КП№ 278/2451/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
04 вересня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, громадянин України, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий:
- 19.11.2003 Житомирським районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185, статтями 75, 76 Кримінального кодексу України (далі КК) на 3 роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком терміном на 1 рік;
- 19.05.2004 Житомирським районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185, статтею 71 КК на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 25.05.2009 Корольовським районним судом м. Житомира за частиною 2 статті 186, статтею 69 КК на 2 роки позбавлення волі;
- 23.10.2015 Корольовським районним судом м. Житомира за частиною 3 статті 185, статтями 75, 76 КК на 5 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки,
- 31.10.2016 Корольовським районним судом м. Житомира за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 71 КК на 5 років 6 місяців позбавлення волі , -
за частиною 3 статті 185 КК ,-
ВСТАНОВИВ:
04.02.2016, близько 01-ої год. ночі ОСОБА_5 перебував у с. Зарічани, Житомирського району, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення. Прибувши до будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , обвинувачений, впевнившись у таємності своїх дій, за допомогою металевої труби, знайденої на подвір`ї, збив навісний замок з дверей літньої кухні цього
домоволодіння і таким чином проник у середину. Звідки ОСОБА_5 таємно, повторно викрав спортивний велосипед потерпілої марки «Ардіс», вартістю 1415 грн. Злочинними діями обвинуваченого потерпілій заподіяно майнову шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 цього ж дня о 04 год. 00 хв. ранку підійшов до огородженого будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , де пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб та непомітності своїх дій, обвинувачений відчинив металеву засувку на вхідних воротах огорожі і незаконно проник на територію домогосподарства потерпілого. З двору якого ОСОБА_5 таємно, повторно викрав саморобний компресор вартістю 1813 грн. 33 коп., завдавши потерпілому майнової шкоди у зазначеному розмірі.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пред`явили цивільні позови про стягнення з обвинуваченого на їх користь по 2500 грн. заподіяної злочином моральної шкоди ( том 1, а.с. 55-56).
ОСОБА_5 свою винуватість у вчинення крадіжок не визнав. Разом з тим, детально допитаний у судовому засіданні про ці події, обвинувачений надавав непослідовні показання. Так, спочатку він взагалі заперечував факт свого перебування в с. Зарічани, у дні, що зазначені в обвинувальному акті. Однак після наполегливого твердження ОСОБА_7 про те, що напередодні вчиненої у неї крадіжки, вона особисто бачила саме обвинуваченого поруч зі своїм будинком, а потім спостерігала, як останній ходив з одного будинку до іншого, заглядаючи на їх подвір`я. ОСОБА_5 також став говорити суду, що дійсно 03.02.2016 він разом зі знайомим ходив по дворах мешканців с. Зарічани, шукаючи самогонку. У подальшому потерпіла впізнала саме викрадений у неї велосипед, якого обвинувачений добровільно передав органу розслідування та пошкоджений навісний замок жовтого кольору. Пояснити ці події обвинувачений логічно не зміг та стверджував, що велосипед потерпілої марки «Ардіс», без педаль, він знайшов на смітнику у с. Зарічани, разом із компресором потерпілого ОСОБА_8 . Підтвердив, що просив свідка ОСОБА_9 відвезти цей знайдений металобрухт до пункту прийому в м. Житомир. Пояснив, що він винен лише у тому, що знайшов на смітнику кимось викрадене майно і намагався його збути. Пояснив, що у ході досудового розслідування надавав визнавальні показання слідчому лише по телефону, оскільки слідчий обіцяв не порушувати питання про його арешт. Просив його виправдати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 зайняла аналогічну позицію. На її думку сторона, обвинувачення не представила достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , та просила визнати недопустимими доказами протоколи слідчих експериментів, проведених за участю обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 , а також наполягала на порушенні права обвинуваченого на захист.
Винуватість ОСОБА_5 доводиться дослідженими судом належними доказами, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття судового рішення.
Епізод крадіжки велосипеду у потерпілої ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що проживає з мамою в будинку АДРЕСА_2 . 04.02.2016 близько 7 ої год. вранці вона побачила відчинену в паркані хвіртку, а також зірваний замок на дверях літньої кухні. Всередині якої потерпіла виявила крадіжку свого справного спортивного велосипеда марки «Ардіс» (але без педаль) і вона одразу викликала поліцію, а також звернулася із письмовою заявою про цю крадіжку. У подальшому ОСОБА_7 дізналася, що саме ОСОБА_5 намагався збути викрадений у неї велосипед. Але після її звернення до поліції, обвинувачений повернув її велосипед та пошкоджений навісний замок з літньої кухні. Наполегливо вказувала на неправдивість показань обвинуваченого про можливість знаходження її велосипеду на смітнику, яким вона користувалася.
За свідченнями ОСОБА_9 у лютому 2016 року обвинувачений просив на його автомобілі (бус) завести металеві вироби, як металобрухт, саме з села Зарічани до м. Житомира. Серед іншого майна свідок бачив і велосипед, марки якого він не запам`ятав. Чув, як ОСОБА_5 за телефоном розповідав комусь про велосипед. У подальшому його до пункту прийому здано не було.
Протоколом прийняття заяви 04.02.2016 від ОСОБА_7 про викрадання її велосипеда в ніч з 03.02.2016 до 7-ої год. ранку 04.02.2016 з приміщення літньої кухні її будинку АДРЕСА_2 , шляхом збиття навісного замка з дверей, якого також виявлено не було (том 1, а.с. 120).
Протоколом огляду місця події від 04.02.2016 (з фототаблицями) в домоволодінні ОСОБА_7 , де було виявлено відсутність на дверях приміщення літньої кухні замка, а всередині приміщення літньої кухні - спортивного велосипеду потерпілої марки «Ардіс» сірого кольору (том 1, а.с. 122-125).
Власноручною заявою ОСОБА_5 від 04.02.2016, в якій останній особисто засвідчив добровільну передачу ним працівникам поліції навісного замку та велосипеду, викраденого ним саме з домоволодіння ОСОБА_7 ( том 1, а.с. 126).
Протоколом огляду місця події від 05.02.2016 з участю ОСОБА_5 , відповідно до якого обвинувачений передав навісний замок та велосипед потерпілої марки «Ардіс», як такий що був ним викрадений 04.02.2016 з приміщення літньої кухні ( том 1, а.с. 127-130).
Розписками ОСОБА_7 про отримання нею свого велосипеду та навісного замку, які вона зобов`язалась зберігати як речові докази (том 1, а.с. 131).
Згідно із висновком експерта №145/16-25 від 22.03.2016 на дослідження представлений бувший в експлуатації одно підвісний дорожній (міський) велосипед для дорослих, рама якого пофарбована за виглядом емалевою фарбою в різновідтінковий чорний, світлий сріблясто-сірий та світло-сірий кольори, назва торговельної марки фірми-виробника разом з модельною конфігурацією «Ardis Striker Sport Team Newest СТВ 26», за виглядом заводський номер рами С077100808,
країна виробник Україна. Ринкова вартість даного велосипеду станом на 04.02.2016 становить 1413 грн. 00 коп. (том 1, а.с. 163-172).
Наведені докази є послідовними, не суперечливими, такими, що узгоджуються з між собою, та спростовують хибні доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_5 до вчинення крадіжки велосипеду у ОСОБА_7 .
