Єдиний унікальний номер 722/2135/16-к
Номер провадження 1-в/722/996/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника СВК-67 ОСОБА_5
представника медчастини ОСОБА_6
та засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я, просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити. При цьому, суду пояснив, що прибувши в Сокирянську ВК-67 для відбування покарання, він в квітні та травні 2013 року був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового на підприємстві установи, однак з червня 2013 року припинив працювати внаслідок погіршення стану здоров`я. У зв`язку із незадовільним станом здоров`я, він по даний час не працює, оскільки не взмозі виконувати будь-які роботи.
Прокурор ОСОБА_3 та представник Сокирянської ВК-67 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти клопотання та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України «довів своє виправлення». У зв`язку з цим вважають, що умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання у виді позбавлення волі є передчасним.
Лікар медчастини Сокирянської ВК-67 ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що після прибуття в установу для відбування покарання засуджений ОСОБА_7 був комісійно оглянутий лікарями медчастини. Діагноз: Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Розлад особистості та поведінки. Післятравматична енцефалопатія. В 2015-2016 роках засуджений тричі був етапований до спеціалізованих медичних установи на лікування. Враховуючи стан здоров`я засудженого, стверджував, що останній може бути працевлаштований та брати участь у трудовій діяльності з раціональними умовами праці, тобто за умови виконання ним робіт з легкими умовами праці.
Голова спостережної комісії ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у якій вирішення клопотання залишив на погляд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької областівід 06.11.2012 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.02.2013 року, ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 відраховується з 06.04.2012 року.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької областівід 20.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.04.2012 року по 26.02.2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, внаслідок зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 16.05.2018 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув 5 років 7 місяців 6 днів позбавлення волі, що становить більше двох третинстроку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Невідбутий засудженим ОСОБА_7 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання, становить 1 рік 4 місяці 24 дні.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із матеріалів особової справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.04.2012 року. За час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

В Сокирянській ВК №67 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 06.03.2013 року.

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час відбування покарання в Сокирянській ВК №67 засуджений ОСОБА_7 у двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган, стягнення за які погашені лише в липні 2016 року. При цьому, протягом часу відбування покарання засуджений ОСОБА_7 жодного разу не заохочувався.

Згідно довідки відділу організації та нормування праці №823 від 23.11.2016 року та особової справи встановлено, що по прибуттю в установу і до червня 2013 року засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничому цеху №1 підприємства установи, з поставленими завданнями не справлявся. В подальшому, засуджений ОСОБА_7 від виконання будь-якої оплачуваної суспільно корисної праці відмовився, про що засвідчив у своїй письмовій заяві, адресованій начальнику Сокирянської ВК-67.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 24.11.2016 року встановлено, що засуджений ОСОБА_7 у взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, товаришує із засудженими різної спрямованості; по відношенню до персоналу колонії засуджений тактовний, намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин; намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку;роботи з благоустрою установи виконує неохоче та тільки під контролем; відвідує заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні; приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує молитовний будинок при установі; за характером засуджений ОСОБА_7 слабкий, врівноважений, переважає флегматичний тип темпераменту; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом побачень та отриманням посилок.
Крім цього, судом встановлено, що за час відбування покарання в Сокирянській ВК-67 засуджений ОСОБА_7 тричі був етапований до спеціалізованих медичних установ на лікування, а саме: з 24.01.2015 року по 24.02.2015 року, з 26.05.2016 року по 10.06.2016 року, з 26.08.2016 року по 06.10.2016 року. Під час перебування в лікувальних закладах засуджений ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В листопаді 2016 року засуджений ОСОБА_7 повернувся до установи для подальшого відбування покарання, намірів щодо залучення до оплачуваних робіт не виявляє, участі у роботах з благоустрою установи з часу прибуття в установу і по даний час не приймає.

Відповідно до довідки медичної частини, засуджений ОСОБА_7 знаходиться на «Д» обліку у лікаря терапевта та психіатра, є працездатною особою з можливістю працевлаштування, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Доводи засудженого ОСОБА_7 щодо неможливості брати участь у суспільно корисній праці внаслідок незадовільного стану здоров`я, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються, як зазначеною вище довідкою медичної частини, так і поясненнями лікаря ОСОБА_6 , який в судовому засіданнізазначив, що враховуючи стан здоров`я засудженого, останній може бути працевлаштований та брати участь у трудовій діяльності з раціональними умовами праці, тобто за умови виконання ним робіт з легкими умовами праці.

Разом з тим, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_7 бажання бути працевлаштованим на роботах з легкими умовами праці протягом строку відбування покарання не виявляв.

Згідно довідки бухгалтерії №1820, станом на 23.11.2016 року, виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_7 в установі на виконанні не перебуває.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписок з протоколів засідань атестаційної комісії, відносно засудженого ОСОБА_7 зазначені наступні результати атестації з визначення ступеню його виправлення:
-з 18.01.2013 року по 15.07.2013 року не став на шлях виправлення;
-з 22.07.2013 року по 21.01.2014 року не став на шлях виправлення;
-з 21.01.2014 року по 15.07.2014 року не став на шлях виправлення;
-станом на 18.01.2016 року не став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності та особу засудженого, суд вважає, що як поведінка ОСОБА_7 , так і його відношення до праці протягом всього часу відбування покарання, не враховуючи при цьому періоди його лікування, не були достатньо сумлінними, а тому останній, на думку суду, на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, як «довів своє виправлення».
При цьому, процес позитивних змін у особистості засудженого ОСОБА_7 на даний час, на думку суду, не відповідає ступеню виправленню, передбаченого ст.81 КК України, який дає підстави дійти висновку про доведеність його виправлення та унеможливить у подальшому вчинення ним умисних злочинів.
Посилання засудженого ОСОБА_7 на незадовільний стан здоров`я, як на підставу можливості його умовно-дострокового звільнення, суд вважає необгрунтованими, оскільки стан здоров`я засудженого не є для суду визначальним критерієм доведеності виправлення особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотаннязасудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1