АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/885/17 Справа № 216/2935/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ПП «Канал М» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 04 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні № 0001139 від 23.06.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та накладений арешт на майно, що було вилучено 30.06.2017 р. в процесі проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 35 378 грн.; вантажні накладні на цемент в кількості 79 штук за поточний період 2017 року; копію сертифікату відповідності Серія ВГ № UA.1.054.0034713-16; папку бордового кольору з написом «Сертифікати»; цемент «Хайдельберг Цемент Україна»-400 тарою по 25 кг. у кількості 361 мішок; цемент «Портладцемент Подільський-500» тарою по 25 кг. у кількості 412 штук; порожню тару по 25 кг у кількості 2281 мішок.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки для подальшого досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження, виявлене та вилучене в ході проведення обшуку майно, яке є речовим доказом по справі має бути обмежене в користуванні та розпорядженні.

В апеляційній скарзі директор ПП «Канал М» ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року про арешт майна. Обґрунтовуючи вимоги своїх апеляційних скарг, апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним. Так, посадовим особам та працівникам ПП «Канал М» не було повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений, санкцією ч. 1 ст. 190 КК України конфіскація майна не передбачена, а отже зазначені підприємства не є суб`єктами, до яких за правилами ст. 170 КПК України може бути застосований арешт майна. Також відсутні достатні підстави вважати, що арештоване майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є доходом від нього. Крім того, застосований арешт позбавляє заявників можливості користуватися належним їм майном, дезорганізує їх діяльність та заподіює збитки. Також апелянт вказує на те, що судове рішення було постановлено за відсутності представників ПП «Канал М», без виклику їх в судове засідання, а копію ухвали суду про арешт вищезазначеного майна власником цього майна отримано 13 липня 2017 року від представників банку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів скарги вбачається, що представники ПП «Канал М» не були присутніми у суді першої інстанції при розгляді клопотання слідчого і лише 13.07.2017 року апелянт отримав ухвалу районного суду від 04.07.2017 року. Апеляційну скаргу директор даного підприємства подав 17.07.2017 року. У відповідності до ст. 395 КПК України, - апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що строки оскарження судового рішення апелянтом не порушені.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення полягає у тому, що посадові особи одного з підприємств, розташованого на території м. Кривого Рогу, зловживаючи довірою населення реалізують мешканцям міста недоброякісну продукцію, що не відповідає вимогам ДСТУ, заволодіваючи грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом.

По вказаному факту 23.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 внесено відомості за ч.1 ст. 190 КК України.

З метою встановлення об`єктивної істини по справі, відшукання, речових доказів, що мають істотне значення по справі, підтвердження чи спростування факту недоброякісного цементу за адресою: АДРЕСА_1 , 30.06.2017 р. проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 35 378 грн.; вантажні накладні на цемент в кількості 79 штук за поточний період 2017 року; копія сертифікату відповідності Серія ВГ № UA.1.054.0034713-16; папка бордового кольору з написом «Сертифікати»; цемент «Хайдельберг Цемент Україна»-400 тарою по 25 кг. у кількості 361 мішок; цемент «Портладцемент Подільський-500» тарою по 25 кг. у кількості 412 штук; порожня тара по 25 кг. у кількості 2281 мішок, яке на підставі постанови слідчого було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000937.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Обставини, зазначені апелянтом, - відсутність повідомлення про підозру посадовим особам ПП «Канал М», відсутність у кримінальному провадженні цивільного позову, те, що санкцією ч. 1 ст. 190 КК України конфіскація майна не передбачена, - при вирішенні питання про арешт майна з цієї підстави врахуванню не підлягають та не є перешкодою для його застосування.

Що стосується посилання апелянтів на те, що арештоване майно не має відношення до розслідуваного кримінального правопорушення, то вони не можуть бути взяті до уваги зважаючи на вищенаведені обставини. Крім того, доводи апелянтів у цій частині є передчасними, оскільки слідство ведеться на протязі достатньо короткого періоду та на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянти не позбавлені права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу директора ПП «Канал М» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: