справа №619/3809/16-к
провадження №1-кп/619/107/17
УХВАЛА
09 лютого 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000064 від 29.02.2016 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,

встановив:
07 листопада 2016 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 29.02.2016 року.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про прийняти заходів забезпечення безпеки у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені п. «ж» ч.1 ст.7 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон) у вигляді забезпечення конфіденційності відомостей про особу шляхом видалення всієї інформації що стосується вказаної особи з Інтернет ресурсу: https://myrotvorets.center/ та його дзеркал: ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 , поклавши виконання цього заходу безпеки на центральне управління Служби безпеки України; прийняти заходи забезпечення обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені п. «а» ч.1 ст.7 Закону у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна, поклавши виконання цього заходу на Головне управління Національної поліції України; направити повідомлення до Генеральної прокуратури України за фактом вчинення працівниками Служби безпеки України злочину, передбаченого ч.2 ст.387 КК України, тобто розголошення даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, вчинене працівником СБУ, - для початку досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання зазначено, що на інтернет ресурсі «Миротворець» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_10 були розміщені персональні дані його підзахисного ОСОБА_5 , з наданням кольорової фотокартки, зазначенням дати народження, адреси реєстрації, адреси фактичного мешкання, коду ДРФО. Також зазначено, що ОСОБА_5 нібито є бойовиком незаконного військового формування та вказано: «В составе подразделения ОСОБА_6 в августе 2014 г. проходил диверсионную подготовку на территории России в районе г. Тамбов. Связной ОСОБА_7 . Проходит по уголовному производству 0000064 от 29.02.2016 (ст.396 ч. 1 УКУ). Фактически проживает по адресу жены: АДРЕСА_2 . Код ДРФО: Дата рождения: 11.10.1988». Цілком очевидно, що інформація стосовно кримінального провадження (номер, стаття, сам факт наявності) мається тільки у суду, який розглядає справу, групи прокурорів, які підтримують публічне обвинувачення у цьому провадженні, слідчого, який розслідував справу та у оперативних працівників СБУ. Вважає, що інформацію в мережі Інтернет розмістили або співробітники СБУ, або співробітники прокуратури Харківської області, які, в тому числі, приймали участь у обшуку за місцем проживання його підзахисного ОСОБА_5 та мають у своєму розпорядженні кольорові фотокартки цієї особи. Інформація очевидно розміщена стороною обвинувачення з метою тиску на його підзахисного задля примушування його до визнання вигаданої йому провини у неіснуючому злочині та відмови мого підзахисного від розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у повному обсязі. Вважає, що розміщення вказаної щонайменше недостовірної інформації створює реальну загрозу життю і здоров`ю ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання вважаючи безпідставним та необґрунтованим.

Вислухавши клопотання, думку присутніх осіб, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1,2 ст. 15 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя. Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
ОСОБА_5 , як обвинувачений у даному кримінальному провадженні, відповідно до п. «в» ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон), має право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних
підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
Частиною 2 ст. 20 Закону передбачено, що приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї
або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
За змістом Закону реальність такої загрози означає дійсність небезпеки заподіяння шкоди конкретній особі, якщо заходи безпеки щодо неї вжиті не будуть.
Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну обвинуваченого, крім того, захисником не надано доказів, які б достовірно свідчили би про те, що саме співробітниками УСБУ в Харківській області розміщено на інтернет ресурсі «Миротворець» особисті дані щодо обвинуваченого, а висловлення щодо цієї обставини, являється припущенням захисника.
Щодо направлення повідомлення до Генеральної прокуратури України за фактом вчинення працівниками Служби безпеки України злочину, передбаченого ч.2 ст.387 КК України, суд зазначає, що захисник та обвинувачений не позбавлені можливості звернутися до органу досудового розслідування з заявою, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.
За змістом ч.2 ст. 22 Закону суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно
прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки.
Керуючись Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст. 392 КПК України, суд

постановив:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про застосування заходів безпеки щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1