Справа № 755/3694/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
особи, відносно якої
подано клопотання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого АТ "Позняки-жил-буд", зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим,
У провадження суду клопотання прокурора разом з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні надійшло 06.03.2016.
Ухвалою суду від 09.03.2016 у провадженні було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані КПК України та безпосередньо саме питання звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку ст.ст. 44, 46 КК України.
Зокрема, прокурор вважав за необхідне клопотання задовольнити в зв`язку з дотриманням норм КПК України при його поданні та наявності правових підстав регламентованих КК України.
ОСОБА_5 підтримав клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ст. ст. 44, 46 КК України, у зв`язку з тим, що він вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, примирився з потерпілою, усунув заподіяну шкоду.
При цьому, останній свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, дав покази, в яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в клопотанні, щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпіла клопотання підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що вони дійсно примирилися з ОСОБА_5 і надала пояснення в яких підтвердила обставини вчинення злочину щодо часу, місця, способу.
Тож, суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Проїзна частина вул. Жмаченко розділена по дві смуги для руху транспорту в обох напрямках. На проїзній частині нанесена дорожня розмітка 1.3; 1.5 ПДР України. Максимально дозволена швидкість транспортних засобів на даній ділянці дороги 60 км/год.
В той час проїзну частину вул. Жмаченко, навпроти буд. № 22, в межах нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» ПДР України, переходила пішохід ОСОБА_4 .
Під час руху водій ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п.п. 2.3.б)., 18.4. Правил дорожнього руху України:
--п.2.3.б). ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
--п.18.4. ПДР України «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_5 , виразилось в тому, що він керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого не мав змоги безпечно керувати ним, чим проігнорував вимоги п. 2.3.б). ПДР України.
Продовжуючи небезпечний рух і під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу який розташований навпроти буд. № 22 вул. Жмаченко в м. Києві та перед яким у лівій смузі зупинились транспортні засоби для того щоб пропустити пішохода, водій ОСОБА_5 проігнорував вимоги п. 18.4. ПДР України, не переконавшись, що на пішохідному переході перебуває пішохід, не зменшив швидкість свого автомобіля та не зупинився перед пішохідним переходом, а виїхав на дорожню розмітку «Зебра», не давши дорогу пішоходу ОСОБА_4 , котра в той час переходила дорогу в межах нерегульованого пішохідного переходу, з ліва на права по відношенню до руху автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 , вимог п.п. 2.3.б)., 18.4. Правил дорожнього руху України відбувся наїзд правою, боковою, передньою частиною керованого ним автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в правий бік тіла пішохода ОСОБА_4 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження: «Закрита травма верхньої лівої кінцівки у вигляді уламкового перелому хірургічної шийки та великого горбика лівої плечової кістки з вивихом її донизу, перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 153/е від 10.02.2017 відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно п.п. 4.6. та 2.3.3./в «Правил».
Згідно висновку експерта № 350ат від 23.02.2017 в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був керуватись вимогами пуантів: 18.4 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації, експертом з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.
Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_5 , котрий порушив вимоги п.п. 18.4.
Таким чином, вищевказане у своїй сукупності вказує на те, що ОСОБА_5 , порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто в скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Також факт вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, на переконання заявника, підтверджується наступними доказами: протоколом огляд місця ДТП від 14.02.2017; речовим доказом: автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , оглянутим та приєднаним до матеріалів кримінального провадження та повернутим власнику на зберігання, під розписку; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 18.01.2017; поясненням водія ОСОБА_5 від 18.01.2017; висновком судово-медичної експертизи № 153/Е від 10.02.2017; висновком авто-технічної експертизи № 350ат від 23.02.2017.
З огляду на, що суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки своїми діями, порушив правила безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).
Аналогічні положення містяться і у статті 44 КК України.
Зокрема ст. 46 КК України регламентовано, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Так, у судовому засіданні встановлено, що вчинений злочин за ступенем тяжкості у відповідності до положень ст. 12 КК України дає змогу застосовувати норми ст. 46 КК України.
ОСОБА_5 вперше вчинив злочин.
На цей час, ОСОБА_5 та потерпіла примирилися, заподіяну шкоду усунуто.
Порушень КПК України, зокрема § 2 - звільнення особи від кримінальної відповідальності, та КК України, які б слугувати передумовою для відмови у задоволенні цього клопотання у судовому засіданні судом не встановлено.
Таким чином, судом, у судовому засіданні, встановлено, що дане клопотання в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
За таких обставин, беручи до уваги вказані правові норми та особу обвинуваченого у їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наявність обставин передбачених ст. 46 КК України, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закриттю.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 283-288, 369-372, 376 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити.
Кримінальне провадження - закрити.
Речові докази: автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 09:00 год. 17.03.2017.

С у д д я : ОСОБА_1