Справа № 562/2829/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів кримінальне провадження № 0000696 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
19 серпня 2016 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, схопив за голову ОСОБА_5 пальцями рук по задній поверхні правої вушної раковини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця, які відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, чим завдав ОСОБА_5 фізичної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та дав суду показання, що 19 серпня 2016 року, близько 20:30 год. він прийшов до будинку своєї матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив свою сестру ОСОБА_5 . Між ними виник словесний конфлікт з приводу спадщини. Проте, будь-яких тілесних ушкоджень для ОСОБА_5 він не наносив.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться слідуючими доказами

Так, потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання, що 19 серпня 2016 року вона перебувала в будинку за місцем проживання своєї матері в АДРЕСА_2 разом зі своєю внучкою ОСОБА_8 , 2003 року народження. Приблизно о 20:30 год. вони всі сиділи на дивані та розмовляли. В цей час до будинку прийшов її брат ОСОБА_9 та почав створювати конфліктну ситуацію з приводу розподілу спадкового майна. В ході конфлікту він схопив її за голову в районі вушних раковин та почав шарпати в різні сторони. Як тільки їй вдалося вирватися та вибігти на вулицю вона відразу викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_10 дала суду показання, що 19 серпня 2016 року у неї в гостях перебувала її дочка ОСОБА_5 та правнучка ОСОБА_11 , 2003 року народження. Вони сиділи на дивані поруч один з одним та розмовляли. Приблизно о 20:00 год. до неї прийшов її син ОСОБА_6 та почав розмову щодо розподілу будинку. Під час даної розмови у нього виник словесний конфлікт з її дочкою, а його рідною сестрою ОСОБА_5 . Під час конфлікту ОСОБА_6 раптово встав та підійшовши до ОСОБА_5 взяв її руками в районі вушних раковин та декілька секунд шарпав її за голову. Після цього ОСОБА_12 вибігла на вулицю та викликала поліцію.

Аналогічні показання, показанням свідка ОСОБА_10 , дала малолітній свідок ОСОБА_13 .

Згідно висновку експерта № 175 від 22 серпня 2016 року у ОСОБА_5 виявлено синець на правій вушній раковині по задній поверхні, який міг виникнути внаслідок хватання пальцями рук сторонньої особи за вказану ділянку, з достатньою силою спричинення характерною для даного ушкодження, та згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. Враховуючи забарвлення синця (синюшний колір, можна зазначити, що вказане ушкодження у ОСОБА_5 могло утворитися незадовго до проведення судово-медичної експертизи, в зазначений в постанові термін, а саме: 19.08.2016 р. враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження у ОСОБА_5 виникнення його внаслідок само падіння чи падіння з прискоренням з висоти власного зросту на тверду поверхню чи виступаючі предмети маловирогідно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також доводиться протоколом огляду місця події від 17 вересня 2016 року (а.с.15).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 23.08.2016 р. (а.с.26-28), протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 17.09.2016 р. (а.с.33-35), протоколу проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_13 від 11.11.2016 р. (а.с.40-43) останні показали механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , які повністю узгоджуються з наданими ними показаннями та матеріалами кримінального провадження.

Висновком експерта № 189 від 14 листопада 2016 року встановлено, що враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження у ОСОБА_5 , вивчення даних протоколів проведення слідчих експериментів з свідками ОСОБА_10 від 17.09.2016 р. та ОСОБА_13 від 11.11.2016 р. можна зазначити, що механізм виникнення тілесного ушкодження у ОСОБА_5 , який вони показали під час проведення з ними слідчих експериментів не суперечить судово-медичним даним його виникнення.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого в судовому засіданні, розглядаючи це як спосіб захисту останнього, обумовленого спробою уникнути кримінальної відповідальності, що повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні вищезазначеними доказами у їх сукупності.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ч.1 ст.125 КК України до категорії невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується з позитивної сторони.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та покарання слід призначити в межах санкції статті, що йому інкримінується у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штраф в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять)грн.
На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здобунівський районний суд, а засудженим, який перебуває під вартою з дня вручення копії вироку суду.
Суддя