АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4157/16-к Номер провадження 11-кп/786/280/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника установи ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтава задоволено та засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Павлиш Онуфріївського р-ну Кіровоградської обл., раніше не судимого, засудженого:

- 14.05.2015 Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської обл. за ч.1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі,

звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання на 11 місяців 7 днів.

Таке рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалою, якою відмовити у задоволенні подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтава про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ..

При цьому апелянт зазначає, що судом не враховано того, що засуджений має 4 стягнення, одне з яких ДІЗО на 3 доби, тобто найсуворіше стягнення, та лише 2 заохочення, до праці ставиться задовільно, згідно характеристики від 1.06.2016 характеризувався нестабільною поведінкою, запальним характером, бурхливою реакцією на зауваження, іноді проявляв нестриманість та вступав у суперечки, що стало підставою для відмови у застосуванні заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, матеріали особової справи та характеристики не відображають процес виправлення ОСОБА_7 .. Окрім цього апелянт посилається на тяжкість злочину за який ОСОБА_7 засуджений та його суспільну небезпечність.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення представника установи та засудженого ОСОБА_7 , які просили залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Сумлінне ставлення до праці, насамперед, передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, при чому засуджений займається трудовою діяльністю, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Так, ОСОБА_7 засуджений 14.05.2015 Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської обл. за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі (а.м.о.с. 23-24).

17.03.2016 Ленінським районним судом м. Полтава засудженому ОСОБА_7 у строк покарання призначеного 14.05.2015 Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської обл., зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.03.2015 по 8.07.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.м. о.с. 32).
Початок строку покарання ОСОБА_7 з 17.03.2015, кінець строку покарання 23.11.2017 (а.м. п. 8).
У Полтавській виправній колонії УДПтС в Полтавській області № 64 ОСОБА_7 відбуває покарання з 24.07.2015, до даного закладу засуджений прибув із посередньою характеристикою, згідно якої він за час перебування в установі попереднього ув`язнення не мав стягнень та заохочень (а.м.п. 2).
Згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби установи ОСОБА_10 та заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_11 від 2.12.2016, засуджений ОСОБА_7 на початку відбування покарання за допущені порушення установленого порядку відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Але під впливом проведених профілактичних, виховних заходів зробив правильні для себе висновки та змінив свою поведінку на кращу. Стягнення зняті та погашені в установленому законом порядку. На час розгляду характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був заохочений два рази, один з яких правами начальника установи. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. Працездатний, на протязі всього часу перебування в установі працює на виробництві установи. Працевлаштований в бригаді по виготовленню вугільного брикету, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого впливу "Правова просвіта" і "Підготовка до звільнення". Заходи виховного характеру відвідує, робить правильні для себе висновки. У вільний час читає художню літературу та дивиться програми телепередач. За характером спокійний, врівноважений. В середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує рівні стосунки із засудженими. Негативно ставиться до злодійських традицій. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється. Призначене судом покарання вважає справедливим. Станом на 23.10.2016 дана оцінка ступеню виправлення: "Довів своє виправлення". (а.м.п. 2).
Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що засуджений за час відбування покарання має 2 заохочення 15.05.2016 та 15.09.2016 за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 4 стягнення: 7.10.2015 ДІЗО 3 доби за перешкоджання проведенню особистого обшуку, 6.12.2015 попередження за невихід до їдальні, 21.02.2016 догана за паління в невстановленому місці, 14.03.2016 попередження за порушення дисципліни строю (а.м. 3).

Задовольняючи подання щодо умовно дострокового звільнення засудженого, суд першої інстанції вказав, що наявність 4-х стягнень у ОСОБА_7 відображають поведінку засудженого під час відбування ним покарання, разом з тим, встановлені обставини свідчать про те, що засуджений не являється злісним порушником режиму утримання, дійсно в процесі відбування покарання змінив свою поведінку на кращу. Крім того, на переконання суду, зняті та погашені стягнення не можуть враховуватись судом при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи.
З даним твердженням суду не погоджується колегія суддів, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого слід враховувати особу засудженого, дані щодо заохочень та стягнень, у тому числі знятих та погашених, які наведені вище наявність 4 стягнень та двох заохочень.
Згідно особової справи 1.04.2016, 1.06.2016 засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у поданні матеріалів щодо застосування пільг по переведенню до дільниці соціальної реабілітації та заміни покарання більш м`яким покаранням, як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення (а.о.с. 46, 62).
23.11.2016 у засудженого ОСОБА_7 формально настало право на застосування умовно-дострокового звільнення (а.мо.с.69).

В попередній характеристиці на засудженого від 1.06.2016 зазначено, що ОСОБА_7 характеризується нестабільною поведінкою, допускає порушення встановлених правил поведінки та розпорядку дня за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі один раз поміщався до ДІЗО. За характером запальний, бурхливо реагує на зауваження, іноді може проявити нестриманість та вступити в суперечки. У відношенні до представників адміністрації установи ставлення неоднозначне, грубості не проявляє, проте потребує контролю за виконанням їх законних вимог(а.п.о.с. 64).
Колегія суддів враховує поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання і те, що матеріальні збитки у сумі 7178,59 грн останнім не відшкодовані (виконавчий лист на суму 7178,59 грн, згідно довідки головного бухгалтера Полтавської виправної колонії УДПтС в Полтавській області № 64)(а.п.о.с. 69). Не відшкодовання матеріальних збитків підтвердили у суді апеляційної інстанції засуджений і представник Полтавської виправної колонії УДПтС в Полтавській області.
Приймаючи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, тому висновок суду першої інстанції про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не ґрунтуються на матеріалах провадження, оскільки матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2016 року, якою подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтава задоволено та засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання на 11 місяців 7 днів - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтава про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4