Справа № 526/1144/16-к
Провадження № 1-кп/526/12/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000193 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 10.12.2003 року Гадяцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, іспитовий строк 1 рік;
- 17.06.2004 року Гадяцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 03.06.2005 року Гадяцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 22.06.2006 року, невідбутий термін 11 місяців 4 дні;
- 07.09.2007 року Гадяцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 162 ч. 1, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 25.01.2008 року Апеляційним судом Полтавської області вирок змінено та призначено покарання за ст. ст. 162 ч. 1, 185 ч. 3, 69, 70, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 22.04.2008 року звільнено по відбуттю строку покарання;
- 15.02.2010 року Гадяцьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 21.09.2011 року, невідбутий термін 9 місяців 26 днів;
- 24.05.2012 року Гадяцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 71, 81 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 24.06.2015 року звільнено по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
І епізод: 07.03.2016 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою, а саме: з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке не має суцільної огорожі. При собі мав гайковий ключ та санки.
Зайшовши вільно непоміченим через хвірточку до вказаної садиби, підійшов до циркулярного станка, який знаходився на її території, з якого демонтував за допомогою гайкового ключа електричний двигун типу «АИР 112М4» вартістю згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи №11130/8708 від 29.05.2017 року - 3 100 грн. 00 коп., поклав його на санки та потягнув їх разом із двигуном за межі садиби, тим самим обернув електричний двигун ОСОБА_6 на власну користь.
Викраденим двигуном розпорядився на власний розсуд, а саме: близько 02 год. наступного дня продав ОСОБА_7 , мешканцю с. Веприк Гадяцького району.
ІІ епізод: 09.03.2016 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мотоциклом марки «ИЖ-56», 1960 року випуску, без державного номерного знаку, що належить ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, таємно, протиправно, з території подвір`я за вказаною адресою шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 незаконно заволодів цим транспортним засобом вартістю згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи №11130/8708 від 29.05.2017 року - 5 161 грн. 34 коп.
Незаконно заволодівши мотоциклом марки «ИЖ-56», ОСОБА_4 відтягнув його за межі садиби власниці - ОСОБА_6 , тим самим довів свій умисел до кінця, отримавши можливість розпорядитись ним як своїм власним.
Транспортний засіб мав намір продати ОСОБА_7 , мешканцю с. Веприк Гадяцького району, однак через відмову останнього придбати мотоцикл, цього не зробив, у зв`язку з чим покинув мотоцикл у межах зазначеного села 10.03.2016 року.
ІІІ епізод: на початку червня 2016 року, у після обідній час, точної дати під час досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, правомірно перебуваючи у будинку ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , помітивши на столі у веранді білий полімерний мішок, у якому знаходилось 22 кг цукру, один кілограм якого відповідно до довідки вартості, наданої ТОВ «АТБ-Маркет», код 30487219, магазин «Продукти-348», станом на червень 2016 року коштував 14 грн. 65 коп., вирішив його викрасти. У подальшому усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив з метою особистого збагачення шляхом вільного доступу ОСОБА_4 взяв вказаний мішок на плечі та виніс його з будинку потерпілої на вулицю, де потім продав його громадянці ОСОБА_9 , що проживає по сусідству з потерпілою, видавши його за власне майно. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій збитки на суму 322 грн. 30 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково. Суду спочатку пояснив, що 07.03.2016 року у другій половині дня протягом години він розпивав спиртні напої з ОСОБА_10 у будинку останнього, після чого пішов додому. Потім, близько 23 год. він через огороди зайшов на подвір`я ОСОБА_6 , відкрутив електромотор, що стояв на станку, ключем 17х19, який приніс з дому, а потім після опівночі продав даний електромотор чоловіку на прізвисько ОСОБА_11 , який приймає металобрухт, за що отримав 100 грн. та півлітрову пляшку самогонки. 09.03.2016 року після 22 год. без відома ОСОБА_6 він забрав з подвір`я останньої мотоцикл, вивів його поза огорожею через огород, щоб ніхто не побачив, та відвів його до чоловіка на прізвисько ОСОБА_11 . Дана особа йому повідомила, що без документів мотоцикл не візьме, тому він повів даний мотоцикл в сторону свого дому, після чого залишив даний транспортний засіб на території огороду сусідки біля берега ставка. Щодо крадіжки цукру у ОСОБА_8 , суду він пояснив, що в той час він, перебуваючи під домашнім арештом, періодично допомагав їй по господарству, за що вона заплатила йому лише 70 грн., тому виходячи з її будинку у веранді він помітив до половини заповнений цукром мішок вагою близько 20 кг (два відра), який забрав в якості доплати за його послуги та відніс до сусідки ОСОБА_9 , яка торгує самогоном. Сусідці він сказав, що цукор його власний та продав його за 40 грн. та 1 л самогону, отримавши кошти відразу, а пляшку самогону ОСОБА_9 зобов`язалась віддати потім.
Після зміни прокурором обсягу обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що здійснив крадіжку у ОСОБА_8 цукру вагою 22 кг. Вартість цукру у сумі 14,65 грн. за 1 кг визнав. При цьому, він не погоджувався з висновком комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи № 11130/8708 від 29.05.2017 року, оскільки вартість мотоциклу марки ИЖ-56 зросла. Крім цього, він вважає, що в його діях відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи що здійснив крадіжку мотоцикла, який є по суті металобрухтом.
Потерпіла ОСОБА_6 суду зазначила, що мотоцикл їй повернули, матеріальні збитки за мотор не відшкодовано до цього часу, але прохала ОСОБА_4 призначити покарання, не пов`язане з фактичним позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що цукор їй не повернули, матеріальну шкоду не відшкодовано. Також, прохала суд обвинуваченого суворо не карати.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, а також незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України(І епізод) підтверджується наступними доказами:

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що восени 2016 року ОСОБА_4 викрав в неї мотор, який був прикручений до станка, що знаходився біля сараю у її дворі. Від особи на прізвисько ОСОБА_11 вона дізналась, що ОСОБА_4 приніс йому цей мотор, за що отримав 100 грн. та пляшку горілки.
Як вбачається з витягу № 1 з кримінального провадження № 0000193 від 26.05.2016 року, відомості про дану подію 10.03.2016 року внесено до ЄРДР на підставі усного повідомлення ОСОБА_6 .
Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2016 року разом з фототаблицею до нього, у АДРЕСА_2 , в домогосподарстві ОСОБА_6 під час огляду місця події, а саме: на території вказаного господарства, ліворуч від господарського приміщення на краю огорода розташовані 3 металеві станки з дерев`яним покриттям. На другому по порядку металевому станку на момент огляду був відсутній електричний двигун, який, як пояснила ОСОБА_6 , в ніч з 07 на 08.03.2017 року було демонтовано та викрадено. У нижній частині біля дерев`яної платформи знаходився електричний трьохжильний кабель, який на кінцях має сліди, характерні від перерізання або перекушування гострим предметом. Від станка, з якого був викрадений двигун, в напрямку до вхідних воріт на подвір`я, по краю огорода маються паралельні сліди, шириною основного сліду 3 см, відстань між слідами по внутрішній поверхні 32,5 см., характерні для санок. Дані сліди проходять до краю огорода, а саме: до твердого ґрунтового покриття на подвір`ї та далі сліди відсутні.
Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 року разом з фототаблицею до нього, з участю ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_4 надав пояснення щодо обставин вчинення крадіжки електричного двигуна у ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 показав місце, де відбулася дана подія, а саме: на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Після цього він показав, що на територію вказаного господарства він потрапив через хвіртку. Далі, знаходячись на території даного господарства він показав на металевий станок та місце на ньому, де знаходився електричний двигун, яким він демонтував та викрав, після чого показав напрямок по території подвір`я та в напрямку вхідної хвірточки, пояснивши, що у вказаному напрямку він потягнув санки із викраденим двигуном, а потім вийшов через хвірточку з подвір`я. Після цього, він вказав напрямок, у якому він потягнув санки з викраденим двигуном до господарства ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_11 . Коли прийшли до господарства ОСОБА_13 , ОСОБА_4 вказав, що саме до даного господарства він приніс викрадений електричний двигун.

Як вбачається з протоколу пред`явлення речей для впізнання від 23.05.2016 року разом з фототаблицею до нього, ОСОБА_6 впізнала електричний двигун, що зображений на фото № 1, оскільки подібний електричний двигун знаходився на циркулярному станку, з якого ОСОБА_4 викрав електричний двигун.

Згідно висновку комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи № 11130/8708 від 29.05.2017 року, ринкова вартість не наданого на дослідження електродвигуна «АИР 112М4», вказаного в постанові, станом на 07.03.2017 року складала: 3100,00 грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України(ІІ епізод) підтверджується наступними доказами:

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що восени 2016 року близько десь через добу після крадіжки мотору було викрадено мотоцикл, який стояв в неї під вікнами біля будинку. Оскільки залишився відповідний слід, було видно, що його витягнули на дорогу через огород. Від особи на прізвисько ОСОБА_11 вона дізналась, що ОСОБА_4 приходив до нього з мотоциклом, проте він його вигнав.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що у березні 2016 року на території власного огороду виявила покинутий старий мотоцикл зеленого кольору, схожий на мотоцикл марки ОСОБА_15 , в якого були колеса спущені, відсутнє сидіння. Вирішивши, що його залишив ОСОБА_16 , вона зателефонувала йому та повідомила про знахідку, проте останній, оглянувши мотоцикл зазначив, що це не його, проте забрав на зберігання. Потім, у суботу на базарі від людей дізналась, що у ОСОБА_6 викрали мотор та мотоцикл.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що ОСОБА_18 по телефону йому повідомила про знайдений на її огороді мотоцикл і попрохала приїхати подивитись. По прибуттю він побачив, що мотоцикл був марки ИЖ-56 зеленого кольору, в якому було відсутнє сидіння, колеса спущені, не на ходу, деталі застарілі та побиті корозією, акумулятор та бензин відсутні. Хто є власником даного транспортного засобу тоді йому було невідомо. Мотоцикл він відвів на свою ділянку, доки не дізнався хто його власник, якому відразу запропонував його забрати.

Як вбачається з витягу № 2 з кримінального провадження № 0000193 від 26.05.2016 року, рапорту старшого інспектора-чергового Гадяцького ВП від 10.03.2016 року та заяви ОСОБА_6 , відомості про дану подію 10.03.2016 року внесено до ЄРДР.
Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2016 року разом з фототаблицею до нього, у АДРЕСА_2 , в домогосподарстві ОСОБА_6 під час огляду місця події, а саме: за будинком, праворуч від господарського приміщення, біля металевих бочок знаходиться крісло, від якого ліворуч на поверхні ґрунтового покриття було виявлено нечіткий слід від протектора шини мотоцикла. Як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , на даному місці знаходився мотоцикл марки ИЖ-56. Від місця стоянки даного мотоцикла на ґрунтовому покритті мається нечіткий слід від шин мотоцикла, характерний по вигляду для буксирування. Даний слід, починаючи від місця стоянки проходить повз стіну будинку, потім, праву стіну господарського приміщення, а далі по ґрунтовому покриттю господарства, по краю огорода в напрямку до проходу між сусідніми двома господарствами та проходить до дороги на вулицю, де і закінчується.

Протоколом огляду від 30.03.2016 року разом з фототаблицею до нього встановлено, що по АДРЕСА_4 на території нежилого господарства, належному ОСОБА_17 у господарському приміщенні було виявлено мотоцикл ИЖ-56 зеленого кольору, на якому відсутнє сидіння, задній щиток, державний номерний знак та акумуляторна батарея.

Як вбачається з протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.04.2016 року разом з фототаблицею до нього, ОСОБА_7 заявив, що пред`явлений для впізнання мотоцикл ИЖ-56 зеленого кольору він впізнає, оскільки даний мотоцикл приводив до його господарства ОСОБА_4 та пропонував його придбати.

Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 року разом з фототаблицею до нього, з участю ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_4 надав пояснення щодо обставин незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом ИЖ-56 у ОСОБА_6 , а також показав місце, де відбулася дана подія, а саме: на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Далі, знаходячись на території даного господарства він показав місце на території подвір`я, що знаходиться за будинком біля металевих бочок знаходився вищезазначений мотоцикл. Після цього, ОСОБА_4 показав напрямок, в якому він буксирував даний транспортний засіб до господарства ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_11 . Після цього, він показав місце біля господарства ОСОБА_13 , де він показував йому мотоцикл, а потім напрямок, у якому він далі буксирував мотоцикл та місце, де він його залишив.

Згідно висновку комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи № 11130/8708 від 29.05.2017 року, ринкова вартість мотоцикла «Іж-56», 1960 року випуску, станом на 09.03.2016 року становить: 5161,34 грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України(ІІІ епізод) підтверджується наступними доказами:

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що в той період часу ОСОБА_4 разом з декількома хлопцями з ПТУ посадили їй огород, за що вона їм заплатила кошти, а ОСОБА_4 ще дала картоплі. Потім вона потрапила до лікарні, а вдома залишився лише паралізований чоловік. Повернувшись з лікарні вона помітила зникнення цукру вагою близько 30 кг, що знаходився у веранді на столі. ОСОБА_4 їй зізнався, що це він взяв цукор і відніс його до сусідів.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що на початку червня вона проживала у домоволодінні свого батька ОСОБА_19 у с. Веприк Гадяцького району. У післяобідній час до неї зайшов ОСОБА_4 та запропонував їй купити у нього цукор, повідомивши, що цукор належить йому. Вона погодилась та придбала за 40 грн. у нього цукор загальною вагою близько 30 кг, проте зважування даного цукру вона не здійснювала. Через 2 тижні ОСОБА_4 з`явився до неї з працівником поліції та зізнався, що цукор, який він їй продав, він викрав. Крім цього, цукор в неї не вилучали, оскільки на той час вона його вже використала.
Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000539 від 24.06.2016 року та заяви ОСОБА_8 , відомості про дану подію 15.06.2016 року внесено до ЄРДР.
Згідно протоколу огляду від 15.06.2016 року разом з фототаблицею до нього, у с. Веприк Гадяцького району Полтавської області по вул. Мізерного в домогосподарстві ОСОБА_8 було проведено огляд місця події. Зі слів останньої, у веранді будинку на другому столі відносно руху знаходилось 30 кг цукру у мішку, що було викрадено на початку червня 2016 року.

Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.06.2016 року разом з фототаблицею до нього, з участю ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_4 надав пояснення щодо обставин крадіжки цукру у потерпілої ОСОБА_8 , а також показав місце, де відбулася дана подія, а саме: зайшовши до верандної кімнати будинку він показав напрямок свого руху з будинку до веранди, після чого, зайшовши за ширму у верандній кімнаті, вказав на стіл, де знаходився мішок з цукром, повідомивши, що в мішку було близько 20-30 кг цукру. Після цього, ОСОБА_4 повідомив, що мішок він взяв на плече і таким чином його переніс до ОСОБА_9 та показав де вона проживає, вказавши на її подвір`я.

Як вбачається з довідки-вартості, виданої ТОВ «АТБ-Маркет», код 30487219, магазин «Продукти-348» від 22.06.2016 року, станом на червень 2016 року вартість 1 кг цукру складає 14 грн. 65 коп.

Відповідно акта судово-психіатричного експерта № 173 від 20.04.2016 року, ОСОБА_4 на даний час яким-небудь хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння яким-небудь хронічним психічним захворюванням він не страждав як і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості. Наявне у ОСОБА_4 вроджене недоумство в поєднанні з синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю є таким, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними як в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час; під дію ч. 2, ч. 3 ст.19 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Як вбачається зі ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд визнає висновки експерта № 2905/3 від 29.05.2016 року та № 3103/2 від 31.03.2016 року недопустимими доказами, оскільки дані висновки надано особою, про яку відсутні відомості щодо отримання нею кваліфікації судового експерта, а лише наявне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача.

Щодо належності і допустимості висновку експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи №11130/8708 від 29.05.2017 року, суд дійшов наступних висновків. Так, обвинувачений посилався на те, що вартість мотоциклу є завищеною, а сам мотоцикл є синього, а не зеленого кольору. Разом з тим, показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та іншими доказами було установлено, що мотоцикл мав зелений колір. Крім цього, даний висновок наданий співробітниками Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, які мають кваліфікацію судового експерта за відповідним фахом, що також підтверджується відомостями з Реєстру атестованих судових експертів, були повідомлені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, вимоги висновку відповідають ст.ст. 101, 102 КПК України, підстави для незгоди з даним висновком у суду відсутні.
Інших клопотань стосовно даного висновку експертів не заявлялись.

Досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки полімерного мішка, у якому знаходилось 30 кг цукру.
Згідно ст. 62 ч. 3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині ваги цукру в мішку, оскільки жодна з даних осіб не здійснювала його зважування, а їх покази щодо даної обставини ґрунтуються лише на припущеннях. Крім цього, у протоколі огляду від 15.06.2016 року разом з фототаблицею до нього зазначено про виявлення відсутності 30 кг цукру у мішку, разом з тим фіксація даних обставин відбувалася зі слів потерпілої ОСОБА_8 , покази якої в цій частині ґрунтуються лише на припущеннях, тому суд критично оцінює даний протокол, в частині фіксації ваги зниклого цукру.
Інших доказів на підтвердження ваги викраденого цукру суду не надано.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 визнав крадіжку полімерного мішка, у якому знаходилось 22 кг цукру, що було взято судом до уваги.
Суд не бере до уваги заперечення сторони захисту щодо належності та допустимості довідки вартості цукру, надану ТОВ «АТБ-Маркет», код 30487219, магазин «Продукти-348» від 22.06.2016 року, оскільки вартість 1 кг цукру визнана стороною захисту. Крім цього, інших доказів на підтвердження вартості цукру сторона захисту не надала.
Щодо відсутності у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та наявності замість цього складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст. 185 КК України, суд виходив з наступного.
Відповідно п.п. 2, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Як вбачається з п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.
Пунктом 1 примітки до ст. 289 КК України визначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Таким чином, судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відтягнув мотоцикл марки ИЖ-56 за межі садиби власниці - ОСОБА_6 , тим самим довів свій умисел до кінця, отримавши можливість розпорядитись ним як своїм власним. Посилання обвинуваченого щодо несправності транспортного засобу та наявності умислу щодо реалізації мотоцикла як металобрухту не заслуговують на увагу, оскільки для наявності складу злочину, передбаченого відповідною частиною ст. 289 КК України необхідна наявність транспортного засобу як такого, а його технічний стан на кваліфікацію не впливає.
У відповідності до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 року № 5, при наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин, ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обґрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Підстави для зміни правової кваліфікації кримінальних правопорушень в бік покращення становища обвинуваченого відсутні, а тому суд проводить судовий розгляд в межах висунутих ОСОБА_4 обвинувачень.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 по всім трьом епізодам відсутні.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Враховуючи, що обвинувачений частково визнав фактичні обставини у справі, які встановлені судом, а також спочатку надавав відповідні пояснення, а потім відмовився від подальшого їх надання, жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію не висловлював, тому суд приходить до висновку про відсутність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 по перших двох епізодах (крадіжка електричного двигуна, вчинена повторно, та незаконне заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки ИЖ-56, вчиненого повторно) є вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

Обставин, що відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 по третьому епізоду (крадіжка цукру, вчинена повторно) судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої (по першим двом епізодам) обставин покарання, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, думку потерпілих, тому суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає, що така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Матеріальну шкоду у сумі 8 261,34 грн., завдану потерпілій ОСОБА_6 , відшкодовано частково у сумі 5 161,34 грн. під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна. Матеріальна шкода у сумі 3 100 грн. залишилась невідшкодованою. Цивільний позов не заявлявся.

Матеріальна шкоду у сумі 322,30 грн., завдану потерпілій ОСОБА_8 , не відшкодовано. Цивільний позов не заявлявся.

Також, враховуючи положення ст. 124 КПК України зі ОСОБА_4 слід стягнути документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні у сумі 2 079грн.

Питання речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

- ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити утримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з 11 липня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування останнього в установах попереднього ув`язнення з 11 липня 2016 року до 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 18.05.2017 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування останнього в установах попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речовий доказ: мотоцикл марки ИЖ-56 зеленого кольору без державного номерного знаку, що переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі2 079 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1