Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/13/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 колегія суддів Подільського районного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участю прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10 ,

представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши кримінальне провадження №1-кп/758/13/17 (справа №758/11209/15-к), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування №0000763, яке надійшло з прокуратури міста Києва з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, громадянина України, освіта вища, військовослужбовця, одруженого, має неповнолітніх дітей 2001 та 2005 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Приблизно у 2010 році ОСОБА_13 , будучи співробітником Служби безпеки України, через свого знайомого ОСОБА_14 познайомився з президентом страхової компанії «Лемма» ОСОБА_15 , з яким у подальшому почав підтримувати стосунки.
Приблизно весною 2011 року ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_13 про те, що шукає в СК «Лемма» співробітника з фінансовою освітою фахівця в системі страхування, з обов`язковим досконалим знанням англійської мови. На той момент дружина ОСОБА_13 ОСОБА_16 , не мала постійного місця роботи, а тому ОСОБА_13 запропонував їй пройти співбесіду в СК «Лемма». За результатами співбесіди ОСОБА_16 була зарахована до штату вищезазначеної компанії на посаду радника президента. За результатами роботи в СК «Лемма», враховуючи високі показники роботи та після певної реорганізації, ОСОБА_16 обійняла посаду члена Правління з організаційних питань СК «Лемма».
В період з 2014-2015 років між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 склалися неприязні стосунки та регулярно виникали сварки на ґрунті ревнощів внаслідок того, що ОСОБА_13 припускав, що між його дружиною ОСОБА_16 та ОСОБА_15 склались більш близькі, ніж робочі, відносини. Зокрема, ОСОБА_13 ревнував свою дружину ОСОБА_16 , підозрюючи її в тому, що вона мала інтимні стосунки з ОСОБА_15 . Через ці та інші побутові конфлікти ОСОБА_13 неодноразово вступав в словесні перепалки з ОСОБА_15 , висловлював погрози створити йому проблеми у разі, якщо останній не перестане брати ОСОБА_16 з собою у відрядження та у таких відрядженнях спільно з нею проживати в одному номері готелю.
Так, 30.01.2015, близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_13 разом із своїм знайомим ОСОБА_17 приїхав на вулицю Сагайдачного в місті Києві у справах. Разом з тим, знаючи, що ОСОБА_15 проводить свої ділові зустрічі у ресторанах «Корсар» та «Старе Запоріжжя», які розташовані поблизу, ОСОБА_13 вирішив знайти там ОСОБА_15 та провести розмову з приводу його відносин із ОСОБА_16 , а тому попрямував до зазначених закладів, однак ОСОБА_15 там не виявив.
В подальшому, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_15 , ОСОБА_13 здійснив телефонний дзвінок секретарю Київського офісу СК «Лемма» ОСОБА_18 та, дізнавшись, що його дружина ОСОБА_16 , перебуває у приміщенні офісу, а ОСОБА_15 у вказаному офісі відсутній, перебуваючи на АДРЕСА_3 біля будинку АДРЕСА_4 , згадав, що у вказаному будинку, в квартирі АДРЕСА_5 , винаймав квартиру ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_13 побачив, що в вікнах цієї квартири горить світло, а тому підійшов до парадного та набрав на домофоні номер квартири «8».
Впевнившись, що по домофону йому відповів ОСОБА_15 , ОСОБА_13 йому представився та запропонував пройти до найближчого ресторану попити кави та порозмовляти. Однак, ОСОБА_15 відповів, що зайнятий та, в свою чергу, запропонував ОСОБА_13 піднятися до нього в квартиру, на що останній погодився.
Піднявшись на другий поверх будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 побачив, що двері в квартиру були відчинені та зайшов до її приміщення.
Зайшовши у квартиру, ОСОБА_13 побачив, що ОСОБА_15 розмовляє по телефону. В цей же час, ОСОБА_15 рухом руки запропонував ОСОБА_13 зняти пальто та пройти до однієї з кімнат квартири, в якій ОСОБА_13 присів на диван з лівого боку та чекав закінчення телефонної розмови ОСОБА_15 .
Дочекавшись закінчення телефонної розмови ОСОБА_15 , ОСОБА_13 висловив йому вимоги, які були поставлені ним раніше, щодо його, ОСОБА_15 , відносин із ОСОБА_16 , а саме: не брати ОСОБА_16 з собою у відрядження та не проживати з нею в одному номері готелю.
ОСОБА_15 , вислухавши ОСОБА_13 , повідомив, що відмовляється від виконання будь-яких вимог та зазначив, що має повний психологічний контроль над ОСОБА_16 та зробить все, аби зруйнувати родину ОСОБА_13 та знищити його, як особистість.
Почувши це, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_15 , що більше немає про що з ним далі розмовляти та, будучи обізнаним від своєї дружини про деякі справи СК «Лемма», висловив припущення, що в разі оприлюднення інформації, яка викриває фінансові показники СК «Лемма», ОСОБА_15 вже не зможе працювати на страховому ринку Республіки Казахстан. Після цієї фрази ОСОБА_13 почав підійматись з дивану, в той час як ОСОБА_15 ухопив електричний масляний радіатор та кинувся на ОСОБА_13 , намагаючись нанести йому тілесні ушкодження. В цей момент, ОСОБА_13 , побачивши ОСОБА_15 , який намагається завдати йому тілесні ушкодження, підняв праву руку, прикриваючись від удару з боку ОСОБА_15 та в подальшому, відбившись від нападу ОСОБА_15 , тією ж рукою завдав удар у підборіддя ОСОБА_15 , внаслідок чого останній впав на підлогу.
В подальшому ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , з метою помсти, в період часу приблизно з 19 год. 00 хв. по 19 год. 30 хв., усвідомлюючи, що ОСОБА_15 фактично руйнує його відносини з дружиною та родину, припускаючи, що ОСОБА_15 має інтимні стосунки з його дружиною ОСОБА_16 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, вирішив позбавити життя ОСОБА_15 , тобто вчинити його умисне вбивство.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 , перебуваючи за вищезазначеною адресою, після того як ОСОБА_15 від його удару впав на підлогу, продовжив наносити останньому тілесні ушкодження чисельними ударами руками та ногами в область голови та тулуба. Разом з тим, ОСОБА_13 , невстановленим досудовим розслідуванням предметом, у якого був гостро-ріжучий край, відтяв ОСОБА_15 нігтьову фалангу 5 пальця лівої кисті.
В подальшому, ОСОБА_13 , впевнившись, що завдав ОСОБА_15 таку кількість тілесних ушкоджень, які на його думку були достатніми для заподіяння смерті ОСОБА_15 , направився до туалетної кімнати вказаної квартири, вимив руки від крові та залишив місце вчинення злочину.
В результаті протиправних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_15 було завдано тілесні ушкодження у вигляді:
а) закритої травми грудей та живота:
- множинні переломи ребер з обох сторін:
- з правого боку - 8-11 ребер між лопатковою та навколохребцевими лініями, 8-10 ребер між серединноключичною та переднє-пахвовою лініями;
- з лівого боку 1 ребра по середнє-пахвовій лінії; з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів - 2-6 ребра (фрагментарно) по середньо-ключичній і середньо-пахвовим лініям; 7-е ребро по середньо-ключичній лінії, по середньо-пахвовій, заднє-пахвовій лініям і по лопатковій лінії; 8-е ребро по переднє - і заднє-пахвовим лініям; 9-12 ребра по заднє-пахвовій лінії;
- повний поперечний фрагментарний перелом тіла грудини на рівні 2 та 4 міжреберних проміжків (з розривами пристінкової плеври) та крововиливами у оточуючі тканини;
- чисельні крововиливи у тканину лівої легені; крововиливи у корінцевий апарат обох легень; розриви судин легень та бронхів; крововиливи у переднє середостіння та корінці діафрагми з обох сторін;
- косо-поперечні переломи поперечних відростків 1-3 поперекових хребців з крововиливами у оточуючі тканини;
- крововиливи у брижу тонкого кишечника; у зв`язків апарат печінки;
- закрита черепно-мозкова травма: розлогий синець у лівій навколоочній ділянці (з розповсюдженням у обидва куточки лівого ока, у ліву підочну ділянку, у ліву скронево-лобну ділянки) на фоні якого у ділянці тіла та хвоста лівої брови забійна рана; розлогі крововиливи у м`яких тканинах правої тім`яної ділянки (на відстані 1,5(см) від серединної лінії, розмірами 5х6(см)); у тім`яній ділянці зліва на 2,5(см) ліворуч від серединної лінії, (2х4(см)); у правій навколовушній ділянці 8х6(см)); у м`яких тканинах лівої навколовушної ділянки, з розповсюдженням у ліву тім`яно-скроневу ділянки (16х14(см); забійні рани верхньої губи справа та зліва; забійна рана нижньої губи з крововиливами у оточуючі м`які тканини; крововиливи у слизові оболонки обох очей та у рогівку лівого ока (майже на всю площину); субарахноїдальні крововиливи обох тім`яних часток; лівої скронево-лобної частки (з розповсюдженням на базальну поверхню); дрібні кортикальні крововиливи в правій тім`яній частці, у лівій тім`яній та скроневих частках розташованих в проекції центральних звивин вказаних часток;
б) садно на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу (3,5х4,0(см)); синець верхньої третини ліктьової поверхні правого передпліччя (3,5х4,0(см));
в) травматична ампутація дистального фрагменту нігтьової пластинки 5 пальця лівої кисті.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер на місці події.
Відповідно до висновків судово-медичних експертиз, смерть ОСОБА_15 , настала від поєднаної травми голови, грудей та живота, з розвитком крововтрати та шоку. Всі тілесні ушкодження були спричинені потерпілому протягом короткого проміжку часу - не більше приблизно 30 хвилин. При цьому потерпілий переважно був звернений до травмуючого предмету передньою поверхнею тіла. При цьому тіло ОСОБА_15 з наявними на ньому тілесними ушкодженнями зміщувалось, що можливо як при самостійному переміщенні потерпілого в процесі отримання ним тілесних ушкоджень, так і за рахунок зміщення його трупу сторонньою особою. При цьому, після спричинення потерпілому всіх тілесних ушкоджень самостійне пересування останнім виключається.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 , свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню не визнав повністю, не визнав позовні вимоги потерпілої та дав показання, що відмовляється від показань, які давав під час відтворення обставин на місці події. Ці покази були дані під тиском. Його змушували сказати все на відео заступник начальника слідчого управління ГУ МВС в м. Києві, заступник начальника Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві ОСОБА_19 . Йому погрожували, не давали зв`язатись з його захисником та керівництвом, погрожували підкинути наркотичні засоби його дружині, тому він був вимушений дати показання. Він одразу повідомив, що є співробітником СБУ, вимагав зв`язатись з керівництвом, на що йому було відмовлено. Дійсно на місці злочину могла бути його кров, оскільки він відбивав рукою радіатор, та мав ушкодження. В квартирі у ОСОБА_15 він був, коли відбив радіатор, то для самозахисту вдарив ОСОБА_15 правою рукою в обличчя, помив руки на пішов, залишивши ОСОБА_15 живим. За яких обставин було відтято фалангу пальця потерпілого, йому не відомо. На наступний день йому розповіла дружина про смерть ОСОБА_15 . Своє керівництво про цей інцидент не сповіщав, оскільки вважав, це побутовим інцидентом. Просить звернути увагу на уточнюючі запитання слідчого та прокурора ОСОБА_20 на відеозапису слідчого експерименту. Запитання вже містили відповідь. Він побоювався, що дружині підкинуть наркотичні засоби працівники міліції. Дружину турбували з державної служби охорони більше місяця, пропонували змінити датчики сигналізації, для того щоб проникнути в квартиру, після цього були намагання проникнути в авто дружини.
Вважає, що вбивство потерпілого вчинили інші невстановлені слідством особи.
Свідок ОСОБА_21 дала суду показання, що потерпілий ОСОБА_15 був її керівником, з яким мала добрі, робочі стосунки. Вона перебувала на посаді секретаря. ОСОБА_13 знала як знайомого потерпілого. 30 січня 2015 року ОСОБА_15 не з"явився в офісі. Працівники його не дочекались. Вона телефонувала на номер НОМЕР_2 , відправляла смс повідомлення, але на зв`язок він не виходив. Йому також телефонували ОСОБА_22 та ОСОБА_16 , однак, також безрезультатно. 30 січня 2015 року з 18.00 до 19.00 водій ОСОБА_15 заходив в офіс і повідомив, що завіз ОСОБА_15 на квартиру. Останній раз вона намагалась додзвонитись до ОСОБА_15 близько 21 години. На наступний день вона додзвонилась до ОСОБА_23 , яка доглядала квартиру ОСОБА_15 , щоб вона пішла та подивилась, чи є ОСОБА_15 по місцю проживання. Згодом вона зателефонувала та повідомила, що він мертвий та потрібно негайно викликати швидку допомогу та міліцію. ОСОБА_13 співпрацював з ОСОБА_15 . Дружина ОСОБА_13 працювала в їх компанії. До ОСОБА_13 працівники компанії ставились добре, конфліктів з ним не мали. Дружина ОСОБА_13 , як вона вважає, з ОСОБА_15 мала лише ділові стосунки, іноді вони їздили на день-два у відрядження. ОСОБА_16 працювала в компанії приблизно 3 роки. 30 січня 2015 року з ОСОБА_13 вона спілкувалась по телефону приблизно після 17 години. Він лише запитав, чи на місці ОСОБА_15 . Їй нічого не відомо про те, чи змінились стосунки ОСОБА_15 і ОСОБА_13 на передодні 30 січня 2015 року. Вона переживала за ОСОБА_15 тому, що він не відповідав на дзвінки та не з"являвся до офісу. ОСОБА_13 після 30 січня 2015 року був у них в офісі 8 березня 2015 року. Вона підтверджує, що ОСОБА_15 був емоційною людиною. Про будь-які погрози ОСОБА_15 їй не відомо.
Свідок ОСОБА_23 суду дала показання, що обвинуваченого бачить вперше, ОСОБА_15 знала добре, допомагала йому знімати квартиру на свої документи, доглядала за квартирою, мала від неї ключі. У квартирі АДРЕСА_6 ОСОБА_15 проживав близько 4 років. В суботу 31 січня 2015 року, близько 10 години 30 хвилин, зателефонувала працівник ОСОБА_15 . ОСОБА_21 і попросила підійти на квартиру ОСОБА_15 та подивитись, чи є він дома. Вона взяла ключі і пішла. Вона піднялась на поверх, побачила, що в квартирі горить світло. Відкрила ключами двері та пройшла по коридору в квартирі, зайшовши в кімнату, побачила ОСОБА_15 на підлозі в крові. Вона одразу викликала швидку допомогу та міліцію. Тіло ОСОБА_15 знаходилось біля дивана на лівому боці. Обігрівач був з вирваним шнуром та знаходився в іншому кінці кімнати. Про будь-які погрози ОСОБА_15 вона не чула. ОСОБА_15 часто залишав у квартирі розкиданими речі, вона їх прибирала. До спальні 31 січня 2015 року вона одразу не заходила, а зайшла після допиту, слідів боротьби там не виявила. Пропажу речей не виявила. ОСОБА_15 був одягнутий в сині джинси, синій піджак в клітинку, сині носки, синю сорочку в клітинку. ОСОБА_15 був худорлявий, на зріст близько 160 см. Обігрівачі в квартирі були на роликах, були досить важкі, одного з них, 31.01.2015 року вона побачила зігнутим і з вирваним з розетки шнуром. Працівники швидкої допомоги, які виїхали на виклик, їй повідомили, що ОСОБА_15 помер вчора. Перебуваючи в квартирі, вона не виявила ознак, що ОСОБА_15 вечеряв.
Свідок ОСОБА_22 дала суду показання, що обвинуваченого знає наглядно, стосунки добрі. Потерпілого знає добре як свого керівника. Працювала помічником ОСОБА_15 , бачила його останній раз в четвер 30 січня 2015 року вона зателефонувала ОСОБА_15 близько 18 години 40 хвилин. На дзвінок він не відповідав. Він часто не відповідав на дзвінки, однак, згодом телефонував. Окрім неї також телефонували ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , однак, він не відповідав. Останній раз вона телефонувала близько 24 години, однак, він не відповідав. У ОСОБА_15 та працівників компанії були дружні відносини. З ОСОБА_16 знайома з того моменту як та влаштувалась на роботу. ОСОБА_13 телефонував ОСОБА_21 у п`ятницю 30 січня 2015 року, близько 18 години 30 хвилин, та запитував, де ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Так вони до ОСОБА_15 не додзвонилися.
