В И Р О К
Іменем України

22.12.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0007819 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого адресую: АДРЕСА_2 , притягувався до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.12.2015 року о 19 годині 00 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні колясочної, яка розташована підїзді №2 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячій візок марки «ANDROX» в корпусі сіро-синього кольору, вартістю 1500 гривень., який належить ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_5 з метою утримання викраденого майна, з місця скоєння злочину зник. В подальшому, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в грудні місяці 2015 року зайшов до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , та викрав дитячій візок марки «ANDROX» в корпусі сіро-синього кольору який знаходився в колясочній. Крім цього пояснив, що немає постійного місця мешкання в м. Одесі де він знаходився довгий час, та оскільки в нього не було коштів на харчування був вимушений скоїти вищенаведений злочин, про що шкодує.
Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, відшкодування матеріальної шкоди, а також позитивні характеристики.

При призначенні покарання судом враховується думка потерпілої ОСОБА_6 , яка звернулася до суду із заявою, в якій зазначила про відсутність у неї претензій до обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди, розгляд питання щодо міри покарання залишила на розсуд суду.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, судом при призначенні покарання ОСОБА_5 , враховується та обставина, що обвинувачений, раніше вже скоївши злочин проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв умисний злочин середньої тяжкості, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави.

Давши оцінку всім обставинам матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, обставини даного кримінального провадження, суд, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, приходить до висновку, що цілі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,будуть досягнуті в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період з 11.11.2016 року по 22.12.2016 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням арешту.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 11.11.2016 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити незмінною - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1