Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/848/17
Провадження № 1-кп/723/1203/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000015 від 24.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстровано в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не застосовувався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:
31.03.2017 року від прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_5 17.03.2017 року, перебуваючи за кермом вантажного автомобіля марки УРАЛ 357 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був завантажений деревиною твердої породи, рухався по автомобільній дорозі Банилів-Підгірний Будинець. Близько 15-30 год. у с.Череш Сторожинецького району нарядом поліції був зупинений вантажний силовий тягач марки УРАЛ 357 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений деревиною твердої породи «бук» під керуванням ОСОБА_5 для перевірки. Так, ОСОБА_5 , на прохання працівників поліції надати документи на вантаж, діючи умисно, усвідомлюючи, що не має відповідних документів, з метою введення працівників поліції в оману, пред`явив останнім прибутково-видаткову накладну №8, квитанцію до неї №8, які були виписані на ім.»я ОСОБА_8 , які справжні за формою, разом з тим, в яких зазначені відомості, які не відповідають наявному вантажу, тобто в яких зазначено відомості про інший (чужий) вантаж, зокрема, в зазначених документах вказано відомості про перевезення дров загальною кубатурою 16,24 м.куб. при фактичному перевезенні 54 колод деревини породи «бук» довжиною від 6 метрів різними діаметрами.

30.03.2017 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000015 від 24.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони узгодили міру покарання підозрюваному ОСОБА_5 за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, наслідки відмови від здійснення обвинуваченим прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання, зазначене в угоді. При цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив використання завідомо підробленого документа, яке полягає в тому, що документи, надані останнім працівникам поліції, йому не належали, так як виписані на іншу особу, використані ним на інший вантаж, що не відповідає тому, який зазначений в наданих документах. Вказав, що пред`явлені обвинуваченим документи є справжніми, будь-яких підробок не містять.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, просив затвердити угоду. При цьому суду пояснив, що придбав у незнайомих йому осіб дрова букової породи в кількості 16 м.куб. без документів. Перевозив їх транспортним засобом, який йому надав ОСОБА_8 .. В кабіні автомобіля були документи на лісодеревину на ім.»я ОСОБА_9 , тому коли його зупинили працівники поліції, він надав останнім вказані документи. Вказав, що перевозив саме дрова в кількості 16 куб.метрів.

Захисник обвинуваченого просив угоду затвердити.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угода затвердженню не підлягає з огляду на наступне.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ч.7 ст.474 КПК України угода не є обов`язковою для суду, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в її затвердженні, якщо наявні підстави, передбачені законом.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1)умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2)умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3)умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4)існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не помирилися;

5)очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6)відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Кримінальна відповідальність за ч.4 ст.358 КК України наступає за використання завідомо підробленого документа. Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо).

В пред`явленому обвинуваченні у даному кримінальному провадженні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що не має відповідних документів на лісодеревину, яку перевозив, з метою введення працівників поліції в оману, пред`явив останнім прибутково-видаткову накладну №8 і квитанцію до неї №8, які були виписані на ім.»я ОСОБА_8 , які є справжні за формою, разом з тим, в яких зазначені відомості, які не відповідають наявному вантажу, тобто в якому зазначено відомості про інший (чужий) вантаж, зокрема, в зазначених документах зазначено відомості про перевезення дров загальною кубатурою 16,24 м.куб. при фактичному перевезенні 54 колод деревини букової породи довжиною від 6 метрів різними діаметрами. Тобто обвинувачення не містить відомостей про підроблення прибутково-видаткової накладної №8 та квитанції до неї №8 шляхом повної фальсифікації чи внесення до справжнього документа неправдивих відомостей.

Документ, який є справжнім і на якому відсутні сліди будь-якого підроблення, є протилежністю підробленого документа, про використання якого йдеться у ч.4 ст.358 КК України. Використання обвинуваченим ОСОБА_5 справжньої прибутково-видаткової накладеної та квитанції при перевезенні лісодеревини, які належать іншій особі, хоч і містять елементи обману, не утворює склад кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України і не тягне за собою відповідальності за використання завідомо підробленого документа. Крім того, пояснення обвинуваченого в суді не свідчать про визнання ним складу кримінального правопорушення, за яким укладена угода про визнання винуватості, а саме, що йому було відомо про підробку документів, які він надав працівникам поліції.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 не може бути затверджена, оскільки відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Керуючись ст.ст.314,472,474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 30 березня 2017 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України у кримінальному провадженні №0000015 від 24.03.2017 року.

Кримінальне провадження №0000015 від 24.03.2017 року повернути прокурору Сторожинецької місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя