Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1679/15-к
Провадження № 1-о/376/1/2016
УХВАЛА

"21" грудня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія»7» ОСОБА_7 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2015 року по справі № 376/1679/15-К про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Софія»7» ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 02 жовтня 2016 року згідно якої ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з його передачею на поруки трудовому колективу Сільськогосподарського підприємства імені Гагаріна за ново виявленими обставинами посилаючись на те, що ТОВ «Софія»7» є потерпілим у даному кримінальному провадженні. В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 , шляхом демонтажу викрав металеві вироби з території недіючої ферми, яка належить ТОВ «Софія»7», чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 89 256 грн. 44 коп.. У зв`язку з демонтажем металевих виробів було пошкоджено приміщення корівників та вартість відновлювального ремонту станом на 16.06.2015 року становить 1940285 грн., що є особливо великим розміром та крім того вказане кримінальне правопорушення засуджений вчинив разом із сином ОСОБА_8 , а тому дії засудженого по халатності прокурора, який здійснював процесуальний нагляд були кваліфіковані не вірно, а тому просить скасувати вище вказану ухвалу та визнати винним ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2;3;4;5 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого більш суровим та визначити остаточну міру покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вказавши про те, що фактично заявник не погоджується із кваліфікацію кримінального правопорушення, що повинно було бути предметом апеляційного оскарження, у зв`язку з невідповідністю закону про кримінальну відповідальність. Також, додав, що всі обставини потерпілій стороні були відомі з моменту внесення відомостей до ЄРДР, клопотань, скарг з приводу не проведення окремих процесуальних дій не поступало тощо.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні просили у задоволені скарги відмовити за її необґрунтованістю та невідповідності нормам КПК України, зазначаючи при цьому, що дані обставини не можуть являтись нововиявленими.

Суд, вивчивши матеріали заяви та додані до неї письмові документи, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення та доводи сторін, вважає, що заява ТОВ «Софія»7» про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2015 року за нововиявленими обставинами до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України, зокрема статтями 459-467 КПК України.

Разом з тим такий перегляд судових рішень повинен відбуватися з урахуванням загальних принципів здійснення правосуддя, зокрема тих, на обов`язкове дотримання яких звертає увагу Європейський суд з прав людини та які випливають зі змісту положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські й політичні права.

Відносно практики ЄСПЛ, то необхідно зауважити, що у п. 42 справа «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia , вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів ( рішення суду у справі « Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) , №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Більше того, як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю ( рішення ЄСПЛ у справі Zielinski and Pradal & Gonzalez and Others v. France).

Однак, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява №69529/01, пп. 2728, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява №19960/04, п .6). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами передбачає, що існує доказ , який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно дост. 459 КПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. При цьому зазначена норма закону містить вичерпний перелік таких обставин, зокрема:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того, обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Виходячи з наведеного можна зробити висновок, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтвердив, що вони погоджуються із висновком експерта, у якому встановлено фактичну вартість викраденого майна, однак експертизи, щодо вартості відновлювальних робіт проведено не було з невідомих для нього причин та не міг надати докази, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 скоїв групою осіб.

З урахуванням наведеного суд вважає, що обставини зазначені заявником не можуть бути визнанні судом як нововиявлені обставини, а є правовим баченням заявника та не є матеріально-правовими фактами, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2015 року за ново виявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія»7» ОСОБА_7 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 02.10.2015 року по справі № 376/1679/15-К про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала підлягає оскарженню до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя :