Кримінальне провадження № 629/1490/16-к
Номер провадження 1-кп/629/47/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0003212 від 24.12.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Лозівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2002 року Лозівським районним судом Харківської області за ст. 119 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 14.04.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі - звільнений 12.12.2006 року по постанові Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2006 року із застосуванням ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 24 днів; 05.10.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; 12.01.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, за постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2014 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання 27.02.2014 року на строк 1 рік 3 місяці 29 днів; 02.03.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 386 КК України до штрафу у сумі 850,00 грн;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрівське Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Панютине м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Петрівське Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.01.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.

186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.04.2014 року за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 року умовно-достроково на не вібутий строк 1 рік 3 місяці 6 днів;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Таганрог Ростовської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України,
в с т а н о в и в:
02.12.2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить його знайомому ОСОБА_7 , побачив, як в приміщення гаражу самовільно зайшли домашні кури з сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3 . Діючи з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відкрито, в присутності ОСОБА_7 , який робив їм зауваження не чіпати курей, викрали з гаража дві куриці, яких помістили до своєї сумки, після чого розпорядилися ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 170,00 грн.
Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім цього, в середині грудня 2015 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме насіння соняшника у своєї бабусі ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в середині грудня 2015 року, близько 05.00 години, діючи з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, знаходячись на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з комори, розташованої в приміщенні будинку, таємно викрали два мішки з насінням соняшника, загальною вагою 54 кг 800 гр, вартістю 9 грн 50 коп за 1 кг, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток, на загальну суму 520 грн 60 коп, після чого з місця злочину зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, 18.12.2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля об`єктів електроенергетики ПЛ 35 кВ «НС 10 - НС 11», які належать АК «Харківобленерго», знаходяться на балансі та обслуговуються структурним підрозділом - Лозівським ВРЕМ, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди та бажаючи їх настання, реалізуючи свої злочинні наміри, з опор АДРЕСА_4 , за допомогою заздалегідь приготованих інструментів, а саме пилок по металу, шляхом спилювання, таємно викрали з вказаних опор вузли кріплення залізобетонних пасинків, які помістили до належного ОСОБА_7 мотоциклу МТ, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого, сівши на вказаний мотоцикл і утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, спричинивши Лозівському ВРЕМ матеріальний збиток на загальну суму 7432,00 грн.
Дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 25.03.2016 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , побачили, що на подвір`я вказаного домоволодіння
самовільно зайшли домашні курки з сусіднього домоволодіння АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_6 загнати курей до приміщення сараю, що розташований на території вказаного домоволодіння ОСОБА_12 , заволодіти таким чином ними та в подальшому поділити їх, на що ОСОБА_6 погодився, вступивши таким чином у злочинну змову з ОСОБА_5 . Після цього, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 загнали курей до приміщення сараю, після чого таємно для потерпілої, викрали по дві курки кожен, після чого розпорядились ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 340,00 грн.
Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України визнав у повному обсязі, визнав у повному обсязі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що в грудні 2015 року він перебував на території домоволодіння ОСОБА_7 в с. Петрівське Лозівського району Харківської області, де, разом з ОСОБА_9 , з приміщення гаражу в присутності ОСОБА_7 , викрали двох курей, яких помістили до сумки а потім відвезли до місця мешкання. Крім цього, в грудні 2015 року, обвинувачений, разом з ОСОБА_9 , з домоволодіння АДРЕСА_1 , таємно викрали два мішки з насінням соняшника у його бабусі ОСОБА_11 , які в подальшому продали та грошами розпорядилися на власний розсуд. Крім цього, в грудні 2015 року, обвинувачений разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили крадіжку металевих конструкцій з електроопор поблизу с. Петрівське Лозівського району Харківської області, шляхом їх спилювання за допомогою пилок по металу. В подальшому дані металеві конструкції були розпиляні та при вивезенні їх на пункт прийому металу, на мотоциклі ОСОБА_7 , вони були затримані працівниками міліції. Крім цього, в березні 2016 року, обвинувачений разом з ОСОБА_6 , з території домоволодіння АДРЕСА_1 , викрали по дві курки, які зайшли на територію домоволодіння, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч. 2 та ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, визнав у повному обсязі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та надав показання аналогічні з показаннями ОСОБА_5 щодо обставин викрадення ними двох курей ОСОБА_10 , викрадення ними насіння соняшника ОСОБА_11 , а також викрадення ним, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 металевих виробів з електроопор АК «Харківобленерго».
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, визнав у повному обсязі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та надав показання аналогічні з показаннями ОСОБА_5 щодо обставин викрадення ними курей потерпілої ОСОБА_13 .
Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, визнав у повному обсязі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та надав показання аналогічні з показаннями ОСОБА_5 щодо обставин викрадення ним разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 металевих виробів з електроопор АК «Харківобленерго».
Обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, визнав у повному обсязі обставини, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та надав показання аналогічні з показаннями ОСОБА_5 щодо обставин викрадення ним разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 металевих виробів з електроопор АК «Харківобленерго».
Оскільки учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у зв`язку із чим оцінка доказів судом не здійснюється. При цьому, судом

роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 дійшов висновку, що він своїми умисними протиправними діями, які виразилися у:
- відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України;
- крадіжці, тобто таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України;
- крадіжці, тобто таємному викраденні майна АК «Харківобленерго» за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України;
- крадіжці, тобто таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 дійшов висновку, що він своїми умисними протиправними діями, які виразилися у:
- відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України;
- крадіжці, тобто таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України;
- крадіжці, тобто таємному викраденні майна АК «Харківобленерго» за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_14 дійшов висновку, що він своїми умисними протиправними діями, які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні майна АК «Харківобленерго» за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 дійшов висновку, що він своїми умисними протиправними діями, які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні майна АК «Харківобленерго» за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 дійшов висновку, що він своїми умисними протиправними діями, які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні майна ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, не працює, раніше неодноразово судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також досягнення мети щодо запобігання вчинення ним нових злочинів, достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_5 за вчинені ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк за кожний злочин окремо, з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинувачених до скоєного, а також з урахуванням розміру завданих потерпілим збитків, за відсутності з боку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 будь-яких претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з максимальним строком випробування. Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також досягнення мети щодо запобігання вчинення ним нових злочинів, достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_9 за вчинені ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк за кожний злочин окремо, з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, а також з урахуванням розміру завданих потерпілим збитків, за відсутності з боку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 будь-яких претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з максимальним строком випробування. Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_9 обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також досягнення мети щодо запобігання вчинення ним нових злочинів, достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_7 за вчинений ним злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком. Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також досягнення мети щодо запобігання вчинення ним нових злочинів, достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_8 , за вчинений ним злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком. Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченого, а також досягнення мети щодо запобігання вчинення ним нових злочинів, достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_6 , за вчинений ним злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, є покарання у вигляді позбавлення волі не на максимальний строк.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, розмір спричинених збитків та відсутність претензій з боку потерпілої ОСОБА_13 , суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком. Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів визначити на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не обирався та клопотань про його обрання під час судового розгляду не надходило.
Витрати на залучення експертів стягнути з обвинувачених.
Вирішуючи вимоги цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди в сумі 12386,52 грн суд приходить до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 127 КПК України встановлено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Статтею 129 ч. 1 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Оскільки обвинуваченими повністю визнано обставини зазначені в обвинувальному акті та цивільний позов, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 331, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки;
- за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточно ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки;
- за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточно ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 , від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирати.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 , від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Речові докази: мотоцикл МТ державний номерний знак НОМЕР_1 повертути та залишити у власності ОСОБА_7 ; металеві частини (вузли кріплення залізобетонних пасинків з опор
об`єктів електроенергетики), які передано на відповідальне зберігання потерпілого АК «Харківобленерго», залишити у власності АК «Харківобленерго»; пір`я куряче, яке передано на зберігання до камери збереження речових доказів - знищити; тушку куриці, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити у власності ОСОБА_13 .
Цивільний позов Акціонерної компанії «Харківобленерго» задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» майнову шкоду завдану злочином, в сумі 12386,52 грн (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість грн 52 коп).
Стягнути на користь держави витрати на залучення експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. проф. М.С. Бокаріуса:
-за проведення товарознавчої експертизи № 2050 від 24.03.2016 року в сумі 352,40 грн солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ;
-за проведення товарознавчої експертизи № 2048 від 22.03.2016 року в сумі 176,20 грн солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ;
-за проведення товарознавчої експертизи № 3856 від 25.04.2016 року в сумі 440,50 грн солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1