Справа № 480/2452/16-к
Провадження № 1-кп-480/238/16
Вирок
Іменем України
22 грудня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Встановив:
ОСОБА_7 17 серпня 2015 року, о 13 год.00 хв., в світлий час доби керуючи технічно справним автомобілем марки SKODA FABIA SEDAN дережваний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з допустимою швидкістю, здійснювала рух по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ з боку м.Миколаєва в напрямку м.Одеса.
Рухаючись в умовах достатньої видимості та проїжджаючи 116 км+810 м. вищевказаної автодороги, поблизу с. Половинки Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_7 з метою обгону рухаючогося в попутному напрямку транспорту виїхала на смугу зустрічного руху, де грубо порушуючи п.1.3,2.3 Б 12.1, 12.3, 14.2 В Правил дорожнього руху України, проявила неуважність в дорожній обстановці, яка виникла не зменшуючи швидкість свого руху, та не застосовуючи мір екстреного гальмування, допустила зіткнення з рухаючимся назустріч вантажно-пасажирським автобусом марки Mercedes-Benz державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі під керуванням ОСОБА_4 знаходились в якості пасажирів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому дужки та поперекового відростка 5-го шийного хребта зліва з копресією коришків 4,5 шийного хребта, травматичного антіліетезу 4-го шийного хребта, парезу лівої кінцівки, які належать до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалості розладу здоров`я, на строк більше 21 дня.
Потерпілий ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому ліктьового відростку правої лдьової кістки, закритого перелому основи 5 плюснової кістки з незначним зміщенням , рваної рани правого стегна, які належать до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалості розладу здоров`я, на строк більше 21 дня.
Потерпіла ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лобної ділянки, перелому ладьєвідної кістки лівої стопи, множених саден нижніх кінцівок які належать до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалості розладу здоров`я, на строк більше 21 дня.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаялась, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченої, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої, характеризуючих даних на неї, та допиту потерпілих, які підтвердили факти викладені в обвинуваченому акті.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Відповідно до п. п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, які настали, але і характер, і мотиви, допущених особою порушень безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, його ставлення до цих порушень, і поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх і т.д.), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, і особи винного. У кожному разі призначення покарання за частинами 1 і 2 ст.286 та ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.
Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є середній злочин тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, її молодий вік, за місцем проживання характеризується добре, щире каяття, вибачення перед потерпілими.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 4417,20 грн.
Цивільні позови потерпілих слід залишити без розгляду оскільки вони не підтверджені документально, та роз`яснити, що потерпілі мають право звернутися з позовною заявою в цивільному судочинстві.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
присудив:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання 3400 грн. штрафу.
Стягнути з ОСОБА_7 вартість лікування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у сумі 2408,70 грн. на користь Міської лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаєва.
Стягнути з ОСОБА_7 вартість лікування потерпілого ОСОБА_8 у сумі 2008,50 грн. на користь Херсонського обласного госпіталю інвалідів та ветеранів війни.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: автомобіль SKODA FABIA SEDAN дережваний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 , Mercedes-Benz державний реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 , який на момент ДТП управляв транспортним засобом за довіреністю № НАН 611172, які знаходяться на спеціальній стоянці за адресою: м.Миколаїв вул. Новозаводська 1.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

22.12.2016