Справа № 194/149/17
Провадження № 1-кс/194/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Тернівка

20 лютого 2017 року слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про арешт тимчасово вилученого в ході огляду місця події майна у кримінальному провадженні № 0000619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а саме: лом міді загальною вагою 30,620 кг; лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги.

Клопотання мотивовано тим, що вказане тимчасово вилучене майно є предметами кримінального правопорушення та є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню; без накладення арешту на вилучене під час огляду місця події від 17.02.2017 року майно неможливо проведення в подальшому слідчих дій, спрямованих на перевірку причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Дослідивши клопотання слідчого на предмет його відповідності вимогам ст. 171 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Матеріали клопотання про арешт майна не містять документів, що підтверджують право власності на майно, яке слід арештовувати, а також в клопотанні не зазначені конкретні докази, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Як роз`яснено у п. 19 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 222-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту. Разом із тим під час розгляду відповідних клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що такі документи не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально (наприклад, на майно, вилучене з обігу; рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації і документи щодо якого відсутні, тощо), а також щодо майна, яке підлягає державній реєстрації, проте всупереч вимогам закону не було зареєстровано.
Водночас відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні, про неї має бути зазначено і в ухвалі.
Відповідне обґрунтування та неможливість надання таких документів в клопотанні старшого слідчого відсутні.

Крім того, з матеріалів клопотання не вбачається, де наразі зберігається спірне майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України є підставою для його повернення, з наданням слідчому строку для усунення недоліків протягом 72 годин.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1