В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007867 від 01.10.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Суходіл, Рожнятівського району, Івано Франківської області, українець, громадянин України, освіта повна середня, тимчасово непрацюючий, не одружений, раніше несудимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючой за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст.343 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 01.10.2016 близько 08 год.27 хв. на подвір`ї поблизу будинку АДРЕСА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно з метою перешкодити виконанню службових обов`язків інспектором роти батальйону № 3 УПП в м. Черкаси рядовим поліції ОСОБА_5 1992 р.н., під час виконання останнім повноважень працівника поліції, вчинив вплив на працівника правоохоронних органів за наступних обставин.

Близько 08 год. 05 хв. 01.10.2016 на чергову частину «102» Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення, за фактом того, що мешканці квартири АДРЕСА_4 не можуть вийти з квартири, через те, що сторонній, невстановлений об`єкт заважає відкрити двері.

Після чого на місце події було направлено екіпаж № 110, у складі поліцейського роти № 3 батальйону УПП м. Черкаси ОСОБА_7 та патрульного інспектора, поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси рядового поліції ОСОБА_5 .

Вищевказані працівники вдягнені у формений одяг та знаходячись при виконання службових обов`язків виконували повноваження, передбачені ст.ст. 2, 23 ЗУ «Про Національну поліцію» по забезпеченню публічної безпеки і порядку, та охорони інтересів суспільства і держави, проводили перевірку особи, під час чого ОСОБА_4 замахнувся та умисно наніс правою долонею один удар ОСОБА_5 по лівій щоці, вчинив опір законним вимогам працівника поліції, тим самим вчинив вплив на працівника правоохоронного органу під час виконання повноважень.

Крім того, 01 жовтня 2016 року близько 09.00 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Черкаського обласного наркологічного диспансеру, розташованому за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків, буд. 62 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу патрульному поліції інспектору роти №3 батальйону УПП в м. Черкаси рядовому поліції ОСОБА_5 1992 р.н., легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, за наступних обставин.

ОСОБА_4 близько 09.00 години 01.10.2016 після того, як вчинив вплив на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, будучи доставлений до приміщення Черкаського обласного наркологічного диспансера, для встановлення стану алкогольного сп`яніння, де достовірно розуміючи, що особа, яка його супроводжує, перебуває при виконанні службових обов`язків, є співпрацівником правоохоронних органів, під час виконання ОСОБА_5 своїх повноважень, передбачених законодавством, проявляючи зневагу до працівників поліції, будучи вдягнений в кайданки, розвернув корпус обличчям в сторону потерпілого ОСОБА_5 та лобом, умисно наніс патрульному поліції інспектору роти №3 батальйону УПП в м. Черкаси рядовому поліції ОСОБА_5 , 1992 р.н., один удар в обличчя, в область лівого ока.

В результаті удару ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу повік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які згідно висновку експерта № 02-01/2088 від 17 жовтня 2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні та пояснив суду, що у стані алкогольного сп`яніння, 10.10.2016 року коли викликали патруль, не розуміючи що робив, наніс тілесні ушкодження працівнику поліції, щиро кається, вважає свої дії негативними. Просив суворо не карти. Під час судового розгляду попросив вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що є інспектором патрульної поліції в м. Черкаси 10.10.2016 отримав виклик від заявника, що сторонній предмет заважає вийти. Приїхали за викликом, по місту знайшли обвинуваченого. Він був в стані алкогольного сп`яніння. Коли вийшли на двір, при проведенні бесіди ударив долонею по щоці, його було затримано. Було вирішено освідувати, його було доставлено до нарколога там він, будучи в кайданах, чинив опір, застосував силу та повторно наніс удар головою в обличчя, спричинив легкі тілесні ушкодження.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується показаннями обвинуваченого, потерпілого, які були допитані в судовому засіданні та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і умисні дії ОСОБА_4 кваліфікує за:

-ч.1 ст. 341 КК України, як вчинення впливу у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

-ч.2 ст.345 КК України, як вчинення умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків .

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Згідно ст.67 КК України, обтяжуючою відповідальність обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.1 ст.12 та ч.2 ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, кількість вчинених діянь, наявність спричиненої шкоди, вважає правильним призначити йому покарання у виді обмеження волі, що сприятиме досягнення цілі покарання.
Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, молодий вік, наявність постійного місця роботи, думку сторони обвинувачення щодо можливість виправитися обвинуваченого без позбавлення волі, вибачення перед потерпілим в ході судового розгляду,суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України в ред. Закону від 14.10.2014 року з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу в ред. Закону від 14.04.2009 року.
Необхідність застосування Закону саме в цій редакції покликана часом вчинення кримінального правопорушення, нова редакція Закону про кримінальну відповідальність погіршує становище особи, тому не має зворотної дії в часі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому основні покарання за кожний злочин окремо та по сукупності злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає саме таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає враховуючи кількість вчинених епізодів злочинної діяльності.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільних позовів в кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити згідно з положенням ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 374, 377 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.343 КК України у вигляді 2 місяців арешту;

-за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим покаранням, остаточно призначити до відбуття 2 роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України в ред. Закону від 14.10.2014 року звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України в ред. Закону від 14.04.2009 року зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речові докази по справі:

- 2 диска DVD-R, приєднанні до матеріалів кримінального провадження, залишити там же;
- письмові матеріали, які були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1