Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізованийсуд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 15 березня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 23 травня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він, 18 квітня 2015 року о 01 год, знаходячись біля автобусної зупинки, що розташована по вул. Леніна в с. Новомиколаївці Високопільського р-ну Херсонської обл., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання смерті потерпілого, штовхнув ОСОБА_5 в груди від чого останній втративши рівновагу впав на асфальтове покриття та, отримавши тяжкі тілесні ушкодження, помер.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року вирок суду змінено. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 119 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. В решті вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із оскаржуваним судовим рішенням з підстав невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та просить її скасувати. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, призначаючи покарання, в достатній мірі не врахував, що засуджений вчинив злочин щодо неповнолітнього, завдану моральну шкоду не відшкодував та вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого призначив надто м`яке покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, надані до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для її задоволення немає.
Доведеність винуватості та кваліфікація діянь засудженого за ч.1 ст. 119 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з копії вироку, суд при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК, є злочином середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем проживання. Суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Суд визнав обставиною, яка обтяжує покарання вчинення засудженим злочину у стані алкогольного сп`яніння, а тому, дійшов висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника з підстав невідповідності призначеного засудженому покарання тяжкості злочину та особі засудженого через суворість, дійшов до висновку про недотримання судом вимог ст. 65 КК.

Як обґрунтовано зазначено колегією суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про особу засудженого, який одружився та має сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує піклування, працює, а також поведінку потерпілого, який, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, спровокував сварку із засудженим.

З урахуванням вищезазначених обставин кримінального провадження у їх сукупності, які знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання, та визначив його у межах санкції ч. 1 ст. 119 КК у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3