Справа № 541/1304/16-к
Провадження № 1-в/541/61/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
21 серпня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

- головуючого судді: ОСОБА_1

- при секретарі: ОСОБА_2 ,

- з участю прокурора: ОСОБА_3

- представника Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді справу за поданням Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на засудженого:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, мешканця АДРЕСА_1

- про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. 78 ч. 2 КК України; ст. 166 ч. 2 КВК України, -
в с т а н о в и в :
Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 був засуджений по ст. 185 ч.1 КК України; ст. 75 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік. В порядку ст. 76 КК України судом на нього було покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

30.06.2017 року Миргородський міськрайонний відділ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з відповідним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Миргородського міськрайонного суду від 22.09.2016 року відносно ОСОБА_5 , мотивувавши свою позицію тим, що засуджений ОСОБА_5 не з`являвся за викликом до Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації без поважних причин та двічі: в 2017 році притягався до адміністративної відповідальності по ст.ст. 178 ч.2, 173 КУпАП, тобто на шлях виправлення він не став.

При судовому розгляді подання представник Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в поданні.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні подання та не направляти його в місця позбавлення волі. Пояснив, що дійсно протягом 2017 року він двічі притягався до адміністративної відповідальності, не завжди з`являвся на виклики до відділу пробації, але зараз зробив для себе відповідні висновки та більше порушень вчинювати не буде., зобов`язується пролікуватися від алкоголізму.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні подання Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки судом не покладалося на засудженого обов`язку явки до органу пробації, а до адміністративної відповідальності він притягався тільки два рази, що не є систематичністю в розумінні закону, який вимагає, щоб особа притягалася три і більше раз до адміністративної відповідальності, що буде підставою для скасування іспитового строку.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.78 КК України визначено, що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п.5.2. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненню контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560 та зареєстрованої в МЮ України 09.01.2004 року за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження Додаток 43 до цієї Інструкції про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Пунктом 5.3. цієї ж Інструкції передбачено, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, що повинно бути підтверджено матеріалами або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання додаток 44 до цієї Інструкції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що вироком Миргородського міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року на засудженого ОСОБА_5 не покладався обов`язок явки на реєстрацію до відділу пробації. Крім того, він тільки двічі притягався до адміністративної відповідальності, а отже не може йти мова про систематичне порушення ним громадського порядку.

Зважаючи на вище викладене, суд не вбачає підстав для скасування засудженому ОСОБА_5 іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України; ст. 78 ч. 2 КК України; ст. 165 ч. 2 КВК України, суд,
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні подання Миргородського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_6