Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1381/17
Провадження № 1-кп/541/156/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000575 від 16.06.2017) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 України, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2017, близько 18.40 год., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 76, маючи намір та бажання направлені та таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки, у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи під раптово виниклим прямим умислом, з корисливих мотивів, скориставшись недбалістю власника, який з власної необережності залишив належну йому банківську картку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 (картка-дублікат № НОМЕР_2 ) поряд з корпусом вищевказаного банкомату, шляхом вільного доступу, непомітно для сторонніх осіб заволодів карткою, яка належить ОСОБА_4 .

Попри те, що за зовнішніх умов, обстановки та місця заходження банківської картки, ОСОБА_6 мав переконливе уявлення, що картка не вийшла з володіння власника, а лише забута ним, продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри спрямовані на таємне викрадення грошових коштів з вказаної пластикової карти, з корисливих мотивів, через систему банківських терміналів, придбав продукти харчування в супермаркеті «Сільпо», що розташований за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 98/6, у подальшому в супермаркеті «Фуршет» за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 56, та придбав медикаменти у аптечному пункті №42 ТОВ «Медсервіс» за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 72. При придбанні товарів розрахувався грошовими безготівковими коштами з викраденої банківської кратки ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 (картка-дублікат № НОМЕР_2 ), тим самим незаконно заволодів та незаконно розпорядився грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 570,74 грн., чим довів свій злочинний умисел до кінця.

У результаті злочинних та протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 570,74 грн.

25 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено розмір шкоди, яка на момент підписання угоди відшкодована, узгоджене покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення потерпілого з підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим та підозрюваним і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 25 липня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий докази по справі фіксальні чеки залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1