Номер провадження: 11-кп/785/1197/16
Номер справи місцевого суду: 493/464/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року, за яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Володарськ-Волинський, Житомирської області, громадянина України, який мешкав по АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-09.07.2014 року Балтським районним судом Одеської області по ч.4 ст.152; ч.2 ст.153; ч.1 ст.309; ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі,
-12.11.2015 року ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року було скасовано в частині засудження ОСОБА_8 по ч.4 ст.152; ч.2 ст.153 КК України.
ОСОБА_8 вважається засудженим по ч.1 ст.309; ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Призначене покарання відбуте 19.10.2015 року
засуджений до позбавлення волі за ч.2 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі за ч.4 ст. 152 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , в ніч на 07.05.2012 року, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_9 є малолітньою, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вступив з ОСОБА_9 в природній статевий акт проти її волі.
В подальшому він же, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 та продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті із застосуванням фізичного насильства та погрозою його застосування, неодноразово вступав з потерпілою ОСОБА_9 в природній статевий акт проти її волі, до 13.11.2013 року.
Також, він же, 22.11.2013 року, біля 01.00, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 та достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_9 є неповнолітньою, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, застосувавши фізичне насильство, вступив з ОСОБА_9 в орогенітальний контакт проти її волі.
В апеляційній скарзі засуджений вважає вирок незаконним та необґрунтованим, вказує, що він винесений без урахування дійсних обставин справи.
Апелянт вважає, що суд поверхово розглянув справу, надав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам, більшості доказам не надав оцінки взагалі.
На його думку суд під час розгляду кримінального провадження відносно нього не звернув уваги на доводи, які він відстоював, а саме те що сторона обвинувачення вказує, що він застосував фізичну силу відносно ОСОБА_10 ударом лодонею по правому вуху, а в висновках експерта вбачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження з лівої тім`яної області голови.
Крім того звернув увагу на те, що в суді першої інстанції ним були заявлені ряд клопотань, які суддя ігнорував.
Також він заявив, що в ході досудового слідства були істотно порушенні вимоги КПК України. В вироку не викладена думка його захисника.
Заслухав доклад судді, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника, який також підтримав апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував в задоволенні скарги засудженого та просив її не задовольняти, розглянув матеріали провадження та оцінив доводи скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Винність ОСОБА_8 в скоєному, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, викладених у вироку відповідно до даних судового слідства та таких, що отримали належну оцінку.
Всупереч запереченню своєї провини обвинуваченим ОСОБА_8 його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується доказами, дослідженими в суді, а саме :
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді першої інстанції показала, що обвинувачений ОСОБА_8 її вітчим. Спочатку з останнім були добрі відносини. Згодом обвинувачений став погано відноситись до неї та її матері. Вночі з 06 на 07 травня 2012 року, коли матір знаходилась у пологовому будинку, ОСОБА_8 був в стані алкогольного сп`яніння і вперше її зґвалтував. Потім останній на протязі 2 років продовжував її періодично ґвалтувати. Під час ґвалтувань намагалася відштовхнути ОСОБА_8 , кричати, проте останній затуляв їй рота та погрожував. Про це нікому не розповідала, так як обвинувачений постійно погрожував її вбити, а вона вірила, оскільки останній часто бив її матір. Коли мати бачила на її тілі синці, то вона казала, що ОСОБА_8 приходив до неї вночі та бив її, але про зґвалтування не розповідала. Улітку 2013 року розповіла матері про те, що обвинувачений ґвалтував її. З цього приводу мати розмовляла з ОСОБА_8 та його матір`ю. Після цієї розмови обвинувачений на деякий час припинив її ґвалтувати, однак, потім знову почав приходити до неї вночі та ґвалтувати, душив її, про те що, вона розповіла матері про зґвалтування. Ввечері 22.11.2013 року було якесь свято та до них у гості прийшов ОСОБА_11 . Обвинувачений разом з матір`ю та ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, а вона з дітьми пішла спати. Через деякий час в кімнату, де вона спала з меншими братами зайшов ОСОБА_8 . Він почав знову до неї приставати вона його відштовхувала, він її ударив долонею по голові. Після цього зняв з неї спідню білизну і між ними відбувся орогенітальний контакт. Під час цього контакту в кімнату забігла мати, яка стягнула ОСОБА_8 з ліжка та викликала працівників міліції. Потім приїхали останні та забрали обвинуваченого, а вона з матір`ю поїхала до відділу міліції, де написали заяву про вчинення ОСОБА_8 злочинів. Під час написання заяви розповіла матері та працівникам міліції, що обвинувачений ґвалтував її на протязі двох років.
Показання потерпілої ОСОБА_9 , під час судового засідання були чіткими, послідовними, детальними та такими, що узгоджується з показаннями свідків та письмовими доказами.
