. 01 с. до приміщення заходить ОСОБА_20 , яка на лівій руці тримає сумку та в руці парасольку, після чого підходить до столу надає абонентський талон, після чого направляється вправо та зникає з поля зору камери;

- даними відеозапису, що містяться на диску «VIDEХ» СD-R 52х 700 МВ/80 MIN, що був переглянутий в судовому засіданні та з якого вбачається, що на ньому зафіксовані; обставини, що повністю відповідають даним наведеним у протоколі огляду відеозапису від 05 липня 2016 року, зміст якого розкрито вище;

- речові докази: ключ від шафи в роздягальні ТК «Майвей», вилучений 20.05.2016 року у ОСОБА_4 , два диски CD-R з зображенням камер відео спостереження танцювального центру «Май Вей», що по вул. Довженка, 3 в м.Києві та речі, а саме: сорочка з камуфляжним малюнком, кофта чорного кольору, кофта білого кольору, кофта червоного кольору, кофта сірого кольору, костюм кухаря , кофта чорного кольору, термос, кросівки «Rееbok», кросівки «Adidas», кросівки «Adidas», частину футболки, які було вилучено у ОСОБА_11 та належать потерпілій ОСОБА_10 .

Так, згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 22 КПК України під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового слідства докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченої ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Суд, вважає, що під час судового розгляду, достовірно встановлено, що ОСОБА_4 приблизно о 10 год. 30 хв. 19.05.2016 року прибула до танцювального центру «Майвей», розташованого по вул. О.Довженка, 3 в м.Києві, після чого пройшла до роздягальні, де ключем, який мала при собі, відчинила шафу № 27, куди поклала свої речі та пішла на заняття з танців. В той час, коли ОСОБА_4 перевдягалась, вона звернула увагу на те, що на дверцятах деяких шаф були оголошення зі змісту яких вона зрозуміла, що необхідно звільнити шафи від власних речей, оскільки вказані речі будуть викинуті на смітник. Крім ОСОБА_4 ключ від шафи № 27 мала потерпіла ОСОБА_10 , яка також користувалась шафою № 27 та протягом п`яти останніх місяців постійно зберігала у ньому свої особисті речі. Після тренування ОСОБА_4 повернулась до роздягальні приблизно об 11 год. 50 хв. та, перевдягнувшись, вирішила забрати речі із шафи № 27, бажаючи зберегти вказані речі, випрати їх, оскільки вони мали відповідний запах та в подальшому повернути власниці, так як вважала, що остання тривалий час не з`являлась у танцювальному центрі та не бачила оголошення адміністрації.

Так, ОСОБА_4 взяла частину речей, що знаходились у шафі, а саме: сорочку з камуфляжним малюнком, кофту чорного кольору, кофту білого кольору, кофту червоного кольору, кофту сірого кольору, костюм кухаря, кофту чорного кольору, термос, кросівки «Rееbok», кросівки «Adidas», кросівки «Adidas», частину футболки та поклала до пакету, що мала при собі. Вдома ОСОБА_4 вказані речі випрала в цей же день.

На наступний день 20.05.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 знову прибула на заняття до танцювального центру та після занять, з шафи № 27 забрала іншу частину речей, що там залишались, а саме дві пари спортивних штанів.

Після цього, при виході з танцювального центру ОСОБА_4 була затримана та доставлена до відділення поліції, де наявні у неї речі потерпілої ОСОБА_10 були вилучені, а решту випраних речей потерпілої було вилучено у чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_11 , який прибув до відділення поліції.

Дані обставини не оспорюються обвинуваченою, узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_10 в частині того, що остання протягом останніх п`яти місяців користувалась шафою № 27 та зберігала у ній свої речі, а також з даними, що містяться у протоколах слідчих дій та речовими доказами, зміст і перелік яких наведений вище, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду.

Аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази слід зазначити наступне.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 КК України є злочином з матеріальним складом, характеризується прямим умислом і корисливою метою, які відповідно до п.2 ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, і обов`язок такого доказування кримінальним процесуальним законом покладений на прокурора.

Тобто обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.

Корисливий мотив при вчиненні злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже чи нічийне майно на свою користь чи іншої особи користь або отримати майнову вигоду без обернення чужого майна на свою користь.

У той же час суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 діяла з корисливим мотивом, забираючи речі потерпілої ОСОБА_21 із шафи № 27.

