Справа № 298/931/17
Номер провадження 1-кп/298/71/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 28.06.2017 року) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубриничі, Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, освіта середня ,раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 24 червня 2017 року близько 18-ї години, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи прийняти участь у незаконному переправленні групи осіб через державний кордон України. Зокрема, надав згоду на участь у злочині. В його обов`язки входило таємно утримувати нелегальних мігрантів за місцем свого проживання , забезпечувати їх продуктами харчування та передати іншим співучасникам для подальшого незаконного їх переправлення через державний кордон України. Так, у період з 24 по 28 червня 2017 року ОСОБА_4 отримав від співучасників одну групу нелегальних мігрантів у загальній кількості 7 осіб (3 особи громадяни Шрі-Ланки та 4 особи громадяни Бангладеш) , яких утримував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . Цих осіб він таємно переховував та забезпечував продуктами харчування з метою подальшої їх передачі співучасникам для здійснення безпосереднього незаконного переправлення через державний кордон України. Надалі, 28 червня 2017 року співробітниками оперативно-розшукового відділу ОРУ ЗхРУ Державної прикордонної служби України та працівниками Великоберезнянського відділення поліції у ході проведення перевірочних заходів були виявлені вказані вище особи.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 332 КК України як сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, зокрема, надання засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

13 липня 2017 року між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості на підставі вимог ст. 472 КПК України, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони домовились про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.332 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України зі встановленням іспитового строку 3 роки та встановленням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з повідомленням про зміну місця проживання або роботи.

Перевіривши угоду та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до норм КК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до ч.ч.2,4,5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків Злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, 12 липня 2017 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, і такий згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Крім цього, встановлено, що 12 липня 2017 року в смт. Великий Березний між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості на підставі вимог ст.468,469,470, 472 КПК України, і прокурор та підозрюваний правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Разом з цим встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України , якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що умови даної угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а також відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди є добровільним, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного, тому суд вважає, що угода про визнання винуватості від 12 липня 2017 року, укладена між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 може бути затверджена і останньому може бути призначено покарання узгоджене сторонами угоди.

Процесуальних витрат по справ немає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 липня 2017 року, що укладена між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3(три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання або роботи.

Ухвалу суду від 30 червня 2017 року винесеною слідчим суддею про арешт майна скасувати. Речові докази по кримінальному провадженні : мобільні телефони наступних марок Iphone 4, чорного кольору, «SAMSUNG, білого кольору, NOKIA 6300, та SIMENS, а також дві сім-карти мобільних операторів МТС, листок паперу червоного кольору, пластикова картка із надписом О2, одна купюра номіналом 10 RUPEES, наручний годинник марки CASIO, що зберігаються в камері речових доказів Великоберезнянського відділення поліції повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст. 473 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд протягом 30 ( тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту проголошення, якщо він не буде оскаржений.

Розяснити засудженому, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча ОСОБА_1