- законний представник потерпілої ОСОБА_12 , суду показав, що потерпіла ОСОБА_9 його донька. За час проживання колишньої дружини з ОСОБА_8 , донька не приїжджала до нього у гості, так як мати не пускала. По телефону потерпіла нічого про ґвалтування не розповідала. Про вчинене обвинуваченим дізнався від сестри, яка проживає у смт. Саврань, Одеської області. Одразу зателефонував працівникам міліції, які повідомили, що необхідно приїхати до них у відділ. В його присутності та психолога донька надавала покази слідчому. Ці покази відповідають показанням, які донька надала в судовому засіданні. Через декілька днів після скоєного, забрав доньку до себе додому в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області. Потерпіла не має схильності до фантазування, добре навчається та у неї не має підстав для того, щоб обмовляти обвинуваченого. У доньки травмована психіка, іноді вночі вона кричить.
- свідок ОСОБА_13 , суду показала, що у 2013 року працювала психологом в Савранському ПТУ, на той час мала 6 років стажу роботи психолога. Восени того ж року була присутня при допиті слідчим потерпілої ОСОБА_9 у якості психолога. Під час допиту, в присутності батька неповнолітня потерпіла давала чіткі послідовні відповіді. Остання неодноразово казала, що боїться ОСОБА_8 , так як той бив її і матір. Жести потерпілої вказували на те, що остання говорить правду. Ніякого тиску зі сторони працівників міліції на ОСОБА_9 не було. Протокол допиту потерпілої читала та підписувала, ніяких розбіжності з показами потерпілої не було.
- свідок ОСОБА_14 , суду показала, що потерпіла ОСОБА_9 її донька. На той час вона проживала з чотирма своїми дітьми і співмешканцем ОСОБА_8 , від якого у неї є двоє синів. Спочатку з останнім були хороші відносини, а потім обвинувачений почав бити її та дітей. Влітку 2013 року, від своєї доньки ОСОБА_9 дізналася, що її зґвалтував ОСОБА_8 , але заяву в міліцію не подала, так як про це, просила його мати ОСОБА_15 . Крім того, у неї виникли сумніви відносно правдивості слів доньки, а мати обвинуваченого завірила, що цього не могло бути. Бачила, що у доньки була розбита губа, але вона остання не говорила хто її вдарив. 22.11.2013 року до них у гості прийшов ОСОБА_11 . Останній разом з обвинуваченим в гаражі пили пиво, а коли вона приготувала вечерю, разом почали вживати горілку. Через деякий час діти пішли спати, а вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пішли на веранду покурити, де також вживали пиво. Обвинуваченому стало погано і він пішов до будинку, а вона з ОСОБА_11 залишилася на веранді. Через хвилин 10-15 зайшла до будинку, щоб подивитись, як почуває себе ОСОБА_8 . Останній знаходився в кімнаті дітей, де разом з донькою був укритий ковдрою по груди, а біля них повзав молодший син. Коли стягнула ковдру, то побачила, що обвинувачений разом з донькою без нижньої білизни. Одразу, почала кричати та стягнула останнього з ліжка, однак, він не розумів, що робиться, так як був у сильному алкогольному сп`янінні. Потім ОСОБА_8 встав та пішов спати у іншу кімнату. Вона взяла у ОСОБА_11 телефон та викликала працівників міліції. Через деякий час приїхали останні та забрали обвинуваченого до відділу міліції. Тоді ж і вона разом з донькою поїхали до відділу, де написали заяву про ґвалтування доньки ОСОБА_8 . З її дозволу працівники міліції оглянули домоволодіння, де вона проживала з дітьми та ОСОБА_8 та вилучили труси доньки, в яких вона була, коли останній вступав з нею в орогенітальний контакт. Донька добре навчалася, не схильна до фантазування та у неї не має підстав для того щоб обмовляти обвинуваченого.
- свідок ОСОБА_11 , суду показав, що обвинувачений ОСОБА_8 його кум, з останнім підтримує добрі відносини. Восени 2013 року, прийшов в гості до обвинуваченого та ОСОБА_16 .. З останніми спілкувалися і вживали горілку. Спочатку діти бігали, гралися, а потім полягали спати. Через деякий час він, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 вийшли надвір покурити. ОСОБА_8 сказав, що йому погано і пішов до хати спати. Через декілька хвилин ОСОБА_16 зайшла до будинку подивитись як почувається ОСОБА_8 . Коли вийшла з будинку, то була дуже схвильована і сказала, що необхідно дзвонити в міліцію. Він дав їй телефон і остання зателефонувала до відділу міліції. Що конкретно ОСОБА_14 говорила по телефону, він вже не пам`ятає, але зрозумів, що вона побачила, як ОСОБА_8 займався з ОСОБА_17 орогенітальним сексом. Через деякий час приїхали працівники міліції. Останні забрали ОСОБА_8 та разом з ними поїхали ОСОБА_9 і ОСОБА_16 , а він залишився з дітьми. Раніше він чув від своєї співмешканки, що ОСОБА_8 б`є ОСОБА_18 .
