Справа № 214/2476/16-к
1-кс/214/29/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

У своїй скарзі заявники зазначили про те, що 17 вересня 2015 року за їхньою скаргою до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 192 КК України, а 17 березня 2016 року слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яку з їхнього боку було оскаржено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, однак ухвалою слідчого судді цього суду від 11.05.2016 року в задоволенні скарги було відмовлено, вони оскаржили зазначену ухвалу до апеляційного суду Дніпропетровської області, який своїм рішенням від 30.05.2016 року скасував ухвалу, вмотивувавши її тим, що слідчий неповно з`ясував усіх обставин справи, а саме не допитав усіх свідків та не надав належної оцінки письмовим доказам, які є в матеріалах справи, а саме чи виконав продавець вимоги ОСОБА_3 як споживача про повернення йому товару неналежної якості, чи мав товар істотні недоліки, чи мав право продавець на його реалізацію та чи були останнім виконані всі дії, спрямовані на повідомлення споживача про таку реалізацію та вартість зберігання товару, а також не спростовано факту наявності в товару істотного недоліку, який надає споживачу права на його заміну та не з`ясовано, чи є належні докази повідомлення ОСОБА_3 про місцезнаходження товару та про його реалізацію.

У судовому засіданні заявники скаргу підтримали на підставах, в неї зазначених, пояснили, що на їх думку, слідчий не виконала вимог, зазначених в рішенні суду апеляційної інстанції.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, оскільки нею були виконані всі вказівки суду апеляційної інстанції.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0002718, суд приходить до такого.

Як убачається з матеріалів зазначеного кримінального провадження, слідчий не виконала вказівок, викладених в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 року щодо питань надання належної оцінки письмовим доказам, які є в матеріалах справи, а саме чи виконав продавець вимоги ОСОБА_3 як споживача про повернення йому товару неналежної якості, чи мав товар істотні недоліки, чи мав право продавець на його реалізацію та чи були останнім виконані всі дії, спрямовані на повідомлення споживача про таку реалізацію та вартість зберігання товару, а також не спростувала факту наявності в товару істотного недоліку, який надає споживачу права на його заміну та не з`ясувала, чи є належні докази повідомлення ОСОБА_3 про місцезнаходження товару та про його реалізацію, обмежившись лише допитом свідка ОСОБА_6 , якій не були відомі обставини справи, оскільки остання під час зазначених подій ще не працювала у продавця та зібранням матеріалів, які не мають істотного значення для справи.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Отже, за вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002718 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .