Провадження № 1-кп/331/59/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/59/17 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області Генічеського району, смт Новоолексіївка, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 07.07.2011 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.01.2016 року за відбуттям покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Донецької області, м.Українськ, громадянина України, який має повну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 30.07.2015 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.07.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
02 червня 2016 року приблизно о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невідома особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку №165 по вулиці Поштова в м.Запоріжжя, а саме: поблизу трамвайної зупинки громадського транспорту «пл.Пушкіна», побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , на плечі у якого висіла чоловіча сумка, після чого домовились вчинити розбійний напад на нього з метою заволодіння чужим майном. Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_8 , дістав з кишені предмет схожий на пістолет та приставив до живота потерпілого, тим самим напав на нього та став погрожувати застосувати насильство, небезпечне для життя потерпілого ОСОБА_8 , чим подавив його волю до спротиву. В цей час ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, з метою доведення свого спільного злочинного умислу до кінця, з корисливих мотивів, оточили потерпілого ОСОБА_8 , підтвердивши реальність своїх намірів, наказали останньому не чинити спротив, здійснивши напад на потерпілого та остаточно подавивши волю останнього. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме:
-шкіряною барсеткою чорного кольору вартістю 1800 гривен;
-грошовими коштами в розмірі 4000 гривен;
-паспортом громадянина України та ІПН кодом на ім`я ОСОБА_8 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють;
-робочими документами, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невідомої особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_8 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 5800 гривен.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та відмовився від дачі пояснень на підставі ст.. 63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та відмовився від дачі пояснень на підставі ст.. 63 Конституції України.
Не дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їм злочині підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 02 червня 2016 року у нічний час він перебував на зупинці громадського транспорту «пл.. Пушкіна» разом зі своєю дівчиною ОСОБА_9 . До них підійшли троє невідомих йому хлопців та попросили запалити, на що він відповів відмовою. Тоді один із хлопців, якого він упізнав у судовому засіданні як ОСОБА_4 приставив йому у притул до живота пістолет та наказав віддати сумку. Оскільки він перелякався за своє життя, то виконав наказ. Другий хлопець став ближче до дівчини та наказ їй мовчати, а третій стояв між ними. Він сприйняв дії нападників як реальну загрозу для свого життя, убігти він не міг, чинити супротив боявся т.я. хлопців було троє, а він один. Після цього ОСОБА_4 обшукав його кишені, знайшов телефон, роздивлявся його, але не взяв т.я. телефон був старий. Після цього вони пішли разом із його сумкою, а він одразу зателефонував працівникам поліції та повідомив про вчинений напад. У сумці знаходились гроші приблизно 4000 грн., його паспорт та документи з роботи. Після приїзду працівників поліції, він детально описав нападників, потім їздив із патрульними до хостелу, де за повідомленням інших нарядів поліції перебували нападники. Після того, як поліція затримала хлопців, він упізнав двох з них, а третього не було. На теперішній час із викраденого майна йому було повернуто лише паспорт, підтримує заявлений ним цивільний позов на суму заподіяних збитків у розмірі 5800 грн.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що 01 червня 2016 року у вечірній час вона познайомилась із ОСОБА_8 на зупинці громадського транспорту пл.. Пушкіна, де вони стояли в очікуванні трамваю. До них підійшло троє хлопців, які попросили запалити цигарки, ОСОБА_10 дав їм цигарку. Після цього вони відійшли, а потім знову повернулися, стали впритул до них та приставили пістолет до живота ОСОБА_10 і стали вимагати передати їм гроші. Їй наказали не кричати та не кликати на допомогу, а потім відвели трохи у сторону. На сьогодні пам`ятає, що поруч із нею був ОСОБА_3 , а поруч із ОСОБА_10 ОСОБА_4 , який тримав у руці пістолет та погрожував ним. ОСОБА_4 наказав знімати сумку, на що ОСОБА_10 погодився та віддав її. Вона була дуже перелякана за своє життя та життя ОСОБА_10 . Після цього нападники одразу пішли, а ОСОБА_10 зателефонував до працівників поліції. Через декілька годин після подій її та ОСОБА_10 привозили до хостелу, де були затримані нападники, де вони упізнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як осіб, які напали на ОСОБА_11 . Пізніше у приміщенні відділу поліції проводилось упізнання у присутності понятих, де вона мала можливість детально розгледіти злочинців та упевнено їх упізнала.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 02.06.2016 року на планшет вони отримали виклик про те, що троє осіб здійснили розбійний напад на хлопця та забрали сумку із грошима. Приїхавши на місце злочину, вони поспілкувались із потерпілим, з`ясували прикмети нападників та почали відпрацьовувати прилеглу територію, однак нікого не знайшли. Через декілька хвилин, проїзжаючи повз ломбард поблизу вул. Анголенко у м. Запоріжжі, вони побачили трьох хлопців, які підпадали під орієнтування, та стали їх переслідувати. Оскільки ці хлопці розділилися та двоє побігли в одну сторону, а один в іншу, вони прийняли рішення продовжити переслідування двох хлопців, які забігли до хостелу Європа. Під час спілкування із працівниками хостелу з`ясували, що дійсно нещодавно до приміщення готелю зайшли двоє хлопців, які ще раніше винайняли там кімнату. Оскільки відвідувачі хостелу не бажали добровільно покидати кімнату та забарикадувались у ній, вони викликали працівників спецпідрозділу Сапсан, які зламали двері та затримали хлопців. У кімнаті на ліжку знаходився паспорт потерпілого, а у ОСОБА_4 були перерізані вени, які він сам собі пошкодив. У подальшому необхідні слідчі дії проводили працівники Олександрівського відділу поліції.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні надав аналогічні пояснення щодо обставин виявлення та затримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому зазначив, що після прибуття до хостелу він особисто перебував на вулиці з метою запобігти спробі обвинувачених зникнути з номеру хостелу через вікно.
Будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що він працював у хостелі «Європа» охоронцем влітку 2016 року. Впізнає двох осіб ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), які заселилися до них у червні 2016 року вранці, а повернулися до готельного номеру дуже пізно, приблизно о 3-4 годині ранку. Приблизно через п`ять хвилин після їх повернення прийшли працівники поліції та стали розпитувати про них, він вказав номер кімнати. Оскільки хлопці не виходили із кімнати після години умовлянь патрульних, останні викликали спец.підрозділ, який зламав двері та затримав відвідувачів. Поліцейські пояснювали, що підозрюють вказаних осіб у вчиненні розбійного нападу із застосуванням зброї..
Крім того, провина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами:
-протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від ОСОБА_8 , згідно якого останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які із застосуванням погрози зброєю відкрито заволоділи його майном на загальну суму 7000 грн.;
-протоколом огляду місця події від 02.06.2016 року ділянки місцевості біля зупинкового комплексу «пл.. Пушкіна», де було вчинено напад на ОСОБА_8 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 , який упізнав особу під № 2 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка вчинила на нього напад 02.06.2016 року
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 , який упізнав особу під № 3 ( ОСОБА_4 ,) як особу, яка вчинила на нього напад 02.06.2016 року
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 , яка упізнала особу під № 3 ( ОСОБА_4 ,) як особу, яка вчинила розбійний напад 02.06.2016 року на її знайомого ОСОБА_8 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 , яка упізнала особу під № 2 ( ОСОБА_3 ) як особу, яка вчинила розбійний напад 02.06.2016 року на її знайомого ОСОБА_8 та стояла поруч із нею, попередивши, щоб вона не кричала.
У судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про визнання протоколів пред`явлення осіб для впізнання недопустимими доказами, оскільки і потерпілий і свідок ОСОБА_9 попередньо до проведення впізнання бачили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як осіб, яких затримали працівники поліції у приміщенні хостелу, тому впізнання було проведено у порушення вимог КПК.
Суд не погоджується із цими доводами захисників та відкидає їх, оскільки як пояснили у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 вони дійсно на прохання поліцейських приїзжали до хостелу «Європа» для того, щоб упевнитись, що поліцейськими були затримані саме ті особи, які вчинили розбійний напад. Пізніше у районному відділі поліції вони брали участь у проведенні впізнання осіб, які стояли у кабінеті разом із іншими особами та у присутності понятих, і лише у цей момент вони мали змогу роздивитися нападників та упізнати їх, порівнявши із іншими особами та вказати слідчому, за якими ознаками вони впізнають ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Таким чином, підстав вважати, що впізнання ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було проведено із порушеннями немає.
Згідно продемонстрованого у судовому засіданні запису з камер спостереження хостелу «Європа» вбачається, що 02.06.2016 року о 3.35 годин до приміщення хостелу заходять двоє хлопців у темному одягу, беруть ключі та підіймаються до свого номеру. О 3.42 години до приміщення хостелу заходять поліцейські та спілкуються із адміністратором хостелу. На відеозаписі з іншої камери зафіксовано коридор на другому поверсі хостелу, куди підіймають двоє чоловіків та заходять у кімнату № 201, через декілька хвилин до коридору підіймаються працівники поліції, намагаються відкрити двері номеру № НОМЕР_1 , однак вони зачинені, потім тривалий час перебувають поруч із номером. Лише ближче до 05.00 години ранку двері номеру примусово відкривають працівники спецпідрозділу. О 04.54 годині до приміщення хостелу заходять потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 .