Із протоколу огляду місця події від 22.11.2013 року, вбачається, що в домоволодінні АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені труси потерпілої ОСОБА_9
- свідок ОСОБА_19 , суду показав, що 23.11.2013 року приблизно о 06.30 07.00 їхав з роботи та був зупинений працівниками міліції і запрошений в якості понятого при огляді домоволодіння АДРЕСА_1 . При огляді були присутні він, ще один понятий та господиня будинку, яка розповідала, що її чоловік курить коноплю. Всі разом зайшли до будинку і остання винесла труси своєї доньки, які слідчий поставив в пакет, опечатав, де він з іншим понятим розписалися;
- свідок ОСОБА_20 , підтвердив, що восени 2013 року, більш точної дати не пам`ятає, був понятим при огляді домоволодіння сусідки ОСОБА_14 . На даний час він не пам`ятає обставини вилучення жіночих трусів про те запевнив суд, що протокол огляду місця події читав, підписував і викладенні в ньому обставини відповідають дійсності.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152; ч.2 ст.153 КК України, підтверджується дослідженими по справі доказами:
- згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів № 952 від 09.01.2014 року, кров неповнолітньої ОСОБА_9 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти - А з супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_8 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти -А і анти - В. Дослідженням його слини встановлено, він відноситься до категорії виділень (8е). З виворітної поверхні трусів потерпілої ОСОБА_9 , виявлена слина з домішкою крові людини (без домішку сперми). При визначені групової належності, виявлені антигени В (в РАЕ) і Н (в КРА і РАЕ) (ізогемагглютініни не виявлені), які могли статися як за рахунок змішання виділень крові самої потерпілої ОСОБА_9 , так і за рахунок змішання крові, слини особи - носія вказаних групових властивостей (незалежно від категорії виділень). Таким чином, походження слини (крові) від підозрюваного ОСОБА_8 , (особи -носія антигена Н в якості основного) не виключається в якості домішку з піхвового виділення з домішком крові потерпілої ОСОБА_9
- згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 20.01.2014 року, ОСОБА_9 (14 років) на момент огляду не досягла статевої зрілості. Даних за статевий акт 22.11.2013 року з ОСОБА_9 , не має. При обстежені ОСОБА_9 , виявлені старі рубці дівочої пліви, що свідчить про те, що ОСОБА_9 , раніше жила статевим життям. Даних про свіжі розриви дівочої пліви у ОСОБА_9 , не має. При судово-медичному дослідженні мазка з вмістом піхви ОСОБА_9 , виявлений одиничний сперматозоїд, в тампоні з вмістом її піхви виявлені головки сперматозоїдів. Крім того у ОСОБА_9 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної області голови.
- згідно висновку судово-біологічної експертизи №556 від 25.12.2013 року, кров потерпілої ОСОБА_9 , за системою АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти - А; кров ОСОБА_8 , за системою АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти - В. У вмісті з головки статевого члена ОСОБА_8 кров і слина не виявлені. Висловитися про наявність епітеліальних клітин, східних з клітинами піхвового епітелію, не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево-специфічної диференціації, а також з не виявленням в клітинах цитохімічних і цитоморфологічних ознак. При визначені групової належності клітин в реакції «змішаної» аглютинації, виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВО, властивий, як основній групі крові О з ізогемагглютінінами анти - А і анти - В, що не виключає походження клітин від особи (осіб) з вказаною групою крові, у тому числі і від самого ОСОБА_8 і виключає від потерпілої ОСОБА_9
- згідно висновку судово-біологічної експертизи №951 від 10.01.2014 року, кров неповнолітньої ОСОБА_9 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти А з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_8 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти В. Дослідженням його слини встановлено, він відноситься до категорії виділень (Sе). Згідно акту судово-медичного дослідження № 112 від 26.11.2013 року, відділення судово-медичної імунології: «На ватяному тампоні з вмістом піхви ОСОБА_9 , виявлені одиничні головки сперматозоїдів». В - подальшому при досліджені, в форматі дійсного висновку, не виявлено присутності в тампоні слини і крові. При визначені групової належності, виявлені антигени В і Н (в РАЕ), які могли утворитися як за рахунок піхвового виділення самої потерпілої, так і за рахунок сперми особи (осіб) - носіїв даних групових властивостей (незалежно від категорії виділень), тобто груп В з ізогемагглютініном анти - А і О з ізогемагглютініном анти - А і анти -В системи АВО. Таким чином, походження сперматозоїдів, виявлених в тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_9 , від ОСОБА_8 , як носія антигену Н, в якості основного, не виключається.