Епізод крадіжки компресора у потерпілого ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що на його подвір`ї по АДРЕСА_3 знаходився саморобний компресор на колесах, поруч з яким стояла тачка для його пересування. 04.02.2016 близько 23-ї год. він почув гавкіт собак на його подвір`ї. Зрозумів знаходження сторонніх осіб, однак вийти з будинку не наважився. Вранці потерпілий вийшов на повір`ї і помітив крадіжку саморобного компресора з електричним двигуном. Він одразу викликав поліцію та написав заяву про злочин, що доводиться протоколом прийняття заяви від 04.02.2016 (том 1, а.с. 109). При цьому потерпілий категорично стверджував, що в силу значної ваги компресора, його без тачки викрасти було неможливо.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.02.2016 (з фототаблицями) на подвір`ї ОСОБА_8 зафіксована відсутність компресора. На місці, де стояв даний компресор зафіксовані сліди від його металевих коліс (том 1, а.с. 111-113).
За показаннями свідка ОСОБА_10 взимку 2016 року (точну дату не пам`ятає) він перебував на ділянці місцевості в с. Зарічани (початок вул. Лісова 1), де бачив велосипед і саморобний компресор та майже одразу під`їхав автомобіль (бус), з якого вийшли двоє чоловіків, один з них поклав на тачку велосипед та завантажив до автомобіля. Свідок одразу побіг до сусіда ОСОБА_11 , оскільки, він неодноразово бачив саме цю тачку у сусіда.
ОСОБА_11 суду також засвідчив, що 04.02.2016 до нього прибіг ОСОБА_10 та сказав, що його тачку крадуть. Свідок побіг на початок вулиці Лісової і побачив там бус, біля якого стояв обвинувачений та ОСОБА_12 . На його прохання повернути тачку, ОСОБА_12 повернув її та сказав свідку, що у всьому винен ОСОБА_5 .
ОСОБА_12 по даному епізоду крадіжки, також засвідчив, що на початку лютого 2016 року, він на прохання ОСОБА_5 погодився на своєму автомобілі (бус) перевезти до м. Житомира з с. Зарічани металеві вироби. Приїхавши до місця, на яке вказав ОСОБА_5 , свідок побачив металобрухт, а також спортивний велосипед, саморобний компресор, радіатор та тачку. Все завантажили в автомобіль. Біля вказаного майна стояв невідомий свідку чоловік, який просив залишити його тачку. Саморобний компресор свідок викупив у обвинуваченого за власні кошти; велосипед ОСОБА_5 забрав з собою, а металобрухт та радіатор - здав до пункту прийому та отримав 450 грн. 100 грн. з яких дав свідку за допомогу. Цього ж дня до ОСОБА_12 приїхали працівники поліції, яким він розповів усі відомі йому обставини справи. Тоді свідок зрозумів, що
майно, яке він перевозив, було викрадене ОСОБА_5 . Підтвердив, що у ході слідчого експерименту свідок все показував на місці події.
Протоколом огляду місця події від 04.02.2016, згідно із яким ОСОБА_12 вказав на саморобний компресор, якого свідок придбав в обвинуваченого, у день коли допомагав останньому перевозити вироби на металобрухт (том 1, а.с. 115-118).
Заявою від 04.02.2016, за якою ОСОБА_9 добровільно передав працівникам поліції цей саморобний компресор, якого на своєму автомобілі допомагав ОСОБА_5 перевозити до м. Житомира, а потім придбав його (том 1, а.с. 114).
Наведені докази узгоджуються із даними слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_9 05.02.2016, у ході якого останній показав місце події в с. Зарічани, де стояв саморобний компресор, тачка, радіатор, спортивний велосипед та показав яким чином ці речі завантажили до його автомобіля; а також місце, де тачку забрав ОСОБА_11 . Показав пункт прийому, розташований на вул. Шевченка в м. Житомирі, де обвинувачений здавав лише радіатор та металобрухт, за що отримав 450 грн. (том 1, а.с. 133-153).
З урахуванням наведеного, суд відкидає, як неґрунтовні твердження сторони захисту про недопустимість як доказу, протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 , оскільки свідок згідно із положеннями частини 1 статті 240 КПК, у присутності понятих, здійснював дії, спрямовані саме на відтворення подій злочину, як вони були відомі свідку. Не знайшли свого документального підтвердження і доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_5 .
Разом з тим, суд вважає слушними твердження захисника ОСОБА_6 про визнання недостовірним та недопустимим доказом протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого, з причин його невідповідності вимогам статей 223, 240 КПК. Так, допитані в суді, за клопотанням захисту поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 засвідчили, що вони поставили свої підписи у протоколі, без відтворення події злочину, а лише на підставі тверджень ОСОБА_5 , що у протоколі все записано правильно.
Відповідно до висновку експерта №144/16-25 від 25.02.2016 бувший в експлуатації електричний компресор, виготовлений за виглядом в не промислових умовах (тобто в кустарних умовах на базі компресора до промислової холодильної установки), орієнтовна швидкість накачування повітря (л/сек.) (або продуктивність) від 200-4000, тиск повітря на виході з ресивера 10 атмосфер (або 8 бар), ємність кожного з двох металевих ресиверів 20 літрів, без назви торговельної марки фірми-виробника. Ринкова вартість даного компресора станом на 04.02.2016 становить 1813 грн. 33 коп. (том 1, а.с. 154-162).
Дослідивши усі докази у сукупності та логічному взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена.
Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснив судам, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне, недозволене, протиправне потрапляння (входження) до них будь-яким способом. Під поняттям «сховище» слід розуміти певні місця чи ділянки території, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які обладнані огорожею чи технічними засобами або забезпечені іншої охороною пересувні автолавки, рефрижератори, контейнери, сейфи та інші сховища (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 31.01.2013, справа №5-33 кс 12).
Ураховуючи те, що ОСОБА_5 , вчинив крадіжки з прониканням до приміщення літньої кухні ОСОБА_7 , шляхом збиття навісного замку, а до подвір`я будинку ОСОБА_8 , де знаходився компресор, шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану, суд дійшов висновку про вчинення обвинуваченим крадіжок саме із проникненням у сховище та інше приміщення.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення та сховище.
ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, до арешту працевлаштований не був, суспільно-корисною працею не займався. Обставин, що за статтею 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Обставиною, що в силу статті 67 КК обтяжує покарання є рецидив злочинів.
У статті 50 КК чітко визначена мета покарання, яка полягає у виправленні засуджених та у карі, як відплаті за вчинене протиправне діяння. Суд також бере до уваги минулу поведінку обвинуваченого, наявність попередніх судимостей із реальним відбуванням покарання; вчинення ним інкримінованого злочину під час іспитового строку за попереднім вироком суду; засудження ОСОБА_5 Корольовським районним судом м. Житомира 31.10.2016, тобто під час розгляду судом наведеного кримінального провадження, за частиною 3 статті 185 КК, що на думку суду, свідчить про його схильність до вчинення крадіжок; відсутність критичної оцінки до скоєного; думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суворо покарати обвинуваченого, а також міркування прокурора, яка вказувала на необхідність ізоляції ОСОБА_5 від суспільства з метою недопущення вчинення ним нових злочинів. Наведені обставини, з урахуванням особи ОСОБА_5 , на думку суду свідчать про стійку злочинну поведінку останнього, що є підставою для призначення йому реального покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК.
Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню на підставі статтей 127-129 КПК, а несплачений потерпілими судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, суд стягує з обвинуваченого.
На підставі частини 2 статті 124 КПК суд стягує з обвинуваченого в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Керуючись статтями 124, 127-129, 373-376, 394, 532 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2016, остаточно призначивши йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Речові докази: компресор залишити у власника ОСОБА_8 ; велосипед «Ардіс» залишити у ОСОБА_15 .
Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 2500 грн. моральної шкоди кожному.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів у сумі 1869 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Згідно із частиною 5 статті 72 КК (з урахуванням змін до вказаної статті, що набрали чинності 21.06.2017) зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 14.09.2016 до 20.06.2017 (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення»). Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1