№ 207/784/17
№ 1-кп/207/275/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000090 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта вища, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2017 року приблизно о 14 год. 15 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , яку орендував у ОСОБА_5 та яка належить останній, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось у вищезазначеній квартирі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливою метою та корисливими мотивами, діючи таємно, умисно, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:

- TV тюнер ОRTO HD 670 L, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №738-17 від 22.03.2017 року становить 380 грн.;

- мікрохвильову піч «Samsung ME 73 br», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №738-17 від 22.03.2017 року, становить 1110 грн.;

- інтернет-модем «Київстар» - Huawei WS 319, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 738-17 від 22.03.2017 року становить 309 грн.;

- плазмовий телевізор LG, діагоналлю 32 дюйми, вартість якого становить 3500 грн., а всього на загальну суму 5299 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначила, що цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі. Покарання просить визначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що 21.01.2017 року він домовився з потерпілою про оренду квартири АДРЕСА_2 та пред`явив їй посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , яке він раніше знайшов, у якості документа, що підтвержує його особистість. Після того, як він опинився в квартирі, він побачив там речі які можна продати та викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: TV тюнер, мікрохвильову піч Samsung, інтернет-модем «Київстар» та плазмовий телевізор LG. Викрадені речі він здав в ломбард. На даний злочин він наважився через те, що мав борги, які потрібно було віддавати Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаялася. Просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у скоєні кримінальних правопорушень, його вина також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2017 року, який є в матеріалах кримінального провадження на ар.с.66-67, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 21.01.2017 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 пред`явив їй водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2017 року, який є в матеріалах кримінального провадження на ар.с.68-69, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яку він 21.01.2017 року підвозив з адреси: АДРЕСА_4 .

- довідкою з ломбарду "Онікс"(ар.с.34-37);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №738-17 від 22.03.2017 року (ар.с.59-61).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочини, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений не працює, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, скарги на нього відсутні, раніше ніколи не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої уповноважений орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням вищезазначеного суд приймає до уваги обставини і характер скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше ніколи не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, досудову доповідь органу пробації, враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених оставин, та беручи до уваги думку прокурора, який вважав за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд доходить висновку про доцільність призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн., що буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5299 грн. 00грн. підлягає задоволенню повністю.

По справі наявні процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №738-17 від 22.03.2017 року в сумі 99,00 грн., судової трасологічної експертизи № 25/4.1-92 від 03.02.2017 року в сумі 351,84 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - особисте зобов`язання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 21.02.2017 року на посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .

Речові докази: слід тканини виявлений та вилучений 22.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5299 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені при проведенні судової товарознавчої експертизи №738-17 від 22.03.2017 року в сумі 99 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені при проведенні судової трасологічної експертизи № 25/4.1-92 від 03.02.2017 року в сумі 351,84 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області

Суддя: ОСОБА_1