Суд першої інстанції досконало вивчивши всі обставини справи, покази свідків, висновки судово-медичних експертиз спростував надані доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні та надав їм належну оцінку, звернувши на кожний довід окремо, а саме:
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він працює лікарем гінекологом в Савранській центральній лікарні. В листопаді 2013 року він разом з судмедекспертом ОСОБА_22 , та акушеркою проводив огляд потерпілої ОСОБА_9 . Причиною проведення огляду було з`ясування чи мало місце зґвалтування. Під час огляду було встановлено, що ОСОБА_9 мала статеві зв`язки і не один місяць, однак статевої зрілості не досягла. Свіжих пошкоджень дівочої пліви на момент огляду не було, розриви дівочої пліви були зарубцьовані. Зразки з вмістом піхви потерпілої, були направлені для дослідження до м. Одеси в обласне бюро судових медичних експертиз.
Свідок ОСОБА_22 , суду показав, що він працює судово-медичним експертом ЦРЛ пгт. Саврань Одеської області та в його присутності лікар - гінеколог ОСОБА_21 проводив огляд потерпілої ОСОБА_9 . Підтвердив, свої висновки викладені в акті судово-медичної експертизи №77 від 20.01.2014 року, а саме те, що на момент огляду, потерпіла не досягла статевої зрілості та мала ушкодження у виді набряку м`яких тканин голови.
Висновок експерта підтверджує показання потерпілої ОСОБА_9 про те, що перед тим, як вступити з нею орогенитальний контакт ОСОБА_8 наніс їй удар долонею по голові в області тім`я, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 ґвалтував її протягом певного часу.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , про те що дослідженні в судовому засіданні судово-медичні експертизи, були проведені спеціалістами, які не мають відповідної кваліфікації не відповідають дійсності.
Судово-медична експертиза №77 від 20.01.2014 року, була проведена судовим-медичним експертом ОСОБА_22 .. Стаж по спеціальності судово-медична експертиза 25 років. Судово-медична експертиза речових доказів №952 від 09.01.2014 року, судово-біологічна експертизи №951 від 10.01.2014 року проводились лікарем-судово-медичним експертом імунологом ОСОБА_23 .. Стаж за фахом судово-медична імунологія 8 років. Судово-біологічна експертиза №556 від 25.12.2013 року проводились лікарем-судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_24 .. Стаж по спеціальності судово-медична цитологія 8 років.
Не обґрунтованими є і твердження обвинуваченого, про те, що експерт ОСОБА_22 проводив імунологічні дослідження, так як із акту судово-медичної експертизи №77, вбачається, що останній тільки посилався на висновки судово-біологічної експертизи №951, яка проводилась експертом в галузі імунології.
Що стосується доводів ОСОБА_8 , про те що у висновку судово-медичної експертизи №78 від 20.01.2014 року не вірно вказана група його крові, то суд бере це до уваги. Так у вказаному висновку, зазначено що група крові у Витяганця ОСОБА_25 , відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти А, при цьому експерт посилається на висновок судово-біологічної експертизи №556, де встановлено що група крові ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти В. встановлене може свідчити, про технічну помилку при складанні висновку судово-медичної експертизи №78.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може впливати із співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 по ч.2 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, щодо неповнолітньої, по ч.4 ст.152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, щодо неповнолітньої ОСОБА_9 .
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Призначаючи покарання суд 1-ої інстанції врахував характер та ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_8 , який характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено. Згідно довідки про стан сім`ї та показань ОСОБА_14 , ОСОБА_8 в свідоцтві про народження дітей ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , не записаний батьком і на їх утримання матеріальної допомоги не надає.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вказані обставини, що обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин, і таким чином представляє собою підвищену суспільну небезпеку для суспільства, суд першої інстанції обґрунтовано вважає, що для виправлення та попередження скоєння ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі .
Колегія суддів вважає, що дослідженні в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними та допустимими, так як вони отримані відповідно до вимог КПК України, узгоджуються між собою і переконливо доводять вину обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Відповідно до цих доказів, апеляційній суд зробив висновок, що доводи в апеляційної скарзі засудженого ОСОБА_8 про те що справа була поверхово розглянута Котовським міськрайонним судом не знайшли свого підтвердження, так як спростовуються доказами, дослідженими в повному обсязі судом першої інстанції, а тому з урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок, як обґрунтований та винесений з урахуванням нормам закону України залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Одеської області,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.
Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі ОСОБА_8 за період з 29.06.2016 року по 06.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ згідно ст.ст. 425, 426 КПК України.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4