У Х В А Л А
14.12.2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , перекладача Само Ибрагим, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Іраку, за національністю араб, уродженця Республіки Ірак, постійного місця мешкання в м. Одесі та Одеської області не має, останнє місце мешкання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2015 приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 разом з своїм знайомим ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки, знаходячись в суспільному місці, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, яке виражалось нахабним виявленням, зневажливим ставленням до громадського порядку, став справляти свої природні потреби під вікнами балкону квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_9 зі своєю родиною. Також в цей час, неподалік від балкону квартири АДРЕСА_3 , справляв свої природні потреби Насер Мостфа Шакір Насер.

В цей час, знаходячись в своїй квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 яка працювала за комп`ютером на моніторі з камери зовнішнього відео спостереження, яка знаходиться над вікном балкону помітила як раніше її не відомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 справляли під балконом її квартири природні потреби. Вийшовши на балкон ОСОБА_9 зробила зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на що, почула в свою адресу брутальну лайку в грубій та нецензурній формі. Після чого ОСОБА_9 , вийшла з квартири в двір будинку, де зробила зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 06.06.2015 о 23 год. 00 хв., знаходячись в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на грубе порушення громадського порядку, під час словесної суперечки з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_9 за ліве вухо, далі за волосся, та почав тягти її за собою в напрямку автомобіля марки «Хюндай Тібурон», який був припаркований неподалік біля гаражів, в результаті чого вона втративши рівновагу та координацію руху та впала на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії направленні на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 діючи умисно, з особою зухвалістю почали наносити удари кистями рук зжатими в кулак та ногами по тілу ОСОБА_9 яка в цей час лежала на землі. Безпосередньо перший удар правою ногою по голові в область міжбрівної ділянки наніс ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 в цей час наносив удари руками та ногами по лівій стороні корпусу тіла та в область живота ОСОБА_9 , яка лежала на землі. Після нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сівши в автомобіль «Хюндай Тібурон», на якому втекли з місця скоєння кримінального правопорушення, а потерпіла ОСОБА_9 буда доставлена в МКЛ №1 де їй була надана невідкладна медична допомога.

Крім того, 06.06.2015 о 23 год. 00 хв., знаходячись в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на грубе порушення громадського порядку, під час словесної суперечки з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_10 за ліве вухо, далі за волосся, та почав тягти її за собою в напрямку автомобіля марки «Хюндай Тібурон», який був припаркований неподалік біля гаражів, в результаті чого вона втративши рівновагу та координацію руху та впала на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії направленні на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_7 разом з своїм знайомим ОСОБА_8 діючи умисно, з особою зухвалістю почали наносити удари кистями рук зжатими в кулак та ногами по тілу ОСОБА_9 яка в цей час лежала на землі. Безпосередньо перший удар правою ногою по голові в область міжбрівної ділянки наніс ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 в цей час наносив удари руками та ногами по лівій стороні корпусу тіла та в область живота ОСОБА_9 , яка лежала на землі. Після нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сівши в автомобіль «Хюндай Тібурон», на якому втекли з місця скоєння кримінального правопорушення, а потерпіла ОСОБА_9 буда доставлена в МКЛ №1 де їй була надана невідкладна медична допомога.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №37 від 18.03.2016 у потерпілої ОСОБА_9 , були виявлені тілесні ушкодження:

-закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, забійна рана у міжбрівній ділянці та спинки носа. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями. Не виключено, що вони могли утворитися в результаті нанесення ударів ногами у взутті, іншими предметами з подібними властивостями;

-забій головного мозку у ОСОБА_9 викликав тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 добу. Тому зазначені ушкодження (забій головного мозку, забійна рана обличчя у міжбрівній ділянці та спинці носа), оцінюються в комплексі, викликають розлад здоров`я строком понад 21 день, та, згідно п.п. 2.2.2. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.)», відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Згідно висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №124 від 24.05.2016: забійна рана міжбрівної ділянки та спинки носа у ОСОБА_9 після загоювання залишила рубець на обличчі, косметично помітний, частково стягуючий оточуючі тканини, за кольором світліший оточуючих тканин, що викликає помірне порушення косметики обличчя. Таким чином, даний рубець є невиправним. Вказаний рубець може бути розцінений як «знівечення обличчя», та може розцінюватися згідно п.2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.)» до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

14.12.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У теперішній час, вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами свідків та протоколами впізнання особи за фотознімками.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Іраку, за національністю араб, уродженець Республіки Ірак, постійного місця мешкання в м. Одесі та Одеської області не має, останнє місце мешкання: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Просили обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, пояснивши, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органу досудового слідства, закордонний паспорт підозрюваного знаходиться в міграційній службі.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, один з яких карається позбавленням волі на строк до 8 років, підозрюваний офіційно ніде не працює, не навчається, не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, тому є обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосування начильства.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 18:00 години 14.12.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 18:00 годині 12.02.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
14.12.2016