У судовому засіданні стороною захисту зазначено, що прокурором не надано суду переконливих доказів на підтвердження провини обвинувачених в інкримінованому їм злочині та їх участі у його вчиненні, оскільки поліцейські, які здійснювали переслідування трьох невідомих їм чоловіків, мали опис прикмет зовнішності лише зі слів потерпілого та свідка ОСОБА_9 , під час переслідування втрачали їх з поля зору, тому пояснення поліцейських не можна визнати переконливими доказами провини їх підзахисних.
Оцінюючи доводи захисників суд зазначає, що працівники поліції, будучи допитаними у судовому засіданні у якості свідків, пояснили, що вони побачили трьох осіб, які підпадали під опис ознак зовнішності та одягу на нападників біля ломбарду по вул. Анголенко у м. Запоріжжя та після спроб їх зупинити, останні почали тікати та розділилися. Прийнявши рішення переслідувати двох осіб, вони прибігли до хостелу «Європа», де під час спілкування із працівником готелю з`ясували, що декілька хвилин потому до приміщення готелю прийшли двоє чоловіків, які раніше винайняли там номер. Зазначені обставини підтверджуються і записом камер спостереження щодо часу входу у приміщення готелю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та часу приходу працівників поліції, різниця у якому складає 7 хвилин. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що працівники поліції наздогнали у готельному комплексі саме двох із трьох осіб, яких вони помітили біля ломбарду на вулиці та стали переслідувати.
При цьому суд відкидає твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не причетні до вчинення розбійного нападу, а працівниками поліції вони були затримані помилково через те, що як під час досудового розслідування, так і в суді потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як осіб, які із застосуванням погрози пістолетом заволоділи майном потерпілого, зазначаючи деталі зовнішності, дії кожного із обвинувачених на місці вчинення злочину, пояснення яких повністю збігаються між собою та не мають жодних суперечностей. Також суд зазначає, що ані потерпілий, ані свідок раніше не були знайомі з обвинуваченими, ніяких відносин із ними не підтримували, тому підстав для їх обмови у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 немає, тому їх пояснення суд вважає правдивими та такими, що узгоджуються із іншими доказами по справі.
Той факт, що прокурором не надано суду належних та допустимим доказів та підтвердження факту виявлення або вилучення при обвинувачених викраденого майна або знаряддя вчиненого злочину, не впливає на вірне вирішення справи по суті, оскільки провина ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб знайшла свої підтвердження на підставі інших досліджених у судовому засіданні доказів, а також того факту, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у нічний час були відсутні за місцем свого тимчасового перебування готельного номеру хостелу «Європа», повернулись до готелю за п`ять хвилин перед прибуттям працівників поліції, на законну вимогу відчинити двері готельного номеру поліцейських не реагували, намагались зникнути з приміщення готелю та перешкодити своєму затриманню.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 187 КК України, тому що вони вчинили умиснi дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного винного, їх роль у вчиненому злочині та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності та знову вчинив новий злочин через нетривалий час після звільнення з місця позбавлення волі, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційного місця роботи не має, власної родини не має, за місцем проживання характеризується негативно.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності та знову вчинив новий злочин в період випробувального терміну, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційного місця роботи не має, власної родини не має.
На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , обставини скоєного ними злочину, відсутність пом`якшувальних обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції їх від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються їх діяння, у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень. При цьому щодо ОСОБА_4 підлягає застосуванню ст.. 71 КК України. Також застосуванню підлягає і додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у заволодінні майном потерпілого, матеріальна шкода відшкодована не була, сума цивільного позову є обґрунтована та підлягає стягненню з обвинувачених у солідарному порядку на користь потерпілого у повному обсязі.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 02 червня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 червня 2016 року до моменту набрання вироком суду чинності включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПСУ у Запорізькій області щодо ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком суду чинності.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією майна..
На підставі ст.. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2015 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді восьми років та шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 02 червня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 червня 2016 року до моменту набрання вироком суду чинності включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПСУ у Запорізькій області щодо ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком суду чинності.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 суму спричиненої шкоди від злочину у розмірі 5800 грн.

Речові докази: шість ДВД дисків зберігати у матеріалах провадження суду.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1