Справа №: 343/2090/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/18/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01.06.2015 року за номером № 0000362, про обвинувачення
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свидниця Яворівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, непрацючого, судимого Долинським районним судом Івано-Франківської області 27.11.2013 року за ст.ст. 185 ч.ч. 1,3, 289 ч.2, 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно повторно та з проникненням в житло, а також незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.
Злочини вчинено за наступних обставин:
31 травня 2015 року ввечері ОСОБА_11 приїхав у гості до своєї матері та сестри, які проживають по АДРЕСА_2 . Десь біля 22.00 год., коли він вийшов з квартири, щоб повертатися додому, то побачив в під`їзді будинку дитяче колісне крісло синього кольору марки «CHILD», вартістю 9000,00 грн., що належить ОСОБА_6 , яке вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , підійшов до вищевказаного дитячого крісла, витягнув його на вулицю, де прив`язав до велосипеда і таким чином перевіз його до місця свого проживання в с.Яворів, тобто викрав його.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 в один з днів в кінці серпня місяця 2015 року вирішив вчинити крадіжку з будинку ОСОБА_9 , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_11 підійшов до вказаного будинку і через незачинене вікно приміщення кухні проник всередину будинку, де з ванної кімнати викрав газову водонагріваючу колонку, вартістю 1000,00 грн., з житлової кімнати - електропилу марки «REDIT», вартістю 900,00 грн., з кухні - музичні центри марки «PHILIPS», вартістю 5000,00 грн. та марки «JVS», вартістю 750,00 грн., з горища - електроплиту марки «ИСКОРКА - 21», вартістю 500,00 грн., набір ключів, вартістю 1000,00 грн., автомобільний домкрат, вартістю 300,00 грн., мідний електрокабель, довжиною 25 м., вартістю 250,00 грн., механічну вагу, вартістю 1000,00 грн., набір каструль з нержавійки, вартістю 500,00 грн., порохотяг, вартістю 700,00 грн., мішок пшениці, вагою 50 кг, вартістю 200,00 грн., мішок цукру, вагою 60 кг, вартістю 840,00 грн., мішок гречки, вагою 20 кг, вартістю 460,00 грн., жіночий коричневий шкіряний плащ, вартістю 4000,00 грн., жіночу шкіряну куртку, вартістю 5000,00 грн., жіночу дублянку, вартістю 24000,00 грн., жіночу коротку дублянку, вартістю 15000,00 грн., 2 жіночі кашемірові плащі, вартістю по 3000,00 грн. кожен, електромотор від соломорізки, вартістю 1000,00 грн., два брезентові тенти, вартістю по 10000,00 грн. кожен, а всього майна на загальну суму 88400,00 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду. Викрадені з будинку ОСОБА_9 речі ОСОБА_11 переніс до будинку, в якому проживав, а пізніше переніс їх на горище будинку своєї сестри ОСОБА_12 , що проживає по АДРЕСА_1 , не сказавши їй, що ці речі викрадені.
Після цього, 06 вересня 2015 року ОСОБА_11 побачив на території господарства своєї сусідки ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_1 , курей породи «Бройлер», яких вирішив викрасти. З цією метою він переліз через огорожу на територію господарства ОСОБА_5 , підійшов до сараю, де знаходилися кури, та викрав звідти чотири курки породи «Бройлер», вартістю по 250,00 грн. кожна, відніс до себе в будинок, де їх зарубав. Продовжуючи свої злочинні дії, 09 вересня 2015 року ОСОБА_11 знову проник на територію господарства ОСОБА_5 , підійшов до сараю, біля якого знаходилися кури, та викрав дві курки породи «Бройлер», які відніс до себе до дому. Своїми діями ОСОБА_11 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500,00 грн.
Крім цього, вночі 17.09.2015 року ОСОБА_11 на велосипеді поїхав до кладовища, що знаходиться в с.Яворів Долинського району Івано-Франківської області, де проникнувши через огорожу на територію кладовища, підійшов до могил, в яких похоронені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , на яких знаходилися пам`ятники, огороджені металевими огорожами, та, маючи корисливі мотиви на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах, зруйнував огорожі та частини бетонного покриття пам`ятників, а металеві деталі огорож виніс за територію кладовища і на велосипеді відвіз їх до себе до дому, спричинивши при цьому збитки потерпілим на загальну суму 40 000,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та пояснив, що дійсно в кінці травня 2015 року ввечері був у гостях в своєї матері та сестри, які проживають по АДРЕСА_2 . Коли десь біля 22.00 год. він вийшов з квартири, щоб повертатися додому, то побачив в під`їзді будинку крісло для дитини-інваліда синього кольору. Це крісло він прив`язав до велосипеда, на якому приїхав, та забрав до себе додому, тобто викрав. Пізніше, десь в кінці серпня 2015 року, він вирішив вночі проникнути в житловий будинок свого знайомого ОСОБА_21 .Кукола, що знаходиться в с.Яворів Долинського району Івано-Франківської області, оскільки знав, що в ньому ніхто не проживає. Він раніше бував у цьому будинку і знав, які речі в ньому знаходяться. Одне з металопластикових вікон, що веде в кухню, виявилось незачиненим і через це вікно він проник в будинок, звідки викрав всі речі, вказані в обвинувальному висновку. Всі викрадені речі він відніс до будинку, в якому проживав, а пізніше переніс їх на горище будинку своєї сестри ОСОБА_12 , що проживає по АДРЕСА_1 . Про те, що ці речі викрадені, він сестрі не говорив. Пізніше частину речей він продав на базарі, продукти вони з`їли, а частину речей в нього вилучили працівники міліції. Що стосується викрадення курей в сусідки ОСОБА_5 , то він дійсно викрав спочатку 4 курки, а через кілька днів ще 2. Однак, останні 2 курки сусідка забрала, оскільки виявила, що це він їх викрав. Крім цього, він раніше взяв кредит в «ПриватБанку» і не мав можливості його повернути. Так як працівники банку постійно до нього дзвонили і вимагали повернути кредит, то десь всередині вересня 2015 року він на велосипеді поїхав на цвинтар с.Яворів та викрав огорожу з 8 могил, яку мав намір продати, щоб повернути банку кредит. Однак, на прийомних пунктах ці речі приймати не хотіли і 19.09.2015 року він сам добровільно поїхав в міліцію, де у всьому зізнався. Просить вибачення у потерпілих та хоче і обіцяє повністю відшкодувати всім заподіяну злочином шкоду. Розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати, не позбавляти волі.
Враховуючи показання обвинуваченого, які є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції, а також те, що він не оспорює фактичні обставини, вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілих, які з`явилися в судове засідання та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона має дитину-інваліда і органом соціального захисту надано їй спеціальне крісло для цієї дитини. Вказане крісло вона зберігала в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає. Зранку в один з днів вересня 2015 року вона виявила, що дане крісло хтось викрав. Пізніше це крісло їй повернули, однак, воно несправне і користуватися ним не можна.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що вона є сусідкою обвинуваченого і десь на початку вересня 2015 року в неї пропало 4 курки. Спочатку вона нікого не підозрювала, а потім за кілька днів пропали ще 2 курки і вона вирішила перевірити ОСОБА_11 . Коли зайшла до нього додому, то знайшла свої 2 курки, забрала їх та викликала поліцію.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що його родич ОСОБА_15 похований на цвинтарі с.Яворів Долинського району Івано-Франківської області. Десь в середині вересня 2015 року йому повідомили, що хтось розбив могилу. На цвинтарі він виявив, що могила поруйнована, викрадено огорожу з нержавійки, бетонні стовпчики поруйновано. Пізніше трубки з нержавійки йому повернули працівники поліції.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що десь в середині вересня йому подзвонили знайомі та повідомили, що розбитий пам`ятник його батькам, які поховані на цвинтарі с.Яворів. Коли він приїхав на цвинтар, то ця інформація підтвердилася. Пізніше в поліції йому повідомили, що могилу поруйнував ОСОБА_11 та повернули викрадені з огорожі трубки з нержавійки.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_11 він знає давно і часто з ним спілкувався. Останній увійшов до нього в довіру і бував у нього вдома, як на квартирі в м.Долина, так і в будинку в АДРЕСА_4 . З цього будинку в серпні 2015 року він вчинив крадіжку та виніс практично всі цінні речі. Коли він йому говорив про крадіжку, то ОСОБА_11 все заперечував та казав, що його за руку ніхто не зловив, тому він обвинуваченому не пробачає, а просить карати його суворо. Частину викрадених ОСОБА_11 речей йому повернули працівники поліції під час досудового розслідування, зокрема повернули електропилу марки «REDIT», музичний центр марки «PHILIPS», електроплиту марки «ИСКОРКА - 21», набір ключів, автомобільний домкрат, мідний електрокабель, довжиною 25м., механічну вагу, набір каструль з нержавійки. Таким чином на даний час йому не повернуто такі викрадені речі: газову водонагріваючу колонку, вартістю 1000,00 грн., музичний центр марки «JVS», вартістю 750,00 грн., порохотяг, вартістю 700,00 грн., мішок пшениці, вагою 50 кг., вартістю 200,00 грн., мішок цукру, вагою 60 кг., вартістю 840,00 грн., мішок гречки, вагою 20 кг., вартістю 460,00 грн., жіночий коричневий шкіряний плащ, вартістю 4000,00 грн., жіночу шкіряну куртку, вартістю 5000,00 грн., жіночу дублянку, вартістю 24000,00 грн., жіночу коротку дублянку, вартістю 15000,00 грн., 2 жіночі кашемірові плащі, вартістю 3000,00 грн. кожен, електромотор від соломорізки, вартістю 1000,00 грн., два брезентові тенти, вартістю 10000,00 грн. кожен, а всього неповернуто йому викрадених речей на загальну суму 78950,00 грн., про що ним заявлено цивільний позов, який просив задоволити.
Потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в судове засідання не з`явилися, всі подали до суду письмові заяви, в яких просили розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_11 провести у їх відсутності, зазначивши, що при призначенні йому покарання покладаються на розсуд суду.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно повторно та з проникненням в житло, а також незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_11 ніде не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, раніше судимий: 27.11.2013 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 185 ч.ч. 1,3 289 ч.2, 69,70 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.06.2014 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області звільнений від подальшого відбування покарання за вищевказаним вироком на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році».
За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України та із застосуванням ст. 70 КК України визначити йому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає, що саме такі вид та міра покарання, обрані обвинуваченому, будуть необхідними й достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів і відповідають не тільки тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та меті покарання.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.09.2015 року (т.1, а.с. 116), ОСОБА_11 затриманий 19 вересня 2015 року о 18.00 год., а тому початок строку відбування покарання слід рахувати йому з цього часу.
При цьому, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_11 слід зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час перебування його під вартою з 18.00 год. 19.09.2015 року по час набрання законної сили даним вироком суду.
Заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 78950,00 гривень відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди слід задоволити, оскільки він повністю визнається самим обвинуваченим, а також підтверджується матеріалами кримінального провадження і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Одночасно суд вважає, що заявлені в даному кримінальному провадженні ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та ОСОБА_5 цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 відшкодування завданої злочином шкоди згідно з поданими ними письмовими заявами та у відповідності до вимог ст. 128 КПК України та ст. 207 ЦПК України слід залишити без розгляду.
Процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, в даному кримінальному провадженні не встановлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;
- за ст. 185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ст. 297 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі на строк чотири роки і два місяці.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 2 місяці.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з часу його фактичного затримання з 18.00 год. 19 вересня 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час перебування його під вартою з 18.00 год. 19.09.2015 року по час набрання законної сили даним вироком суду.
До набрання вироком законної сили, але на строк не більше 60 днів, обраний обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволити та стягнути на його користь з ОСОБА_11 78950,00 грн. (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесять гривень) відшкодування завданої злочином шкоди.
Цивільні позови ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 відшкодування завданої злочином шкоди залишити без розгляду.
Речові докази:
- дитяче колісне крісло - повернути власнику ОСОБА_6 ;
- електропилу, автомобільний домкрат, музичний центр «Філіпс», сумку з інструментами (набір ключів), електроплитку, набір каструль та кришок до них в кількості сім штук, механічну вагу, електричний кабель білого кольору, довжиною 25 метрів - повернути власнику ОСОБА_9 ;
- металеві деталі до огорожі, викрадені з могил, повернути власникам ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_11 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: