06.06.2017 Справа № 756/4535/17
№ 756/4535/17
№ 1-кс/756/614/17
У Х В А Л А
Іменем України

06 червня 2017 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на рішення прокурора про закриття кримінального провадження № 0004659 від 22.05.2015 року,

В С Т А Н О В И В:
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004659 від 22.05.2015 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Скарга вмотивована тим, що 06.06.2016 року представник потерпілого ОСОБА_4 поштою отримав поштове відправлення, у якому знаходилася постанова від 14.05.2016 року про закриття кримінального провадження.

Вказана постанова прокурора про закриття кримінального провадження була оскаржена до суду та була скасована ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 756/7775/16-к.

Після цього слідчому було подано ряд клопотань щодо здійснення слідчих дій та збирання додаткових доказів, однак 21.10.2016 року на представнику потерпілого ОСОБА_4 поштою надійшло рекомендоване поштове відправлення, в якому була постанова прокурора про закриття кримінального провадження від 10.10.2016 року.

Вказана постанова прокурора про закриття кримінального провадження була оскаржена до суду та була скасована ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07.03.2017 року у справі № 756/13689/16-к.

28.03.2017 року на адресу представника потерпілого ОСОБА_4 поштою надійшла постанова прокурора про закриття кримінального провадження від 13.03.2017 року, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Вчергове не погоджуючись із даним рішенням, представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора, вказуючи про те, що такі висновки суперечать фактичним обставинам справи, прокурором не були досліджені докази зібрані під час досудового розслідування у їх сукупності.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги, вказавши про те, що постанова є законною, а скарга необґрунтованою.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши документи, додані до скарги, та матеріали, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні СВ Оболонського РУ ГУ МВС України перебувало кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 21.05.2015 року ОСОБА_6 . Попередня правова кваліфікація за ч. 2 ст. 125 КК України.

06.01.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У ході досудового розслідування були допитані свідки, проведені інші слідчі дії за їх участю, отриманий висновок судово-медичного експерта, щодо ушкоджень ОСОБА_5 спричинених йому 21.05.2015 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004659 слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування здобуті суперечливі докази - показання свідків обвинувачення та захисту. Крім того зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були проведені слідчі експерименти з метою перевірки їх показів, в ході яких останні підтвердили версію потерпілого про характер протиправних дій підозрюваного.

На підтвердження факту заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень певної тяжкості був отриманий висновок судово-медичного експерта.

Також, допитаний свідок ОСОБА_10 , який був очевидцем подій 21.05.2015 року підтвердив, що між потерпілим та підозрюваним був конфлікт, але заперечив нанесення один одному будь-яких ударів. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожен з яких підкреслив, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не мав.

Таким чином, між вказаними вище показаннями свідків існують розбіжності, не усунувши які, прокурор ОСОБА_16 винесла постанову про закриття кримінального провадження, взявши до уваги показання свідків захисту і не зазначивши причини не врахування інших доказів.

Згідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, як убачається з оскаржуваної постанови вказані вимоги було проігноровано.

Крім того, у постанові про продовження строку досудового розслідування від 09.09.2016 року керівником Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_17 зазначений перелік слідчих дій, що необхідно провести до закінчення досудового розслідування, серед яких є одночасний допит свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Проте дана слідча дія виконана не була з причин перебування свідка ОСОБА_19 на лікарняному, про що вказано у рапорті складеному слідчим ОСОБА_20 07.10.2016 року. При цьому у матеріалах провадження відсутня інформація про те, що провести цю дію не є можливим у подальшому.

Оскаржувана постанова містить посилання на заяву особи, яка не має процесуального статусу у вказаному провадженні, не була допитана як свідок, проте прокурор бере до уваги заяву цієї особи ОСОБА_21 про обмовляння ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Крім того, виникає сумнів щодо джерела походження вказаної заяви, яка, з точки зору вимог кримінального процесуального закону, не може вважатися доказом.

Також, при закритті кримінального провадження не було вирішено клопотання представника потерпілого, поданого 06.10.2016 року про проведення слідчих дій з метою встановлення доказів винуватості ОСОБА_6 , натомість у постанові зазначено про відсутність можливості отримання доказів винуватості останнього.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження № 0004659 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, передчасною та такою, що винесена без належної оцінки зібраних доказів, а скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на рішення прокурора про закриття кримінального провадження № 0004659 від 22.05.2015 року задовольнити.

Постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_16 від 13.03.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004659 від 22.05.2015 року, скасувати, а матеріали кримінального провадження №0004659, направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1