КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/144/17
Провадження № 1-кп/177/66/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000913 від 04.10.2016 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01.10.2016, в проміжок часу з 12:00 години до 13:30 години, рухаючись на велосипеді по вул. Широка, що в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, напроти воріт домоволодіння № 51, побачив ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він тривалий час перебуває у неприязних стосунках. Зупинившись напроти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 почув, як вона робила зауваження неповнолітнім дітям, які рвали горіхи з дерева, що росте на іншому боці дороги навпроти вищевказаного домоволодіння. Коли ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей, щоб встановити причину конфлікту, між ним та ОСОБА_4 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_5 на грунті довготриваючих неприязних відносин , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, посягаючи на здоров`я ОСОБА_4 , правою рукою, стисненою в кулак, умисно наніс останній не менше одного удару в область голови, від чого остання впала на ґрунтове покриття. В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 03.01.2017 № 2358, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді трьох синців обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково. Зазначив, що дійсно, 01.10.2016, близько 12:00 години, проїжджав по вул. Широкій в с. Лозуватка та став свідком суперечки між ОСОБА_4 та двома дітьми, які без дозволу зривали з дерева горіхи. Вирішив заступитися за дітей та підійшов, щоб допомогти дівчині злізти з дерева, проте в цей час ОСОБА_4 вдарила його по спині металопластиковою трубою, яку тримала у руках. Він у відповідь, кулаком руки наніс їй удар в голову, в лобну частину. Пояснив, що вчиняти так не мав наміру, та вдарив ОСОБА_4 автоматично, у відповідь на її протиправні дії, оскільки вона перша нанесла удар палицею по спині. Також зазначив, що з потерпілою вже протягом тривалого часу мають місце неприязні стосунки, проте від відповіді щодо причини таких стосунків ухилився, зазначивши лише, що вважає ОСОБА_4 «недоброю» людиною. Те, що вчинив злочин, усвідомлює, жалкує про вчинене. Не заперечує, що саме його діями потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується повно і всебічно дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 01.10.2016 перебуваючи у себе на подвір`ї побачила, що діти біля двору без дозволу збирають горіхи, вирішила вийти до них, зробити зауваження. У той час, як вона говорила з дівчиною, яка сиділа на дереві і зривала горіхи, під`їхав ОСОБА_5 , якому дівчина почала жалітися на неї. ОСОБА_5 сказав дівчині злазити з дерева та йти додому, а потерпілій раптово наніс удар в лобну частину голови, від якого вона впала та на мить втратила свідомість. Коли прийшла до тями, злякалася, що ОСОБА_5 знову буде бити, та помітивши, що їде автобус з людьми, зупинила його, стала прохати про допомогу. Декілька людей вийшли з автобусу та розмовляли з ОСОБА_5 , а вона втекла додому. Про вказані події розповіла онуці, яка викликала швидку допомогу. Від госпіталізації відмовилась. Наступного дня після події звернулася до лікаря та поліції. Неприязні відносини з ОСОБА_5 тривають вже близько 10 років через користування земельною ділянкою. Також вказала, що не бачила чим саме ОСОБА_5 наніс їй удар, лише припускає, що можливо це був камінь, оскільки удар був сильний. Зазначала, що у неї є паличка (металопластикова труба), довжиною 1-1,5 см, за допомогою якої вона пересувається по двору, проте будь-яких ударів нею ОСОБА_5 не наносила. Просить суворо покарати ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вже досить тривалий час її бабуся ОСОБА_7 перебуває у неприязних відносинах з їх односельцем, ОСОБА_5 , через земельну межу. ОСОБА_5 постійно чіпляється до бабусі, б`є її. 01.10.2016 перебуваючи з ОСОБА_8 на кладовищі, де прибирали на могилі батьків, почули крик. Повернувшись в бік, звідки він доносився, з відстані близько 30-40 метрів побачила, як ОСОБА_5 вдарив бабусю. Від удару остання впала, почала кричати, а потім зупинила автобус, з якого вийшло четверо людей та розмовляли з ОСОБА_5 . Підійшовши до бабусі, допомогла їй дійти додому. Оскільки бабусі було недобре, викликали швидку допомогу.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні надали аналогічні показання, також вказали, що чітко бачили, як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в лобну частину голови. Свідок ОСОБА_9 окрім іншого пояснив, що бачив у ОСОБА_4 металопластикову трубку, проте ударів нею ОСОБА_5 вона не наносила.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.12.2016 та фототаблиці до нього, в присутності двох понятих, за участю потерпілої ОСОБА_4 оглянуто ділянку місцевості напроти будинку АДРЕСА_2 . Оглядом встановлено, що на земельній ділянці маються залишки сухої трави, дрібне каміння, на узбіччі насадження плодових дерев (33-35).

Згідно з висновком експерта від 03.01.2017 № 2358, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді 3 синців обличчя, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки. Вказані ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого, або інший предмет з такими ж властивостями. Час виникнення ушкоджень може відповідати 01.10.2016. Аанатомічна локалізація і взаємне розташування синців у потерпілої може свідчити, що вони могли виникнути від одноразової дії травмуючого предмету. Потерпіла в момент утворення тілесних ушкоджень була звернена обличчям в сторону напрямку дії травмуючого предмета. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої при її падінні з височини власного зросту в заднє-передньому напрямку з послідуючим ударом об виступаючий тупий предмет (а.с.31-32)

У ході проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , понятих, учасники розповіла та показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вказавши, що ОСОБА_5 вдарив потерпілу правою рукою в лобну частину голови, від чого остання впала (а.с.36-39).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи від 11.01.2017 № 27, виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 , могли виникнути при механізмі на який вказували і показували потерпіла, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у ході проведення слідчого експерименту від 22.12.2016.

Таким чином, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне покласти в основу обвинувального вироку саме показання потерпілої ОСОБА_4 , оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими доказами, такими як показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , всиновками судово-медичних експертиз, які підтверджують факт нанесення обвинуваченим удару потерпілій в лобну частину голови. Механізм тілесних ушкоджень, на який вказували потерпіла та свідки в суді та при проведенні слідчого експерименту, узгоджується з локалізацією виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, ступінь тяжкості яких встановлений висновками судово-медичного експерта. Зазначені вище обставини спростовують також і доводи обвинуваченого в тому, що він захищався від протиправних дій потерпілої, оскільки остання перша нанесла удар йому палицею.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує вчинене ним діяння за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України та враховує, що вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, в силу ст. 89 КК України він є несудимий, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, що унеможливлює призначення йому покарання у виді штрафу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на її користь матеріальної шкоди, у розмірі 2000,00 грн., яка складається з витрат на лікування та 7000,00 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування заявлених вимог потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що після отриманих тілесних ушкоджень на лікування та придбання ліків нею витрачено 2000,00 грн. Крім того, вказала, що вона зазнала сильних душевних страждань пов`язаних з фізичним болем. Відчувала приниження, оскільки обвинуваченим спричинено їй синці на обличчі. Такий стан речей її дуже пригнічував, тому вона вважає, що з ОСОБА_5 також підлягає стягненню і моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В якості підтвердження завданих матеріальних збитків потерпілою до суду надано чеки про оплату на придбання лікарських препаратів.

Відповідно до листа головного лікаря КЗ «Криворізька ЦРЛ «ДОР» від 26.04.2017 № 4402/17 07.10.2016, ОСОБА_4 зверталася до невролога з приводу струсу головного мозку, який підтверджений нейрохірургом 06.10.2016 та призначено лікування, тіоцетам, л-лізин, вітаксон, гліцисід, серрата, заспокійливий чай.

Разом з тим, чеками, що надано потерпілою суду підтверджується лише придбання л-лізина, тіоцетама, вітаксона, (систем та шприців, фізрозчину для ін`єкцій) на загальну суму 339,39 грн. Придбання позивачем інших лікарських препаратів суд не вважає виправданим, оскільки ОСОБА_4 , в порушення ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведено необхідність їх придбання, а тому вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, як роз`яснюється в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, суд вбачає очевидним й таким, що не підлягає доказуванню те, що потерпіла зазнала душевних страждань внаслідок пережитого нею фізичного болю, відчуття порушення особистої недоторканості, та змушена була вживати відповідних заходів для відновлення свого фізичного та психоемоційного стану, а тому сам факт завдання потерпілій моральної шкоди суд вважає доведеним.

Водночас, беручи до уваги майновий стан обвинуваченого, характер вчиненого ним діяння, форму та ступінь його вини, загальний рівень життя обвинуваченого та потерпілої, вік потерпілої, а також з урахуванням характеру та обсягу страждань яких зазнала потерпіла від злочинних дій обвинуваченого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений потерпілою розмір компенсації моральної шкоди є надмірним і може бути задоволений лише частково, на суму 1000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 128, 369, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 339 (триста тридцять дев`ять) гривень 39 копійок, та в рахунок моральної шкоди - 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Матеріали кримінального провадження № 0000913 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/144/17 (провадження № 1-кп/177/66/17).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: