Справа № 357/2024/17
1-кп/357/437/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000258 від 07.12.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шимківці, Збаразького району, Тернопільської області, освіта професійно-технічна, одруженого, маючого на утриманні дитину інваліда дитинства, солдата військової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 судимого вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ст. 185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочини було вчинено за таких обставин:

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28 вересня 2015 року № 24 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу під час мобілізації 11 серпня 2015 року через ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, близько 14 години 23 листопада 2015 року в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка до 8 лютого 2016 року дислокувалась по АДРЕСА_2 , та до 6 лютого 2017 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

6 лютого 2017 року о 9 годині 48 хвилин солдат ОСОБА_4 затриманий співробітниками поліції у м. Києві та через військових службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 у той же день доставлений до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно 11 серпня 2015 року був призваний на військову службу під час мобілізації, та з 28 вересня 2015 року наказом командиром військової частини НОМЕР_1 був зарахований до списків особового складу частини ,та призначено на посаду хіміка відділення радіаційного взводу.

Як військовослужбовцю Збройних Сил України, йому було достовірно відомо вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, але він діючи умисно, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, близько 14 години 23 листопада 2015 року в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 06 лютого 2017 року перебував за місцем свого проживання, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

06 лютого 2016 року о 09 годині 48 хв. його затримали співробітники поліції у м. Києві,ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 07.02.2017 року йому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

На підставі ч. 2 ст.469 КПК України в підготовчому судовому провадженні суду була надана угода про визнання винуватості від 05 квітня 2017 року укладена між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч.2,5 ст.469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Таку угоду у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 будучи уповноваженим відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 468,469, 470,472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням до нього вимог ст. 69 КК України у вигляді арешту строком на п`ять місяців.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Суд також вважає за необхідне на підставі ст. 71 ч.1 КК України до вище вказаного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ст. 185 ч.1 КК України яким обвинувачений засуджений до 200 годин громадських робіт, які він не відбув.

Керуючись ст. ст. 314,374, 474,475, 484 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 квітня 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000258 від 07.12.2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч. 4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у вигляді арешту строком на п`ять місяців.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської від 07.08.2015 року за ст. 185 ч.1 КК України у виді 200 годин громадських робіт, які відповідають 25 дням арешту та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді п`яти місяців 25 днів арешту.

У відповідності до вимог ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у період з 06.02.2017 року по день вступу вироку в силу в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в силу залишити попередній утримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,