Свідок ОСОБА_24 дав суду показання, що з ОСОБА_13 познайомились в 2010 році, коли спільно працювали в компанії «Нафтогаз Україна». З ОСОБА_15 знайомий з 1994 року. З обома мав добрі стосунки. Від ОСОБА_15 дізнався, що він співпрацює з ОСОБА_13 . В жовтні 2014 року ОСОБА_15 повідомив про те, що ОСОБА_13 підозрює його в тому, що ОСОБА_15 має роман з дружиною ОСОБА_13 .. ОСОБА_15 попросив поговорити з ОСОБА_13 та пояснити, що це неправда. ОСОБА_13 його не слухав та настоював на тому, що це правда і він все знає. ОСОБА_15 говорив про те, що йому заважають працювати такі взаємовідносини з ОСОБА_13 . Погроз від ОСОБА_13 в бік ОСОБА_15 він не чув. Чернишов був на зріст близько 165 сантиметрів, вегетаріанцем, фізично був не розвинений. З ОСОБА_16 його познайомив ОСОБА_15 . З нею багато спілкувався по телефону та електронній пошті з приводу роботи. Особисто бачився з ОСОБА_16 два рази. На його думку, між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 були суто робочі стосунки. Про погрози на адресу ОСОБА_15 чув лише від нього, що йому погрожує особа на прізвище ОСОБА_25 , якому він винен мільйон доларів США.
Йому відомо, що запис між ним на ОСОБА_13 знайшли в комп`ютері ОСОБА_26 . Він визнає, що багато часу під час розмови ОСОБА_13 розказував йому про масонські ложі. Йому відомо, що до масонської ложі належав ОСОБА_26 та більшість працівників його компанії. Погрози ОСОБА_13 про знищення бізнесу ОСОБА_15 він не сприймав серйозно.
Свідок ОСОБА_27 дав суду показання, що є товаришем ОСОБА_13 , має з ним добрі стосунки. 30 січня 2015 року вони зустрілися із ОСОБА_13 в місті Василькові Київської області. Поїхали в місто Київ, заїхали в чебуречну на вулиці Пирогова, після чого ОСОБА_13 відвіз його на вулицю Артема. Однак, після ОСОБА_28 , коли вони приїхали у місто Київ, то зупинились біля ресторану Запоріжжя на житловому масиві Поділ. Це було близько 19 години. ОСОБА_13 вийшов приблизно на 5-10 хвилин, повідомив, що відійде на протилежний бік перехрестя, щоб купити сигарети. Куди він ходив не бачив. Коли ОСОБА_13 повернувся, ніяких слідів та пошкоджень на ньому він не помітив. Він не звернув увагу на емоційний стан ОСОБА_13 . Вже в чебуречній він побачив царапини на його руці.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні, посилаючись на своє право, передбачене ст.63 Конституції України, відмовилась давати будь-які показання.
Свідок ОСОБА_29 дав суду показання, що ОСОБА_15 знає, відносини службові, він часто виконував його доручення, не будучи офіційно оформленим на роботу. В п`ятницю 30 січня 2015 року ОСОБА_15 попросив повозити його у справах. Близько 18 години він відвіз його додому, допоміг занести пакунки з продуктами в квартиру. ОСОБА_15 характеризує як спокійну і врівноважену людину.
Допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_30 дав суду показання, що в матеріалах кримінального провадження на аркушах справи том №11 а.с. 60 та том №12 а.с. 23 зазначено номер абонента, тип з`єднання, номер апарату, тривалість розмови, азимут де знаходиться абонент, в останній колонці зазначено дані, де знаходиться базова станція. Базова станція це антена, яка має сигнал. Телефон ловить сильніший сигнал. Північ це 0. 30.01.2015 р. в даному випадку з 18:43 хв. до 20:51 хв. абонент знаходився в одному місці, не змінював положення. З`єднання рахується з моменту початку налагодження контакту у випадку, якщо абонент намагався комусь зателефонувати. Якщо абонент не рухається він підключений до однієї станції незмінно. Якщо абонент рухається на малу відстань до 100 м2, також він підключений до однієї станції. Якщо вийшла з ладу або перенавантажена станція, чи з якихось технічних причин збій на станції, то може перемкнутись зв`язок на іншу станцію. Покрив зв`язку виглядає як еліпс. Одна адреса може обслуговуватись двома станціями. В даному трафіку неможливо визначити з точністю до метра місце перебування телефону.
Свідок ОСОБА_22 , працівник СК «Лема», дала суду показання, що офіс СК "Лема" по 2013 р. знаходився у місті Києві по вулиці Братській, 6/13, на перетині з вулицею Андріївською, якщо вийти з будинку, де жив потерпілий, то ліворуч. 30 січня 2015 року спочатку з потерпілим не було зв`язку, а потім у потерпілого з`явився інтернет - зв`язок, але слухавку потерпілий не брав. Про обставини вбивства ОСОБА_15 їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_31 , який працює кінологом ГУ поліції в місті Києві дав суду показання, що він виїжджав з собакою на місце вбивства ОСОБА_15 . Оперативно-слідча група була вже на місці злочину. ОСОБА_32 взяла слід від трупа в радіусі 2-5 метрів. Собака могла взяти слід по запаху оперативних працівників чи інших осіб, які були на місці події до його приїзду. Предметів потерпілого собаці не давали. На меті було встановлення сліду вбивці. Собака веде себе специфічно, коли губить слід. На перехресті з вулицею Братська, як вказано в протоколі, собака слід загубила.
Експерт ОСОБА_33 дав суду показання, що він в повному обсязі підтверджує висновок проведеної трасологічної експертизи у справі. Розмір взуття встановлюється по підкладці, підбору та іншій частині. На даний час, у зв`язку із різноманітністю взуття, неможливо встановити по сліду, чи воно жіноче чи чоловіче. Для встановлення розміру потрібно всі три частини сліду. По цих відомостях він може повідомити про те, що розмір взуття був не більшим 41 розміру. Він наголошує на тому, що слід міг неповністю відобразитись. До 1991 року були стандарти взуття, по яких можливо було визначити зріст людини, зараз таких стандартів немає.
Свідок ОСОБА_34 , який працює слідчим Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві дав суду показання, що в його провадженні перебувало кримінальне провадження по факту вбивства ОСОБА_15 . ОСОБА_13 вперше побачив після затримання. Офіційно стало відомо, що ОСОБА_13 є працівником СБУ, після затримання, коли він представився та надав документи. Він вважає, що після затримання підозрюваного він повинен був вчинити всі необхідні слідчі дії та встановити підслідність провадження. Підозра була підписана ним за погодженням з прокурором, вручена під розпис після затримання. Вважає, що діяв в межах закону. Про те, що обвинувачений є співробітником СБУ було повідомлено процесуальному керівнику, який згідно закону вирішував питання щодо подальшої підслідності справи. У справі була також створена слідча група, яку він очолював, до якої зокрема також входив і слідчий ОСОБА_35 , тому він і оформляв протокол огляду місця події. Можливо в протоколі пропущено його підпис, хоча в протоколі зазначені всі присутні особи. В протоколі відображено, які і яким чином вилучались речові докази, в тому числі сліди взуття на місці події. Він також проводив слідчий експеримент з обвинуваченим на місці злочину, де ОСОБА_13 добровільно і послідовно розказав події за його участю в квартирі ОСОБА_15 , що зафіксовано на відеозаписі.
Свідок ОСОБА_36 дав суду показання, що як слідчий слідчого управління прокуратури міста Києва, здійснював досудове розслідування в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_13 . Під час розслідування керувався вимогами КПК України. Розслідування він проводив близько двох місяців, вважає з дотриманням норм закону. Також свідок посилався на вимоги ч. 2 ст. 218 КПК України про те, що якщо слідчому стало відомо про обставини, які можуть свідчити про правопорушення, які не належать до його компетенції, він веде розслідування доти доки прокурор не визначить іншої підслідності. В матеріалах кримінального провадження була постанова про доручення проведення розслідування слідчому підрозділу прокуратури міста Києва, тому він розслідував справу.
Свідок ОСОБА_37 , співробітник СБ України, дав суду показання, що в день затримання ОСОБА_13 прибув в Подільське РУ ГУ МВС України у місті Києві. Згідно поставленої керівництвом задачі, йому потрібно було забрати таємну флешку, печатку і ключі. На його думку, всім співробітникам було відомо про те, що ОСОБА_13 є співробітником СБУ. В акті прийому-передачі вказано звання ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_38 дав показання, що був у групі слідчих прокуратури міста Києві у кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_13 . Старшим групи був слідчий Кудрявцев. Він не пам`ятає, чи було відомо на час розслідування, що ОСОБА_13 є військовослужбовцем. Він вважає, що розслідування справи він проводив в межах закону, будь-якого тиску на обвинуваченого він не чинив.
Свідок ОСОБА_39 , який працював прокурором прокуратури Подільського району міста Києва, дав суду показання, що з обвинуваченим особисто не знайомий. Він не пам`ятає, хто та коли повідомив про те, що обвинувачений є військовослужбовцем. Він бачився з обвинуваченим під час слідчого експерименту та при обранні запобіжного заходу. Обвинувачений на адресу прокуратури Подільського району не направляв повідомлень про здійснення тиску щодо нього. Слідчий експеримент проводився в присутності понятих. Обвинувачений давав згоду на проведення слідчої дії та самостійно повідомляв про події. Його особиста позиція, що військовослужбовцю не може слідчий райвідділу міліції чи поліції оголошувати підозру. Однак, на той час було невідомо, чи був обвинувачений військовослужбовцем.
Свідок ОСОБА_40 дав суду показання, що з обвинуваченим незнайомий. На посаді заступника прокурора Подільського району міста Києва працював з березня по листопад 2015 року. Слідчий у цьому провадженні був ОСОБА_41 . Він погоджував підозру. Коли стало відомо про те, що обвинувачений є співробітником СБУ, не знає. 15 квітня 2015 року він знав, що обвинувачений є співробітником СБУ, але підтвердження цьому не було. Вважає, що підозру обвинуваченому ОСОБА_13 оголошено законно. Про тиск на обвинуваченого йому не доповідали. Наскільки йому відомо, то всі права підозрюваного було дотримано.
Експерт ОСОБА_42 , який проводив судово-психіатричну експертизу, дав показання, що зроблені висновки повністю підтверджує. Під час дослідження використовувались матеріали кримінального провадження, проводилась бесіда з підекспертним. Обвинувачений розповів ситуацію так само, як розказував на досудовому слідстві. Обвинувачений складає враження людини розумної, яка має великий досвід . На момент спілкування та на момент виготовлення висновку обвинувачений був абсолютно адекватним.
Судово-медичний експерт ОСОБА_43 , який проводив судово-медичну експертизу підтвердив свої висновки також вказав, що був присутній під час огляду трупу на місці події. Смерть ОСОБА_15 є насильницькою, яка відноситься до видів насильницької смерті, як травма тупими предметами, яка супроводжувалась певною крововтратою. В межах отриманих даних можливо визначити максимальний часовий проміжок, у який отримано ушкодження. Вказані тілесні ушкодження були спричинені в максимальний проміжок часу, що складає 30-40 хв. Не має ніяких методик для встановлення мінімального проміжку часу . Всі тілесні ушкодження отримані в проміжок часу, який не перевищував 30-40 хвилин.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.01.2015 року, було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_6 , де було виявлено поруч із диваном на підлозі труп особи чоловічої статі (т.1 а.с.27-37);
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 336 від 01.02.2015 року смерть ОСОБА_15 настала у зв`язку із шоком, травмою голови та грудей з ушкодженнями головного мозку, ребер та легень, що пов`язана з нападом з використанням тупого предмету, в квартирі АДРЕСА_6 (т.1 а.с.102);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 8/тр від 10.03.2015: на представленому на дослідження електричному радіаторі є пошкодження, що утворені не внаслідок експлуатації; механізм виникнення пошкоджень, пов`язаний з прикладанням значного зусилля, але за відсутності відображених форми та розмірів об`єкту яким спрямовувалось зусилля та супроводжуючих ознак, повністю встановити механізм виникнення пошкоджень не виявилось можливим (т. 2 а.с 49-52);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №124 мб від 20.03.2015 року: при дослідженні «гігієнічної палички» зі змивом з раковини ванної кімнати виявлено кров людини; встановлені генетичні ознаки( ДНК- профіль ) крові людини на змиві з раковини ванної кімнати, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 ( том 2 а.с. 55-57 );
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 126 мб від 20.03.2015 року, при дослідженні поверхні електрорадіатора виявлено кров людини: в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК- профіль) слідів крові на поверхні електрорадіатора. Генетичні ознаки (ДНК- профіль) слідів крові на поверхні електрорадіатора збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статті та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_15 та в об`єктах №№ 1-4 складає 8,14 х 10(-25). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 1,23 х 10(24) ( тобто не частіше ніж у 1 з 1,23 септильйонів осіб) (т.2 а.с 65-68);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №130 мб від 20.03.2015 року: при дослідженні на поверхні шапки, що була вилучена під час огляду квартири АДРЕСА_6 , виявлено клітини та клітинні елементи з ядрами. При дослідженні поверхні шарфа виявлено клітини і клітинні елементи з деструктивними ядрами. При дослідженні на поверхні шапки крові не виявлено. При дослідженні поверхні шарфа виявлено кров людини, видову приналежність якої не встановлено. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК- профіль) клітин та клітинних елементів з ядрами на поверхні шапки та слідів крові на поверхні шарфа. Генетичні ознаки (ДНК- профіль) слідів крові, клітин та клітинних елементів з деструктивними ядрами на поверхні шарфа не встановлено. Генетичні ознаки ( ДНК- профіль) клітин та клітинних елементів з ядрами на поверхні шапки є змішаними та містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 . Генетичні ознаки (ДНК- профіль) слідів крові на поверхні шарфа належать особі чоловічої генетичної статті та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 .Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлено у зразку крові трупа ОСОБА_15 та об`єкті №2 складає 8,14 х 10(-25). Сукупність генетичних ознак встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 123 х 20(24) ( тобто не частіше ніж у 1 з 123 септильонів осіб) (т. 2 а.с. 77-81);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №24/д від 17.02.2015 року: на поверхні наданих на дослідження об`єктах, а саме: полімерного пакету білого кольору та пляшці з-під йогурту, які було виявлено та вилучено 01.02.2015 року під час огляду місця події, яким проведено огляд квартири АДРЕСА_6 та трупу, слідів папілярних узорів не виявлено. У зв`язку з тим, що на поверхні наданих на дослідження об`єктах, а саме: полімерного пакету білого кольору та пляшці з-під йогурту, які було виявлено та вилучено 01.02.2015 року під час огляду місця події, яким проведено огляд квартири АДРЕСА_6 та трупу, слідів папілярних узорів не виявлено , тому відповісти на питання «Якщо так, то чи придатні виявлені сліди папілярних узорів?» не виявилось можливим (т. 2 а.с. 89-91);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 123 мб від 17.03.2015 року: при дослідженні зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 , виявлено кров людини та клітини з ядрами. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК- профіль) зразка крові трупа ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , крові людини та клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Генетичні ознаки крові людини та клітини з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові людини та клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 8,14х 10(-25). Сукупність генетичних ознак встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше , ніж у 1 х 1,23 септильйонів осіб (т 2 а.с. 97-100);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 129 мб від 26.03.2015 року: при дослідженні поверхні двох фрагментів килимка виявлено кров людини. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки( ДНК- профіль) слідів крові на поверхні двох фрагментів килимка. Генетичні ознаки( ДНК- профіль) слідів крові на поверхні двох фрагментів килимка збігаються між собою, належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 . Походження вищевказаних генетичних ознак за рахунок ОСОБА_15 виключається.(т. 2 а.с.113-115);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 128 мб від 27.03.2015року. При дослідженні поверхні куртки виявлено кров людини. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки ( ДНК- профіль ) слідів крові на поверхні куртки. Генетичні ознаки (ДНК- профіль) слідів крові на поверхні куртки збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 .Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_15 та в об`єктах №№ 1-6 складає 8.14х 10(-25). Сукупність генетичних ознак встановлених у вказаних об`єктах зустрічається не частіше ніж у 1 з 1.23 х 10(24) (тобто не частіше ніж у 1 з 1,23 септильйонів осіб) (т 2 а.с. 123-126);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 817мб від 04.04.2015 року при дослідженні зубочистки та недопалку сигарети «PARLIAMENT», якими користувався ОСОБА_13 виявлено клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки (ДНК- профілі) клітин з ядрами на зубочистці та недопалку сигарети «PARLIAMENT», якими користувався ОСОБА_13 , які збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками крові людини на змиві з раковини ванної кімнати ( згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в місті Києві від 20.03.2015 № 124 мб) (т. 2 а.с. 147-149);
Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 818мб від 04.04.2015 року: генетичні ознаки (ДНК- профіль) клітин з ядрами на зубочистці та недопалку сигарети «PARLIAMENT», якими користувався ОСОБА_13 (згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС Україна в місті Києві від 04.04.2015 № 817 мб), збігаються з генетичними ознаками ( ДНК- профілем) слідів крові на поверхні двох фрагментів килимка ( згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в місті Києві від 26.03.2015 № 129 мб) (т 2 а.с.158-159);
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2015 року, який відбувався в приміщенні кв. АДРЕСА_6 , де ОСОБА_13 пояснив та продемонстрував, що 31.01.2015 року в приміщенні вказаної квартири о 19-00 годині він мав розмову з ОСОБА_13 . Під час розмови, на її закінчення, ОСОБА_13 несподівано замахнувся на нього радіатором ( в судовому засіданні було уточнено, що ОСОБА_13 мав розмову з ОСОБА_15 та ОСОБА_15 замахнувся на ОСОБА_13 радіатором). Він відбив радіатор та завдав удару рукою потерпілому в обличчя. В подальшому завдав удари ногою. Скільки ударів завдав ногою, не пам`ятає. Потім помив руки в ванній кімнаті, так як пошкодив руку об радіатор. Після чого, залишив квартиру (т.4 а.с.228-231);
Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 336 від 03.04.2015 року, у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були виявлені такі тілесні ушкодження:
а) закрита травма грудей та живота:- множинні переломи ребер з обох сторін: справа - 8-11 ребер справа між лопатковою та навколохребцевими лініями; 8-10 ребер між серединоключичною та переднє-пахвовою лініями;зліва -1 ребра по середнє-пахвовій лінії; з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів - 2-6 ребра (фрагментарно) по середньо-ключичній і середньо-пахвовим лініям; 7-е ребро по середньо-ключичній лінії, по середньо-паховій, заднє-пахвовій лініям і по лопатковій лінії; 8-е ребро по переднє - і заднє-паховим лініям; 9-12 ребра по заднє-пахвовій лінії;повний поперечний фрагментарний перелом тіла грудини на рівні 2 та 4 міжреберних проміжків (з розривами пристінкової плеври) та крововиливами у оточуючі тканини; чисельні крововиливи у тканину лівої легені; крововиливи у корінцевий апарат обох легень; розриви судин легень та бронхів; крововиливи у переднє середостіння та корінці діафрагми з обох сторін;косо-поперечні переломи поперечних відростків 1-3 поперекових хребців з крововиливами у оточуючі тканини; крововиливи у брижу тонкого кишечника; у зв`язків апарат печінки;закрита черепно-мозкова травма: розлогий синець у лівій навколоочній ділянці (з розповсюдженням у обидва куточки лівого ока, у ліву підочну ділянку, у ліву скронево-лобну ділянки) на фоні якого у ділянці тіла та хвоста лівої брови забійна рана; розлогі крововиливи у м`яких тканинах правої тім`яної ділянки (на відстані 1,5(см) від серединної лінії, розмірами 5х6(см)); у тім`яній ділянці зліва на 2,5(см) ліворуч від серединної лінії, (2х4(см)); у правій навколовушній ділянці 0); У м`яких тканинах лівої навколовушної ділянки, з розповсюдженням у тім`яно-скроневу ділянки (16х14(см); забійні рани верхньої губи справа та забійна рана нижньої губи з крововиливами у оточуючі м`які тканини; крововиливи у слизові оболонки обох очей та у рогівку лівого ока (майже на всю площину); субарахноїдальні крововиливи обох тім`яних часток; лівої скронево-лобної частки (з розповсюдженням на базальну поверхню); дрібні кортикальні крововиливи в правій тім`яній частці, у лівій тім`яній та скроневих частках розташованих в проекції центральних звивин вказаних часток;
б)садно на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу (3,5х4,0(см)); синець верхньої третини ліктьової поверхні правого передпліччя (3,5х4,0(см));
в)травматична ампутація дистального фрагменту нігтьової пластинки 5 лівої кисті.
Смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від поєднаної травми голови, грудей та живота, з розвитком крововтрати та шоку. Тілесне ушкодження, вказане у п. а) даних Підсумків, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (стосовно живих осіб). Кожне з тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, має ознаки (відносно живих осіб) ЛЕГКОГО тілесного ушкодження. Тілесне ушкодження, вказане у п. в) даних підсумків, має ознаки (відносно живих осіб) тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.
Виявлені тілесні ушкодження утворилися:садно - внаслідок тертя, удару під кутом чи поєднання такого впливу тупого твердого предмету;синець - за рахунок удару тупого твердого предмету; порушення анатомічної цілісності нігтьової фаланги 5 пальця лівої кисті відбулося від дії плоского предмету, у якого був гостро-ріжучий край. Визначитися із напрямком дії травмуючої сили можливо після отримання результатів медико-криміналістичного дослідження;комплекс ушкоджень у ділянці голови утворився від щонайменш 6-7 кратної дії (ударів-співударянь) тупих твердих предметів; комплекс ушкоджень у ділянці грудей та живота утворився від неодноразової дії тупого предмету з необмеженою незначно ребристою поверхнею.
Між спричиненням тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків та настанням смерті ОСОБА_15 вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, дані судово-токсикологічного дослідження (наявність початкових ознак лейкоцитарної реакції у травмованих ділянках), дає підстави стверджувати, що всі вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися, приблизно за 2-4 години до настання смерті. Решта тілесних ушкоджень, вказаних у п. п. б), в) даних Підсумків, не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_15 . Як випливає із даних судово-токсикологічного дослідження тканини м`язу, сечі від трупу ОСОБА_15 - під час спричинення виявлених тілесних ушкоджень, останній був тверезий. ( т.14 а.с.8-19);
Згідно акту судово-медичного дослідження № 136 від 01.02.2015 року, кров трупа ОСОБА_15 - відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ( т.14 а.с.20);
Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 379 від 20.04.2015 року, вилучений під час огляду місця події 31.01.2015 року за адресою АДРЕСА_7 , слід №7 папілярного узору пальця руки з діаметральними розмірами 25x15 мм - залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сліди папілярних узорів рук: №1 з діаметральними розмірами 24x12 мм, №2 з діаметральними розмірами 26х20 мм, №4 з діаметральними розмірами 16x11 мм., №5 з діаметральними розмірами 24x12 мм, №8 з діаметральними розмірами 17x11 мм залишені не ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дактилокарти яких були надані, а іншою особою ( т.14 а.с. 43-46);
Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 9/тр від 23.02.2015 року, врізний замок та циліндровий механізм замка, на дослідження надано у справному стані. На поверхнях наданого сувальдного замка та циліндрового механізму замка, слідів дії підібраного ключа, стороннього предмету чи відмички не виявлено ( т.15 а.с.188-192);
Згідно висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 127 мб від 07.08.2015 року, при дослідженні подушки виявлено кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові людини на подушці, які збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові людини на подушці та зразку крові трупа ОСОБА_15 , складає 8,14х10(-25). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1, 23 септильойонів осіб.
Згідно висновку експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 659 від 30.07.2015 року, ОСОБА_13 будь-яким стійким хронічним чи іншим психічним порушенням не страждає. ОСОБА_13 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, будь-яким стійким хронічним психічним порушенням не страждав, а страждав психічним порушенням (невротичним, пов`язаним зі стресом) у вигляді розладу адаптації, змішаної тривожної та депресивної реакції (F 43.22.), і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_13 на момент скоєння правопорушення, в якому він підозрюється, у будь-якому тимчасовому хворобливому стані не перебував і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_13 на даний час, будь-яким стійким хронічним психічним розладом не страждає і за своїм психічним станом застосування до нього будь-яких примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_13 за своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_13 алкогольною залежністю не страждає і застосування до нього заходів медичного характеру з даного приводу не потребує. У період, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється (30.01.2015р.), ОСОБА_13 не перебував у стані фізіологічного афекту, а також іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність. Кваліфікація стану сильного душевного хвилювання не входить в компетенцію експертів. Емоційний стан ОСОБА_13 у період, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється (30.01.2015р.), слід кваліфікувати як емоційне збудження з проявами фізичної агресії на фоні довготривалої психотравмуючої ситуації.
Також експерти у висновку вказали, що під час дослідження, ОСОБА_13 посилався, що на період часу, що передував розслідуваній події, він продовжував потерпати від негативних думок з приводу «сімейного краху», мав пригнічений настрій, тривожний сон, неналежне самопочуття та продовжував приймати заспокійливі засоби. Причиною свого відвідування потерпілого на момент розслідуваної події, підекспертний називає своє бажання «поговорити з потерпілим, з метою улагодження взаємовідносин, знаходження виходу з виниклої ситуації...» та без наміру «зроби зле». У той же час, коли потерпілий «накинувся» на підекспертного, то він «...став боронитись...не зміг стримати сплеску накопиченої люті та болю...»; наніс йому певну кількість ударів - скільки саме, «не пам`ятає» по причині, як на його думку, виниклого «афективного стану». При нагадуванні про ситуацію, підекспертний виявляє елементи нестійкості настрою, емоційної лабільності, песимістичності самооцінки, що проте, після зміни теми розмови, через певний час зникає.
У бесіді про правопорушення, в якому ОСОБА_13 підозрюється, він занадто докладно, деталізовано розповідає про ситуацію, яка передувала події 30.01.2015 року. Розповідає, що з потерпілим ОСОБА_15 був знайомий з 2010р., підтримували з ним товариські відносини, разом відмічали свята, вітали один одного з днями народженнями та інше. З літа 2011р. його дружина ОСОБА_16 почала працювати в страховій компанії ОСОБА_15 «Лемма». Через деякий період він почав помічати, що дружина занадто зацікавлена роботою, все більше часу проводить в офісі, додому приїжджає пізно, майже не займається сином, часто сумісно з ОСОБА_15 їздить у відрядження, які співпадають з святковими датами, його днями народження та інше. Ревнував дружину, висловлював їй претензії, відносини між ними почали псуватися, виникали конфлікти.
У вересні-жовтні 2014р. вони проживали не разом. У період, коли дружина перебувала сумісно з ОСОБА_15 у Москві, він з її планшету дізнався, що вони мешкали в одному номері. З цієї причини він посварився з дружиною по телефону, потім слухавку взяв ОСОБА_15 та заявив, щоб він не втручався в його стосунки з ОСОБА_16 . Вважає, що тоді переніс сильний стрес: у нього піднялась температура, відчувався нестерпний головний біль, він втрачав свідомість. Після повернення дружини вони домовились, що вона буде більше приділяти уваги сім`ї та вони сумісно проведуть відпустку в Єгипті. Однак у середині листопада 2014р. дружина заявила, що повинна знову їхати з ОСОБА_15 у відрядження в Баку на міжнародну банківську конференцію. У ОСОБА_44 вони знову поселилися в одному номері готелю. Внаслідок цієї «новини» у нього знову почалися сильні серцеві та головні болі, запаморочення, різке підвищення температури, око запливло кров`ю, «опустилась» ліва половина обличчя.
Упродовж листопада - грудня 2014р. він зі спокійної, врівноваженої особистості перетворився на таку, яка знаходиться в постійному депресивному стані, відчуває сильні головні та серцеві болі. Від нервового перенапруження втратив багато ваги.
У першій декаді січня 2015р. у нього погіршився стан здоров`я, він вимушений був поїхати в місто Рівне та пройшов там обстеження в невропатолога, який призначив йому довготривале лікування.
Орієнтовно в середині січня 2015р. поведінка дружини в черговий раз змінилася. ОСОБА_15 знову їй дзвонив, а вона вдома виконувала службові обов язки, щось робила за комп`ютером.
Він у цей час проаналізував дані, зібрав інформацію про керівництво СК «Лемма» та направив цю негативну інформацію в Національні банки Росії та Казахстану, з якими ОСОБА_15 співпрацював.
У кінці січня 2015р. дружина розповіла йому, що знову повинна летіти в Казахстан у чергове відрядження.
З 13.01.2015р. дружина почала приходити додому біля 24 год. ночі, стосунки між ними знову погіршилися, він перебував у депресії. Пропонував дружині звільнитися, пропонував їй декілька інших місць роботи, але вона відмовлялася.
На додаткові розпитування експерта ОСОБА_13 розповів, що він вважав, що ОСОБА_15 мав на дружину психологічний вплив, зробив такий «ореол», що вона «значущий та незамінний співробітник». Крім того, «затягнув її в масонську ложу». Дружина висловлювалася про ОСОБА_15 виключно в позитивному ключі, заявляла, що він самий розумний та самий цікавий. Була готова допомагати своєму шефу безоплатно, майже не отримувала за свою працю заробітної платні. Зробив висновок, що ОСОБА_15 головний винуватець псування їх відносин з дружиною. Емоційно заряджено промовляє: «Он - интриган! Он удовлетворял свои амбиции, свою неполноценность, потому, что имел комплекс Наполеона!». Відчував в той час «глибокий душевний біль, образу, тому що дуже любив дружину, хотів зберегти сім`ю...».
29.01.2015р. він зателефонував ОСОБА_15 та запропонував зустрітися, той пообіцяв, однак обіцянки не виконав.
Про подальші події підекспертний розповідає більш коротко, описує лише свої дії, на запитання експерта про їх емоційне забарвлення чітко та точно не відповідає.
Повідомляє, що 30.01.2015р. він підвозив до Києва свого знайомого ОСОБА_45 , якому потрібно було вирішувати справи на ОСОБА_46 . Він підвіз ОСОБА_45 та вирішив зустрітися з ОСОБА_15 . Хотів поспілкуватися з ним про те, чи буде він виконувати вимоги, які він йому висловлював раніше, щодо умов праці дружини в компанії «Лемма». ОСОБА_47 повторити їх, та, якщо той відмовить, то розповість, що і до Казахстану він може не їхати, бо туди вже відправлено компромат та ніхто там з ним розмовляти не буде. Емоції відчував не дуже позитивні, але й не агресивні. У ході спілкування ОСОБА_15 відмовився виконувати його умови та промовив, що якщо він буде йому погрожувати, то його дружина піде із сім`ї, а він зруйнує його кар`єру. У відповідь він розповів, що до Казахстану ОСОБА_15 може не їхати, бо там з ним ніхто більше працювати не буде. ОСОБА_48 після цих слів «ушел в себя».
Коли він почав підніматися з дивану, на якому сидів, побачив, що ОСОБА_15 схопив масляний радіатор та кинувся на нього. Він рефлекторно відбив радіатор правою рукою та вдарив ОСОБА_15 по челюсті. Той впав, радіатор впав на нього. ОСОБА_15 намагався піднятися, відповзти в сторону, а він наносив йому удари рукою та ногами, але куди, - сказати не може. У цей момент в нього сильно боліла голова («в голове пульсировало»). В якийсь момент він побачив, що з його руки фонтаном б`є кров. ОСОБА_15 лежав на підлозі, на кутку його рота була кров. Він рухався, щось мичав, був живий. Він промовив у його бік: « ОСОБА_49 , пробач, ти дурак!» та пішов до ванної, де помив руку. Потім підійшов до ОСОБА_15 , запитав: «Як ти?»; той щось проминав, і він пішов з квартири. Двері були закриті. Пальто чи куртка ОСОБА_15 лежали на спинці стільця в прихожій, кишеня його пальто була відтопирена та він побачив там ключі. Відкрив двері та вийшов.
На уточнюючі запитання експерта щодо його емоційних переживань під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 відповів, що наносив удари з ціллю самозахисту, відчував якісь негативні емоції та пульсацію в голові. Коли побачив кров, ця негативна емоція пройшла. Роздумував, чому ОСОБА_50 на нього накинувся? Потім додав: «Я перший раз не проконтролював свої емоції!». Коли вийшов на вулицю, закурив, підійшов до автомобілю, та поїхав. У душі відчував пустоту, аналізував свою поведінку. Потім заїхав до кафе, де випив стакан віскі. Приїхавши додому, вжив ще півпляшки віскі та ліг спати.
