ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 179/873/17
1-кп/0187/135/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2017 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 28.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уріж, Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.04.2013 року Магдалинівським районним судом за ч.З ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст. 19, 94 КК України ст. ст. 372, 512, 513 КПК України встановлено примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,
Встановив:
07 вересня 2015 року до суду надійшло клопотання слідчого Магдалинівського ВПНовомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, затверджене начальником Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, як особі, яка на час вчинення правопорушення не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.
21 квітня 2017 року, близько 20:00 години в с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на веранді житлового будинку, за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 , який стояв біля вхідних дверей, від даного удару ОСОБА_6 через дверний прохід впав спиною на поверхню землі на території подвір`я.
В подальшому ОСОБА_5 маючи умисел на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , що виник через раптово виниклі неприязні стосунки до ОСОБА_6 , не усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, а також настання тяжких наслідків безпричинно наніс близько 25 разів можливо і більше, удари штиковою лопатою в область голови ОСОБА_6 , який в цей час перебував в положенні лежачи на спині, та був звернений до нападника передньою поверхнею тіла, в зв`язку із чим ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень, спричинених умисними злочинними протиправними діями ОСОБА_5 - помер.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 згідно з висновком судово -медичної експертизи № 53 від 28.04.2017р. ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді розтрощення голови, садна щоки і підборіддя, тупа травма шиї, переломи правого великого ріжка під`язичної кістки на рівні його зчленування з тілом кістки та правого верхнього рога щитоподібного хряща на рівні його основи.
Тілесні ушкодження голови спричинені згідно медико-криміналістичного дослідження від багаторазового (близько 25 раз, можливо і більше) потужного динамічного (ударного) вузько-локального навантаження в зазначені ділянки голови, невиключно одним, масивним тупим твердим, жорсткої конструкції предметом, контактуюча поверхня якого - добре виражене, вузьке, лінійне ребро, прогнозовано, з «П» - подібним поперечними перетином, товщиною близько 1-2,5мм, довжиною не менше 14 мм - в межах контакту.
Тілесні ушкодження - тупа травма шиї, переломи правого великого ріжка під`язичної кістки на рівні його зчленування з тілом кістки та правого верхнього рога щитоподібного хряща на рівні його основи - спричинені згідно медико-криміналістичного дослідження при інтенсивному (позамежному) відхиленні під`язичної кістки та щитоподібного хряща назад (наприклад, при тупій травмі органів шиї, чи їх стисненні), притисненні їх до шийного відділу хребта з наступним відхиленням вперед та зовні правого великого рога під`язичної кістки і правого верхнього рога щитоподібного хряща та їх розгинальними переломами.
Тілесні ушкодження голови відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. ( на підставі п.2.1.3 а) б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01. 1995 р. №6).
Смерть ОСОБА_6 настала від розтрощення голови та грубого порушення анатомічної цілісності мозку, не сумісного з життям.
Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями голови.
У відповідності до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 110 від 08.06.2017 року підозрюваний ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь, страждав і на теперішній час страждає слабоумством внаслідок нейросифіліса. В період інкримінованому йому діяння він не міг усвідомлювати свої діяння та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої діяння та керувати ними. Потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а захисник не заперечувала проти його задоволення.
Розгляд вказаного клопотання за згодою учасників процесу суд проводить без участі ОСОБА_5 , що відповідає вимогам ч.1 ст. 512 КК України, оскільки характер розладу психічної діяльності особи перешкоджає участі особи у судових засіданнях.
Суд, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 110 від 08.06.2017 року підозрюваний ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь, страждав і на теперішній час страждає слабоумством внаслідок нейросифіліса. В період інкримінованому йому діяння він не міг усвідомлювати свої діяння та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої діяння та керувати ними. Потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Частиною 5 статті 94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, що підтверджується відповідними доказами по кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання та на даний час не видужав, що є підставою для застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим закладом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000205 від 28.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Речові докази, згідно квитанцій № 165911 від 30.05.2017, № 165913 від 09.06.2017 - знищити.
До набрання ухвалою законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1