Справа № 747/1215/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/325/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000305, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працюючий, не маючий судимості,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 27 грудня 2016 року, тобто з часу обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що в двадцятих числах жовтня 2016 року ОСОБА_6 , в нічний час, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях за допомогою заздалегідь підготовленої фомки, проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , викрав звідти велосипедну шину вартістю 148 грн., балонний ключ вартістю 18, 49 грн., розвідний ключ вартістю 34, 40 грн. ріжковий ключ 19х22 вартістю 4,9 грн., торцевий ключ вартістю 19,35 грн., торцевий ключ на 17 вартістю 14,19 грн., торцевий ключ на 12 вартістю 9,03 грн., дві хрестоподібні викрутки вартістю 10, 8 грн. кожна, блок живлення до антени вартістю 39,52 грн., вудку для риболовлі з котушкою вартістю 406,7 грн., касетний магнітофон вартістю 250 грн., чотири сокири вартістю по 50,4 грн. кожна, шину до електропили вартістю 161,92 грн., два ланцюги до електропили вартістю 119 грн. кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1591 грн. 97 коп.

Викрадене майно ОСОБА_6 переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 .

Цієї ж ночі ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву за допомогою заздалегідь підготовленої фомки навісних замків на дверях, проник до приміщення сараю у господарстві по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , звідки викрав паяльну лампу вартістю 74,7 грн., чотири штикові лопати вартістю по 45 грн. кожна, господарські вила з держаком вартістю 51 грн. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , пошкодивши фомкою вхідні двері, проник до приміщення гаражу у цьому ж господарстві, звідки викрав ручний насос вартістю 54 грн., радіоприймач вартістю 211,12 грн., лещата вартістю 512,8 грн. та велосипед «Україна» вартістю 518,4 грн.

Викрадене майно ОСОБА_6 переніс за місцем свого проживання АДРЕСА_3 . Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1602 грн. 02 коп.

Крім того, ОСОБА_6 в кінці жовтня 2016 року в нічний час, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом зриву навісного замка за допомогою заздалегідь підготовленої фомки, проник до приміщення сараю у господарстві по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , звідки викрав металеву каністру ємкістю 10 літрів вартістю 125,5 грн., в якій було 6 л. бензину А-92 вартістю 21,45 грн. за літр та металеву каністру ємкістю 20 літрів вартістю 208 грн., в якій було 13 л. бензину А-92 вартістю 21,45 грн. за літр, які переніс до власного господарства, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 741 грн. 15 коп.

Також ОСОБА_6 на початку листопада 2016 року, близько 2-ї год., переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, зірвавши за допомогою рашпіля навісний замок на вхідних дверях, проник до будинку, що належав покійним батькам ОСОБА_8 по АДРЕСА_4 , звідки викрав бензопилу, що належить ОСОБА_10 вартістю 1039,20 грн., яку переніс до господарства за місцем свого проживання АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на дану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 04 листопада 2016 року близько 2-ї год. переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, проник до господарства по АДРЕСА_4 , де з метою викрадення запасних частин до бензопили, зокрема, ланцюга вартістю 275 грн., почергово зриваючи навісні замки, проник до житлового будинку, сараю та гаража, проте, перебуваючи в приміщенні гаража, був помічений ОСОБА_10 , у зв`язку з чим з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто своїми умисними діями скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185 та ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини справи просить вирок суду змінити в частині призначеного йому покарання та призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Звертає увагу та просить врахувати те, що щиро розкаюється у скоєному та бажає вибачитись перед потерпілими і відшкодувати завдані ним збитки. Проживає разом з матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги та підтримки, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання має задовільну характеристику.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим в зв`язку з чим подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила залишити вирок в силі, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не заперечується.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , за передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не заперечується в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії тяжких, його особу, посередні характеристики за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи в межах санкції частин статей, які визначені за інкриміновані кримінальні правопорушення, та остаточно, на підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_6 місцевим судом були враховані всі обставини на які посилається обвинувачений в подані апеляційній скарзі.

Щодо твердження обвинуваченого про його бажання вибачитись перед потерпілими та відшкодувати завдані ним збитки, то дана обставина не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду апеляційної скарги, оскільки як вбачається з матеріалів справи за час розгляду кримінального правопорушення обвинувачений не вчинив жодних дій, спрямованих на налагодження стосунків з потерпілими та відшкодування будь якої частини завданих збитків.

За таких обставин доводи обвинуваченого про суворість призначеного судом першої інстанції покарання є необґрунтованими в зв`язку з чим підстав для пом`якшення покарання не вбачається.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції необхідно привести у відповідність до діючого законодавства, а саме врахувати положення ч.5 ст. 72 КК України до призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_6 - без змін.

В порядку ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 27 грудня 2016 року по 24 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засуджений який утримується під вартою в той же строк з часу отримання його копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4