Справа № 477/132/17
Провадження № 1-кп/477/59/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утримання не маючого, не працюючого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
26 січня 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України із угодою про визнання винуватості.
Згідно з обвинувальним актом, в серпні 2016 року, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів у невстановленому місці зірвав частини дикорослих кущів рослини роду коноплі, які в подальшому переніс до місця свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Там, відокремив від частини дикорослих кущів листя, суцвіття та зберігав їх для власного вживання, шляхом куріння, без мети збуту.
22 листопада 2016 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 363,472 г., маса висушеної речовини 8,51 г., встановити кількість канабісу в суміші не можливо, оскільки ступінь подрібнення не дає змоги повністю розділити речовини.
Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Під час проведення досудового розслідування, 22 лютого 2017 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Крім цього, ОСОБА_5 зобов`язався сплатити витрати на проведення експертних досліджень за вказаним кримінальним провадженням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, та згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вищевказаної угоди.
Захисник висловив таку ж позицію.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також наполягав на затвердженні вищевказаної угоди про винуватість, укладеної з ОСОБА_5 25 січня 2017 року.
Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про винуватість є добровільним та обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вірну кваліфікацію дій обвинуваченого, відповідність угоди нормам кримінального процесуального кодексу України, зокрема зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КПК України, з чого суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди про винуватість.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 січня 2017 року між прокурором Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази: канабіс масою 363,472 гр., висушена речовина масою 8,51 г, яка містить у своєму складі канабіс, що перебувають в камері схову речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.
Суддя ОСОБА_1