Справа № 465/2034/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/470/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді З (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 ( трьох років) позбавлення волі.

Його ж визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох років) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання за даним вироком призначено у вигляді 3 (трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки згідно ст. 76 КК України, встановивши іспитовий строк в 2 ( два ) роки.

Вирішено питання з речовими доказами.

Запобіжний захід у справі не обирався.

Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальністьв частині призначення покарання.
Зазначає, що судом першої інстанції, при винесенні 03.03.2017 вироку відносно ОСОБА_7 , безпідставно призначено покарання останньому окремо за двома епізодами злочинної діяльності, передбаченими однією частиною однієї статті КК України - ч.2 ст.185 КК України. Крім цього, судом при призначенні покарання обвинуваченому безпідставно застосовано вимоги ч.1 ст.70 КК України, оскільки у даному випадку сукупність злочинів відсутня.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до застосування закону, який не підлягав застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_7 , чим погіршено становище обвинуваченого.
Залишення без реагування явно незаконного судового рішення суперечитиме таким засадам кримінального провадження, як верховенство права та законності.
При апеляційному розгляді справи прокурор вимогу та доводи апеляційної скарги підтримав. Обвинувачений не заперечив проти апеляції.

Згідно вироку суду, 23 грудня 2015 року близько 13 год. 33 хв. , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні АЗК "ОККО", що розташована за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав з торгового прилавку автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40" ємністю 4 л, яке передав ОСОБА_10 , помістивши автомобільне масло у пакет сірого кольору. Автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40 " ємністю 4 л перебувало на балансі АЗС "ОККО" та згідно довідки про вартість товару, його вартість становить 588 грн. 42 коп. Викраденим маслом розпорядилися на власний розсуд, чим потерпілому ПП "ОККО- Нафтопродукт" спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 588 грн. 42 коп., яку в подальшому відшкодували.

Крім того, 09 листопада 2015 року близько 16 год. 00 хв. , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що поряд немає сторонніх осіб та, що за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , розбив скло передніх лівих дверей автомобіля марки «Фольксваген Джета», держаний номерний знак НОМЕР_1 , та з переднього сидіння водія, таємно викрав чорну сумочку марки «Пума» вартістю не менше 1500 грн., в якій знаходилися: паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 ; шкіряний гаманець вартістю 1000 грн. в якому знаходились грошові кошти в сумі 354 ( триста п`ятдесят чотири) грн. ; 10 (десять) грузинських ОСОБА_12 , що згідно курсу НБУ, станом на 09. 11. 2015 року еквівалентно 95 ( дев`яносто п`ять) грн. 80 коп.; 2 ( два) долара США, що станом на 09. 11. 2015 року еквівалентно 45 (сорок п`ять) грн. 28 коп.; а також банківська картка «Приватбанку» та картка супермаркету «Метро», які матеріальної цінності не становлять та належали потерпілому ОСОБА_11 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2995 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 08 коп.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурорами як за фактом викрадення автомобільного масла, так і за фактом викрадення особистих речей потерпілого ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити частково виходячи з наступного.
Кваліфікація дій обвинуваченого по ч.2 ст. 185 КК Україниє вірною і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ст. 33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом. При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, які він наводить в своїй апеляційній скарзі, що в порушення вищезазначених норм закону, судом першої інстанції, при винесенні 03.03.2017 вироку відносно ОСОБА_7 , безпідставно призначено покарання окремо за двома епізодами злочинної діяльності, передбаченими однією частиною однієї статті КК України - ч.2 ст.185 КК України. Крім цього, судом при призначенні покарання обвинуваченому безпідставно застосовано вимоги ч.1 ст.70 КК України, оскільки у даному випадку сукупність злочинів відсутня.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Виходячи з вище зазначеної норми, слід змінити вирок суду першої інстанції, а не скасувати його і постановити новий в частині призначення покарання, оскільки становище обвинуваченого ОСОБА_7 в даному випадку не погіршується.

За таких умов апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року зміні в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.376, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді З (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з моменту проголошення..
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4