Справа № 299/790/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі - ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 ,
даною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору із-за його невідповідності вимогам ст.291 КПК України для усунення виявлених недоліків.
Згідно обвинувального акту неповнолітній ОСОБА_6 16 лютого 2017 року, близько 20 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Веронессі» по вул.Вокзальній, №9 в селищі Королево Виноградівського району, з метою скоєння крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, впевнившись у бездіяльності з боку неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розраховуючи на дружні стосунки й його мовчазну поведінку, а також скориставшись тимчасовою відсутністю на робочому місці працівників кафе «Веронессі», таємно із гаманця, який знаходився за барною стійкою, викрав грошові кошти в сумі 1300 грн. й з викраденим втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.
В ухвалі суду першої інстанції зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, не містить належного формулювання обвинувачення, а також в частині зазначення обставин, які обтяжують покарання, в ньому невірно зазначено анкетні дані обвинуваченого як « ОСОБА_11 », в тому числі зазначено невірні анкетні дані та адреса місця проживання законного представника неповнолітнього обвинуваченого. Також на думку суду першої інстанції, в порушення ч.4 ст.278 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, в порушення вимог ст.52 КПК України, право на захист неповнолітньому ОСОБА_6 було роз`яснено аж через два дні після повідомлення йому про підозру. Зазначені порушення, допущені при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , на думку суду, становлять порушення права на захист неповнолітнього обвинуваченого та перешкоджають можливості призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор, який затвердив обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали Виноградівського районного суду від 11.04.2017 року та призначення нового розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, який складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а недоліки, які він містить не є суттєвими, являються звичайною опискою і не можуть бути перешкодою для подальшого розгляду судом кримінального провадження. Також зазначає, що ч.2 ст.291 КПК України не містить вимог щодо необхідності зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо законного представника. Крім того, на думку прокурора, після встановлення особи підозрюваного та здійснення йому повідомлення про підозру без залучення захисника, слідчим не порушено право на захист ОСОБА_6 , оскільки жодні слідчі дії на цій стадії досудового розслідування з підозрюваним не проводились.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в поданих до апеляційного суду письмових поясненнях просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду від 11.04.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 без змін. Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає. вимогам ст..291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення є неконкретизованим та містить суттєві помилки в анкетних даних обвинуваченого, відтак рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до процесуальних обов`язків, зазначених у ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Вимоги до обвинувального акту встановлені статтею 291 КПК України.
Відповідно до вимог вказаної статті обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вищевказаним вимогам закону.
Так, як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, всупереч вимогам ч.2, ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить належно формулювання обвинувачення, а також в частині зазначення обставин, які обтяжують покарання, в обвинувальному акті невірно зазначено анкетні дані обвинуваченого, у зв`язку з чим, твердження суду в цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань . Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. З цими гарантіями обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 узгоджується не в повній мірі.
Неконкретність обвинувачення безпосередньо стосується і права неповнолітнього обвинуваченого на справедливий судовий розгляд та порушує його право на захист, про що підставно зазначив суд першої інстанції у ухвалі про повернення обвинувального акту.
Вищезазначене є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору та спростовує доводи апеляційної скарги прокурора.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на чисельні помилки в анкетних даних законного представника неповнолітнього обвинуваченого, а також виявлені в реєстрі матеріалів досудового розслідування порушення ч.4 ст.278 КПК України, у зв`язку з відсутністю в ньому даних щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також недотримання вимог ст.52 КПК України під час вручення повідомлення про підозру неповнолітньому обвинуваченому.
Хоча вказані обставини, не є такими, що тягнуть за собою беззаперечне повернення обвинувального акта, проте при поверненні обвинувального акта прокурору, ці недоліки підлягають усуненню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вказані недоліки обвинувального акту, унеможливлюють його призначення до судового розгляду, а тому висновки суду про повернення його прокурору, апеляційний суд вважає законними та обґрунтованими.
Зазначені інші доводи, які прокурор навів в апеляційній скарзі, є такими, що не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим апеляційним судом відхиляються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Ухвала набирає чинності з дня оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: