Справа № 487/6568/15-к
Провадження № 1-кп/487/41/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002950 від 07.06.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.05.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.10.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання терміном на 2 роки; 16.02.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі; засудженого 01.06.2016 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2015 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 і невстановлені особи, знаходячись в кафе «Платан», яке розташоване за адресою: м.Миколаїв вул. Генерала Карпенко, зустріли раніше не знайомого ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та вживав наодинці спиртні напої. В ході розмови з ОСОБА_6 , останній запропонував ОСОБА_4 і невстановленим особам пройти до нього до дому, за адресою: АДРЕСА_2 , для того щоб продовжити розпивати спиртні напої разом.

Прийшовши приблизно о 24.00 год. 07.06.2015 року до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , перелічені особи пройшли до кухні та продовжили розпивати спиртні напої. В ході бесіди ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 і невстановленим особам, залишитися на ночівлю. На дану пропозицію останні погодились. Після розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_6 пішов відпочивати. Зайшовши до кімнати, де відпочиває ОСОБА_6 , щоб сказати останньому про те, що всі вирішили піти по домівках, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій корисливий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги збоку ОСОБА_6 , котрий відпочивав, а також інших осіб, таємно заволодів майном потерпілого, а саме: телефоном марки «LG» Р970 вартістю 421,70 грн.; краваткою се ребристого кольору фірми «JNPNLN» вартістю 81 грн.; сорочкою чорного кольору фірми «Framzoni» вартістю 156 грн.; грошовими коштами в сумі 800 грн.

Після цього ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1458,70 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю. Цивільний позов ОСОБА_6 визнав. В скоєному покаявся. Розповів про обставини заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3 .

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина підтверджується:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 07.06.2015року;

-заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу речей від 19.06.2015 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2015 року;

Допитавши обвинуваченого, дослідивши обставини справи, та надані докази в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До того ж, при призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Скоєний ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, крім того засуджений 01.06.2016 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, характеризується посередньо, на обліку в МОНД не знаходиться. З 2000 по 2003 рік перебував на обліку у МОПЛ №1 з діагнозом: змішаний специфічний розлад розвитку, гіперкінетичний розлад поведінки. На теперішній час на обліку у МОПЛ не перебуває.

Відповідно Висновку судово-психіатричної експертизи №378 від 29.07.2015 року, ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждає на теперішній час, і не страждав на період часу що відноситься до інкримінуємих діянь. В період часу що відноситься до інкримінуємих йому діянь, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 буде покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі, з застосуванням правил ст.70 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, оскільки повністю визнаний обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. ст. 185 КК України за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.02.2015 року, та призначити ОСОБА_4 покарання 2 роки і 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.03.2016 року і злочинів за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 01.06.2016 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.07.2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні з 02.10.2016 року (час прибуття до СІЗО м.Миколаєва) по 21.06.2017 рік (включно) у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по залученню експерта в сумі 658,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 800 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази по справі: телефон марки «LG» Р970, краватку серебристого кольору фірми «JNPNLN», сорочку чорного кольору фірми «Framzoni» залишити у розпорядженні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області, через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1