Справа №639/7398/16-к
Провадж. №1-в/639/62/17

УХВАЛА
27 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ХВК №18 ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимовка Целиноградського району Целиноградської області республіки Казахстан, громадянина України, з неповною середньою освітою, фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2008 року за ч. 1 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, відбуваючого покарання у Холодногірській виправній колонії в Харківській області №18,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 , добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки свою вину у скоєному злочині визнав повністю, працює, має заохочення, повністю довів своє виправлення.
Представник ХВК №18 не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання також заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.82 КК України, оскільки засуджений хоча і має заохочення, однак ним вчинено особливо тяжкі злочини в тому числі проти статевої недоторканості, на теперішній час не зрозуміло якою буде його поведінка в виправному центрі.
Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 засуджений вироком апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2008 року за ч. 1 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.11.2007 по 20.01.2009 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 02.11.2007 року, кінець строку відбування покарання 15.08.2021 рокуНа момент розгляду клопотання 27.01.2017 року засуджений відбув 10 років 5 місяців 11 днів призначеного строку покарання, невідбута частина строку покарання складає 4 роки 6 місяці 19 днів.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Холодногірської ВК №18 05.10.2016 року, ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 02.11.2007 року. За час перебування в Київському та Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо. З 06.04.2009 року відбуває покарання в ХВК № 18. Працевлаштований слюсарем в гаражі установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Бере участь у програмі диференційного впливу «Професія». Підтримує зв`язки з батьками, шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує від них посилки та передачі. Згідно вироку суду має позов на загальну суму 310010, 48 грн., з яких добровільно сплачено7837,02грн.
На комісії установи від 07.05.2015 року розглядалося питання можливості застосування ст. 100 КВК України - рішення комісії установи, засудженому було відмовлено згідно особливої заяви.
На комісії установи від 07.09.2016 року розглядалося питання можливості застосування ст. 82 КК України - рішення комісії установи засудженому було відмовлено.
Враховуючи тяжкість вчинених злочинів за 1 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, які є умисними тяжкими та особливо тяжкими злочинами, в тому числі проти статевої недоторканості, нестійкий психологічний стан засудженого, значний строк невідбутої частини покарання, цивільний позов в добровільному порядку не погашений, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, а також те, що на теперішній час не зрозуміло якою буде його поведінка в виправному центрі, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1