Справа № 373/2124/16-к
В И Р О К
Іменем України

17 березня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 373/2124/16-к по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.02.2015 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 14.07.2016 по відбуттю строку покарання,

в скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 27.02.2015 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 14.07.2016 по відбуттю строку покарання, судимість за що не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.

06 жовтня 2016 року близько 18 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, в процесі спровокованого ним словесного конфлікту з ОСОБА_5 (співмешканкою брата), усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, кулаком правої руки умисно наніс останній три удари в область правої сторони обличчя

Згідно висновку експерта № 228 від 18.11.2016 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока та на нижній щелепі праворуч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Крім того, 21 жовтня 2016 року близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, в процесі спровокованого ним словесного конфлікту з ОСОБА_5 , під час якого виражався нецензурними словами в бік останньої та на що вона також відповідала тим же, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, правою рукою дістав ніж із шухляди тумбочки та умисно наніс ОСОБА_5 удар з боку в область проекції великого крила тазу ліворуч. Подальшому конфлікту перешкодив брат ОСОБА_6 . Не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 палицею, схожою на бейсбольну биту, умисно наніс один удар кінцем палиці в область верхньої губи останньої.

Згідно висновку експерта № 220 від 26.10.2016, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на верхній губі, колото-різаної рани в проекції великого крила тазу ліворуч та синця на тлі рани. За своїм характером тілесні ушкодженні у вигляді садна на верхній губі відносяться категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в проекції великого крила тазу ліворуч та синця на тлі рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоро`я.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 та ч. 2 ст.125 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, зазначивши, що дійсно 06.10.2016 в ході конфлікту із співмешканкою свого брата три рази наніс останній удари кулаком в область правої частини обличчя. 26.10.2016 знову ж таки в ході словесного конфлікту наніс один удар ножем в область тазу та один удар битою в область обличчя ОСОБА_5 . При цьому зазначив, що неприязні відносини з ОСОБА_5 в них склалися давно, оскільки вона зловживає спиртними напоями та прогулює гроші, які їй дає його брат на проживання та сплату комунальних платежів. Крім того, зазначив, що 06.10.2016 та 21.10.2016 в момент вчинення таких дій перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини вчинення 06.10.2016 та 21.10.2016 кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , механізм та кількість нанесених ударів. При цьому підтвердила, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначила, що і вона в ті дні вживала алкогольні напої.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, та за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, визнано вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово судимий, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, та за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту в межах санкції статті.

Оскільки обвинувачений не працює та не має постійного заробітку, призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт суд вважає не можливим та таким, що не відповідатиме ступеню тяжкості вчинених злочинів.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд обирає на підставі ст.70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по справі не заявлено, питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Стосовно вимоги потерпілої ОСОБА_5 щодо обов`язкового утримання ОСОБА_4 під вартою до набрання вироком суду законної сили, то законодавчо визначених для цього підстав суд не вбачає та будь-якого належним чином оформленого клопотання з цього приводу суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість місяців).

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шести) місяців арешту.

Речові докази: кухонний ніж, поміщений до пакету «експертна служба» № 2226387 після набрання вироком законної сили конфіскувати.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1