Так, суд, бере до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_4 , які не спростовано в судовому засіданні стороною обвинувачення, з приводу того, що вона діяла з добрими намірами, забираючи речі потерпілої ОСОБА_10 із шафи № 27, з метою їх збереження та подальшого повернення власниці.

Крім того, такі показання обвинуваченої ОСОБА_4 узгоджуються також із показаннями свідка ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні, з приводу того, що його дружина принесла з танців одяг, який випрала, повідомивши йому, що ці речі адміністрація танцювального центру хотіла викинути. На наступний день його дружину затримали у танцювальному центрі, звинувативши її у крадіжці вказаних речей. Після чого ним було до відділення поліції доставлено весь одяг, який напередодні принесла додому дружина та який нею був випраний.

З показань потерпілої ОСОБА_10 в судовому засіданні вбачається, що їй було повернуто весь одяг, який вона зберігала у шафі № 27 протягом останніх п`ять місяців, деякий одяг ще був вологим після прання.

Те, що одяг був випраний також підтверджується висновком експерта від 13.06.2016 №344 тв.

Разом з тим, суд не бере до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 в тій частині, що нею спільно із співробітниками поліції, після виявлення зникнення речей 19.05.2016 року було підкладено до шафи декілька речей.

Так, згідно з даними протоколу огляду місця події від 19.05.2016 року, під час огляду шафи № 27 було виявлено наявність у ній приблизно 3 предмети одягу.

Зазначене підтверджує показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що нею 19.05.2017 року з шафи № 27 було забрано не всі речі.

Викладене на думку суду свідчить про відсутність у ОСОБА_4 умислу на вчинення крадіжки.

Так, само, суд не бере до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 стосовно відсутності будь-яких оголошень у роздягальні, оскільки вони спростовуються даними, що містяться у фототаблицях до протоколу огляду місця події від 19.05.2016 та протоколі огляду відеозапису від 05.07.2016 року, а також самого відеозапису, згідно з якими на деяких дверцятах шаф роздягальні наявні смужки білого кольору, що може бути оголошеннями про які зазначала обвинувачена.

При цьому сторона обвинувачення не спростувала такі показання обвинуваченої ОСОБА_4 , а тому суд приймає до уваги ці показання обвинуваченої.

Слід також зауважити, що пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , які зазначено у протоколах огляду місця події від 20.05.2016 року, суд у силу ч.4 ст.95 КПК України не бере до уваги, оскільки вони надані слідчому.

Крім того, судом встановлено, те, що ОСОБА_4 має стабільний дохід, працює лікарем, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, в тому числі і за скоєння корисливих злочинів, має постійне місце проживання, родину, чоловіка який замається приватним викладанням англійської мови, тобто має також стабільний дохід, що в сукупності свідчить про те, що родина ОСОБА_4 має достатній рівень доходів та є благополучною.

Також доречним зазначити про те, що з показань потерпілої ОСОБА_10 слідує, що нею неодноразово залишалися у шафі цінні речі, зокрема прикраси та грошові кошти, які не зникали.

Що ж стосується в цілому доказів, наданих стороною обвинувачення, докладний зміст яких зазначений вище, то вони лише підтверджують факт затримання ОСОБА_4 в приміщенні танцювального центру по АДРЕСА_3 , вилучення у останньої та свідка ОСОБА_11 речей, однак ці докази не підтверджують умислу та корисливого мотиву обвинуваченої ОСОБА_4 на вчинення таємного викрадення чужого майна, що б свідчило про наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

А тому, суд приходить до висновку, про недоведеність наявності у ОСОБА_4 корисливого мотиву та відсутності у останньої наміру обернути речі потерпілої, які мали зношений вигляд, на власну користь чи на користь третіх осіб.

Отже, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Отже, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Отже з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_4 .

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.

Речові докази ключ від шафи в роздягальні ТК «Майвей», два диски CD-R з зображенням камер відео спостереження танцювального центру «Май Вей» зберігати в матеріалах кримінального провадження; сорочку з камуфляжним малюнком, кофту чорного кольору, кофту білого кольору, кофту червоного кольору, кофту сірого кольору , костюм кухаря, кофту чорного кольору, термос, кросівки «Rееbok», кросівки «Adidas», кросівки «Adidas», частину футболки повернути потерпілій ОСОБА_10 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя