гСправа № 187/710/16-к Провадження №1-кп/0187/21/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року смт. Петриківка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Юр`ївка Царичанського району Дніпропетровської області; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; освіта середня; не одруженого; не працюючого; раніше судимого: 02.03.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-
Повторно, приблизно у 3-й декаді липня 2016 року, близько о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ліктем правої руки вибив скло вікна та проник в житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: чавунну плиту пічного опалення з двома конфорками в цілісному стані, вартістю 483 грн. 33 коп., чавунну плиту пічного опалення з двома конфорками з тріщиною між двома конфорками, вартістю 68 грн. 04 коп., металевий предмет, довжиною 45 см., шириною 4,5 см., вагою 0,5 кг., вартістю 1 грн. 62 коп., решітку колосників в цілісному стані, довжиною 30 см., шириною 20 см., вартістю 75 грн., 00 коп. та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 627 грн., 99 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що по АДРЕСА_2 раніше проживала особа похилого віку на імя ОСОБА_7 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, і там ніхто більше не жив. В серпні 2016 року він випив дві пляшки горілки та вирішив зайти до будинку по АДРЕСА_2 , для того щоб щось вкрасти. Будинок був зачинений, у звязку з чим він вибив вікно, проник до будинку та викрав з двох плит пічного опалення 2 металеві листи, один з яких був тріснутий, решітку колосників, уголки. Викрадене майно вивіз велосипедом та здав на пункт прийому металобрухту у ОСОБА_8 за 100 грн., які потім загубив. Також пояснив, що під час крадіжки усвідомлював, що дане майно є для нього чужим та йому не належить. Через деякий час він купив потерпілому 2 листи, колосники та відремонтував вибите ним вікно. У вчиненому щиро розкаюється.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у судовому засіданні таких доказів.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в будинку по АДРЕСА_2 раніше проживала його бабуся ОСОБА_9 , яка померла в 2016 році, та після смерті якої він написав заяву про прийняття спадщини. Влітку 2016 року йому зателефонувала його сестра та повідомила, що в зазначеному будинку вибите вікно. Прибувши до будинку, він виявив крадіжку металевих плит пічного опалення, які він купував в 2015 році за свої кошти. Потім поїхав на пункт прийому металлолому та виявив втам викрадені листи, які, як йому там повідомили, приніс ОСОБА_5 . Також в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_5 повністю компенсував йому збитки, завдані крадіжкою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що памятає, як влітку 2016 року він бачив на вул. Польовій ОСОБА_5 , який котив на велосипеді щось квадратної форми, замотане в ганчірку, що сааме не роздивився, оскільки вже починало темніти.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що влітку 2016 року, точної дати він не памятає, до нього додому за адресою АДРЕСА_3 ) прийшов ОСОБА_5 та запропонував купити у нього розломані плити пічного опалення разом з металевою решіткою та металевою полоскою. Він погодився з даною пропозицією та придбав у ОСОБА_5 вказані предмети за 100 грн. для власних потреб. Згодом працівники міліції прибули до його домоволодіння та вилучели вказані предмети.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона влітку 2016 року, точної дати не памятає, залучалася працівниками міліції як свідок при проведенні слідчих дій, а саме при огляді домоволодіння ОСОБА_11 , під час якого були вилучені плити пічного опалення, та при огляді домоволодіння ОСОБА_6 , під час якого був зафіксований факт відсутності вказаних плит. Участь у слідчих діях приймала безпосередньо, в родинних відносинах з потерпілим ОСОБА_6 не перебуває.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме:
- витягом із ЄРДР, протоколом заяви ОСОБА_6 про те, що невідома особа в період часу з 01.06.2016 по 30.06.2016 з приміщення домоволодіння в АДРЕСА_2 скоїла крадіжку майна;
- протоколом огляду місця події від 07.07.2016 з фото таблицями до нього, згідно яким проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні якого на момент огляду встановлено відсутність скла на вікні, чавунного листа на плиті в цілісному стані, чавунного листа з тріщиною та металевих виробів;
- протоколом огляду місця події від 08.07.2016 з фото таблицями до нього, згідно яким проведено огляд земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , оглядом встановлено, що на вказаній земельній ділянці розміщено та вилучено в якості речового доказу: два металевих листи, металева решітка, металевий пояс;
- розпискою потерпілого ОСОБА_6 , згідно якої, останній отримав від співробітників поліції вищезазначені речові докази та зобов`язується зберігати до вирішення по суті;
- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 08.07.2016, а саме: два чавунних листа з конфорками, металевий предмет та решітку колосників;
- висновком експерта № 1650 від 20.07.2016, згідно якого загальна ринкова вартість майна з урахуванням зносу станом на 07.07.2016 складає 627 грн. 99 коп.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.07.2016 з фото таблицями до нього за участі обвинуваченого, згідно яким ОСОБА_5 показав місце через яке він проникав на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_13 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого направлявся до будинку. Потім показав вікно через яке проникав до будинку та спосіб розбиття вікна, місце де розташовані розібрані ним плити, з яких він обома руками зірвав чавунні листи. А також місце де розташований належний йому будинок, де останній побив шлакоблочною два чавунні листи викрадені ним у будинку, що належить ОСОБА_13 .
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_4 на відсутність складу злочину в діях обвинуваченого, у звязку з тим, що майно, яке викрав обвинувачений нікому не належить, так як після смерті особи, в будинку якої воно перебувало спадщину ніхто не оформив.
Так в судовому засіданні встановлено, зокрема з пояснень потерпілого, що викрадене майно належить саме йому, оскільки він особисто його придбав в 2015 році. Його пояснення з цього приводу стороною захисту не спростовані іншими доказами.
Крім того, згідно з розясненнями, які викладені в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 року предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого, останній, здійснюючи крадіжку усвідомлював, що майно яке він викрадав є чужим для нього, та йому не належить, що вказує на доведеність суб`єктивної сторони даного злочину, а саме того, що обвинувачений діяв з прямим умислом, направленим на посягання на чужу власність, що йому не належить.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_13 , що визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання і частково зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий, скоїв крадіжку майна в період іспитового строку.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання належними та допустимим доказами не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді позбавлення волі реально. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.
Крім того, зважаючи, що ОСОБА_5 був судимий 02.03.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік і скоїв повторно новий злочин в період іспитового строку, а тому суд призначає покарання із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
З урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме вартість проведення судово-товарознавчої експертизи.
Керуючись статтями 100, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, остаточно шляхом часткового складення покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 місяць, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
До набрання вироком законної сили обрати в залі суду запобіжний захід ОСОБА_5 тримання під вартою.
Строк покарання рахувати з 13 січня 2017 року з часу фактичного затримання.
Речові докази по справі: два чавунних листа з конфорками; металевий предмет, довжиною 45 см., шириною 4,5 см., вагою 0,5 кг.; решітку колосників, довжиною 30 см., шириною 20 см. вважати повернутими ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в розмірі 195 (сто дев`яносто п`ять) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1