У ході проведення експертної комісії 30.07.2015р. ОСОБА_13 деякі моменти ситуації правопорушення, в якому підозрюється, описав по іншому. Додав, що коли ОСОБА_15 кинувся на нього з радіатором, він відчув страх за своє життя та зрозумів, що той буде його добивати. Відбив радіатор та наніс удар, той впав. У подальшому не знає, скільки ще наніс йому ударів руками та ногами. Однак це продовжувалося недовго. Коли він зупинився, то подивився на часи і побачив, що пройшло декілька хвилин. Перестав бити потерпілого тому, що відчув біль у своїй руці та побачив фонтан крові. Той лежав та щось бурмотів. Пішов мити руку у ванну, відчував спустошеність та втому. Промовив у бік потерпілого, що він дурак, але іншими словами, більш грубо. З квартири виходив повільною ходою, бо ноги були важкими.
На додаткові запитання експертів ОСОБА_13 відповів, що в ході бесіди з ОСОБА_15 відчував гнів, нетерпимість, однак це було всередині, а зовні він поводився спокійно. Ударів радіатором потерпілому не наносив, допомоги йому не надавав, «навіть не дивився в його сторону, коли уходив!».
Правопорушенню передувала складна сімейна ситуація, пов`язана з погіршенням відносин між ОСОБА_13 та його дружиною. Він ревнував її до ОСОБА_15 , з цих причин між ними виникали конфлікти, стосунки псувалися. Дружина запевнювала, що її відносини з ОСОБА_15 мають суто діловий та товариський характер. Він не довіряв дружині, стежив за нею, збирав інформацію про її поведінку в ході відряджень, а також - компрометуючі матеріали на керівництво «Лемми» з подальшою відсилкою їх в організації, з якими ця компанія співпрацювала. Хотів «ударить ОСОБА_51 по самому больному месту, - разрушить его бизнес», а дружині показати «его истинное лицо». Дружина продовжувала працювати на"«Леммі», їздила у відрядження, зупинялася з ОСОБА_15 в одному номері. Він пояснював таку поведінку дружини тим, що ОСОБА_15 «психологічно впливає на неї», «маніпулює та підкорює її собі». Стосунки між ними продовжували погіршуватися, сприймав, що «сім`я руйнується на очах», відповідальність за це покладав на ОСОБА_15 .
Підекспертний болісно переживав вищезазначену сімейну ситуацію, бо дуже любив дружину, вважав сімейні стосунки найголовнішими у своєму житті. Свої емоційні переживання в цей період описує як душевний біль, відчай, «депресія», безсилля, приниження. На фоні емоційних переживань негативного спектру в нього погіршився стан здоров`я, аналіз якого буде наданий у медичній частині даної експертизи. Зміни в його фізичному та психологічному стані почали помічати оточуючі, які відмічали в нього поганий настрій, дратівливість, погіршення працездатності, висловлювання «депресивного» характеру, велику втрату ваги.
Вищезазначене свідчить про те, що ситуація, яка передувала правопорушенню, носила для ОСОБА_13 довготривалий психотравмуючий характер, блокувала особистісно-значущі для нього потреби в збереженні сім ї, душевному спокої, гармонійних стосунків з дружиною, та викликала емоційні переживання негативного спектру (душевний біль, відчай, безсилля, приниження). По відношенню до ОСОБА_15 відчував «гнів, нетерпимість».
Такі індивідуально-психологічні риси підекспертного, як недовірливе ставлення до оточуючих, схильність перебільшувати їх негативне ставлення до себе, підозрілість, схильність до надцінних висновків, почуття суперництва, педантичність, застрягання на значущій інформації та переживаннях, сприяли його фіксованості на негативних переживаннях та їх накопиченню, перекладанню відповідальності за їх з дружиною відносини на іншу особу ( ОСОБА_15 ).
Психологічний аналіз поведінки ОСОБА_13 у ситуації правопорушення 30.01.2015р., в якому він підозрюється, дозволяє визначити наступне: ситуація конфлікту, яка передувала агресивним діям ОСОБА_52 не була для нього несподіваною, тому що їх зустріч проходила з його ініціативи, він розумів, що їх розмова не буде безпроблемною та нейтральною. Агресивна поведінка ОСОБА_13 не супроводжувалася звуженням свідомості, про що свідчить здатність його до короткого, але послідовного відтворення подій та збереженість контролю над діями потерпілого (бачив, що той «намагався підвестися, відповзти»), над своїми відчуттями («відчував головний біль, пульсацію в голові»).
Агресивні дії підекспертного не носили автоматизованого та стереотипного характеру: з висновків СМЕ (висновок експерта №336 від 03.04.2015р.; т. 14, а.с.8-19) випливає, що смерть ОСОБА_15 настала від поєднаної травми голови, грудей та живота. Механізм утворення ушкоджень був різним - від ударів тупих твердих предметів, від дії плаского предмету з гостро-ріжучим краєм та від неодноразової дії тупого предмету з необмеженою ребристою поверхнею. Власні агресивні дії мотивуються самим підекспертним («Я чітко зрозумів страх за життя, що він мене буде добивати; зрозумів, що потрібно радіатор відбивати та наніс удар»). Забування кількості нанесених потерпілому ударів, на що посилається ОСОБА_13 , не є достатньою підставою для кваліфікації надзвичайних емоційних станів.
У подальшій поведінці підекспертного не відмічалося ознак фізичної та психічної астенії. Його енергетичні ресурси дозволили йому в цей період вести себе активно, цілеспрямовано та послідовно: відмітив по часах проміжок часу, промовив негативно забарвлену фразу в бік потерпілого, вимив від крові руки у ванній, знайшов ключі та покинув квартиру, а далі вів автомобіль по місту, спілкувався з ОСОБА_53 .Ґ. Той не помітив у поведінці, зовнішньому вигляді, висловлюваннях підекспертного нічого незвичайного, невластивого йому раніше. Дружина ОСОБА_16 теж не відмітила будь-яких незвичайних особливостей у поведінці ОСОБА_13 (побачила його приблизно о 21год. 30.01.2015р.).
Відсутність всіх необхідних феноменологічних ознак надзвичайних емоційних станів у їх сукупності та послідовності свідчить про те, що в період діяння, в якому ОСОБА_13 підозрюється, він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність.
Його емоційний стан у зазначений період слід кваліфікувати як емоційне збудження з проявами фізичної агресії на фоні довготривалої психотравмуючої ситуації. Вказаний емоційний стан знайшов своє відображення в поведінці підекспертного, знизив інтелектуальний контроль поведінки та можливості пошуку раціонального вирішення конфлікту, але не досягав глибини фізіологічного афекту.
Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 172-МК від 04.06.2015 року, Травматична ампутація дистального фрагменту нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті, не могла утворитись внаслідок падіння на 5 палець ОСОБА_15 , електрорадіатора «Скарлет», який був наданий на експертизу. Травматична ампутація дистального фрагменту нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті утворилася від дії плаского предмету, у якого був гостро-ріжучий край ( т. 15 а.с.231-234);
Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1118 мб від 10.07.2015 року, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові підозрюваного ОСОБА_13 , 1973 р.н. Генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_13 , 1973 р.н. збігаються з генетичними ознаками крові людини на змиві з раковини ванної кімнати (згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в місті Києві від 20.03.2015 № 124 мб) та генетичними ознаками крові людини на поверхні двох фрагментів килимка (згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в місті Києві від 26.03.2015 № 129 мб). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак зразка кров: підозрюваного ОСОБА_13 , 1973 р.н., об`єкту № 1 на змиві з раковини ванної кімнати та об`єктів №№ 1, 2 на поверхні двох фрагментів килимка складає 4,65 х 10 (-24). Сукупність генетичних ознак не частіше, ніж у 1 з 2,15 х 10 (23) осіб ( т.15 а.с.239-246);
Під час судового розгляду була проведена судово-медична (комісійна) експертиза № 225-2016/о від 23.12.2016 року. Експерти зазначили, що щодо характеру та динаміки трупних явищ (з урахуванням причини смерті та в деяких випадках з урахуванням температури оточуючого середовища), які були зафіксовані в різних проміжках часу, і чим раніше до часу настання смерті ці дані зафіксовані, тим менше розкид ймовірного часу настання смерті. Стосовно трупа ОСОБА_15 це було зафіксовано двічі:
при огляді трупу на місці події о 1308 31.01.2015 року: «трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, труп на дотик прохолодний у всіх ділянках, трупні плями при трикратному натисканні блідніють та відновлюють своє забарвлення впродовж 17 хвилин»;
при судово-медичній експертизі трупа в морзі о 2040 31.01.2015 року: «трупне заклякання добре виражено у всіх досліджених групах м`язів, трупні плями при дозованому натисканні зникають та відновлюють своє забарвлення впродовж 22,5-23,0 хвилин, гнилісні зміни не виражені».
Вище наведений характер та динаміка трупних явищ дозволяє вважати, що смерть ОСОБА_15 настала приблизно в проміжок часу між 1300 та 2100 30.01.2016 року. Встановити більш «вузький» розкид ймовірного часу настання смерті потерпілого, не можливо. Також експерти вказали, що враховуючи характер та об`єм клітинної реакції в м`яких тканинах із зон ушкоджень, загальну однотипність зазначеної реакції, можна вважати, що всі тілесні ушкодження були спричинені потерпілому протягом короткого проміжку - не більш приблизно 30 хвилин.
Окремо слід зазначити про те, що характер мікроскопічних змін в м`яких тканинах відокремленої нігтьової фаланги 5-ого пальця лівої кисті, свідчить про те, що відокремлення даної фаланги було здійснено або в термінальний період або після настання смерті потерпілого.
Враховуючи те, що тілесні ушкодження у потерпілого розташовані переважно по передній поверхні тіла, з наявністю також ушкоджень в інших анатомічних ділянках тіла, слід вважати, що в ході спричинення тілесних ушкоджень потерпілий переважно був звернений до травмуючого предмету передньою поверхнею тіла. Встановити чітке взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень, не можливо. Для відповіді на питання стосовно настання смерті потерпілого в іншому місці - судово-медичні дані відсутні.
Зважаючи на наявність та характер помарок крові на місці виявлення трупу («Ілюстративна таблиця огляду місця події»), слід вважати, що тіло потерпілого з наявними на ньому тілесними ушкодженнями зміщувалося: що можливо як при самостійному переміщенні потерпілого в процесі отримання ним тілесних ушкоджень, так і за рахунок зміщення його групу сторонньою особою.
Враховуючи характер, локалізацію, об`єм тілесних ушкоджень, причину смерті потерпілого, експерти вважають, що після спричинення потерпілому всіх тілесних ушкоджень, самостійне пересування останнім виключається.
Судово-медична експертиза не встановлює за наявними судово-медичними даними щодо тілесних ушкоджень (кількість тілесних ушкоджень, їх характер, об`єм тощо) кількість осіб, які спричинили такі ушкодження.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_13 злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як навмисне вбивство іншої особи.
Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер встановлених стосунків між обвинуваченим та потерпілим, покази свідків, висновки проведених експертиз та протоколи слідчих дій.
Обставини обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, узгоджуються з його детальними поясненнями експертам під час проведення судово-психіатричної експертизи, висновки якої колегія суддів вважає належними та допустимими.
Не містять висновки про обставини вчинення злочину ОСОБА_13 істотних протиріч з обставинами, які він викладав під час слідчого експерименту
17 травня 2016 року в судовому засіданні було переглянуто відеозапис слідчого експерименту з відтворенням ОСОБА_13 обставин вчинення ним злочину ( т.4, а.с.233).
Суд звертає увагу, що слідчим помилково вказано у протоколі слідчого експерименту, що ОСОБА_13 розповідає про події 31 січня 2015 року, згідно відеозапису він розповідає про події 30 січня 2015 року.
При цьому суд також звертає увагу, що ОСОБА_13 спокійно, детально, змістовно розповідає події вечора 30 січня 2015 року, задає запитання. Він посилається, що розповідав ОСОБА_15 , що в нього руйнується сім`я, просив звільнити дружину, що він знайшов їй вже 4 місця роботи. На що йому відповідав ОСОБА_15 , що нехай його дружина сама визначається як діяти. В подальшому заявив, що не звільнить її, що має на неї такий вплив, що вона зробить так, як він скаже. Якщо він їй скаже, то вона піде із сім`ї. Почав говорити ОСОБА_13 , що він ніхто і звати його ніяк. В подальшому ОСОБА_13 , сидячи на дивані, почав підніматись і побачив, як тримаючи в руках радіатор обігрівача, ОСОБА_15 намагається вдарити ним його по голові, на що він підставив руку, захистивши голову. Він правою рукою наніс удар у щелепу ОСОБА_15 , від чого той впав. Він почав йому руками і ногами наносити удари і зупинився лише після того, як ОСОБА_15 почав хрипіти. Він вдарив його ще раз ногою. Оскільки з руки текла кров, то пішов помив руку на кухні, а потім у ванній кімнаті. Підійшов до ОСОБА_15 , побачив, що у того текла кров з рота і він запитав « Ну як ти?». Після цього обмотав руку рушником і пішов. Двері квартири відкрив ключами, які знайшов.
Колегія суддів переконалась під час перегляду відеозапису, що ОСОБА_13 не перебуває у будь-якому шоковому стані, він логічно пояснює свої дії, уточнює їх, розказує мотиви своїх дій, наполягає, що мотиву вбивати ОСОБА_15 не мав, тому і не добивав потерпілого. Вказує, що на момент, коли він залишив потерпілого, той був у піджаку і светрі, лежав на підлозі, головою в бік вікна. Вказані показання ОСОБА_13 давав в присутності захисника, понятих та судово-медичного експерта.
В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_13 піддавався такого рівня тиску, який впливав на його волю та спонукав його оговорити себе у вчиненні злочину.
Колегія суддів також бере до уваги, що слідчим в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_54 02 лютого 2017 року закрито кримінальне провадження №0002872 по заяві ОСОБА_13 про застосування до нього незаконних методів розслідування за відсутністю в діях службових осіб прокуратури міста Києва та СУ ГУ МВС України у місті Києві складу кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.365 КК України.
Обставини вчинення ОСОБА_13 вбивства ОСОБА_15 підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, які колегія суддів визнає належними та допустимими. Колегія суддів звертає увагу на кількість, характер тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілому, що в сукупності свідчить про направленість умислу обвинуваченого позбавити життя ОСОБА_15 .
Висновки проведеної комісійної експертизи спростовують доводи ОСОБА_13 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_15 були заподіяні в іншому місці, куди він міг піти після їхнього конфлікту. Так експерти вказали, що всі тілесні ушкодження ОСОБА_15 були заподіянні в короткий проміжок часу, не більше приблизно 30 хвилин, що відокремлення нігтьової фаланги 5 пальця лівої кисті було здійснено або в термальний період або після настання смерті потерпілого. Обгрунтованими є твердження експертів, що враховуючи характер, локалізацію, об`єм тілесних ушкоджень, причину смерті потерпілого, після спричинення всіх тілесних ушкоджень його самостійне пересування виключається.
Колегія суддів не погоджується з доводами ОСОБА_13 про недопустимість всіх без виключення доказів, з посиланням, що повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні оголошене і вручене не уповноваженою чинним КПК України на те службовою особою, а саме старшим слідчим СВ Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві, незважаючи на вимоги ч.4 ст.216 КПК України і ст.1 розділу II « Перехідних положень» КПК України, що йому, як діючому співробітнику правоохоронного органу ( старшому офіцеру Служби безпеки України, полковнику), повідомлення про підозру повинен був оформлювати, оголошувати і вручати виключно слідчий органів прокуратури, підозрюваним в кримінальному провадженні він так і не став,- хоча до нього під час кримінального провадження застосовувались дії, які згідно вимог КПК України та Конституції України, повинні були застосовуватись виключно до підозрюваного.
Колегія суддів бере до уваги положення ч.2 ст.218 КПК України, яке зобов`язує слідчого при наявності обставин, які можуть свідчити, що розслідування у конкретному кримінальному провадженні не віднесене до його компетенції, проводити розслідування доки, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Тому суд вважає, слідчі СВ Подільського РУ ГУ МВС України, до визначення прокурором підслідності справи прокуратурі міста Києва, на законних підставах і в межах компетенції проводили розслідування кримінального провадження та оголошували підозру ОСОБА_13 за ч.1 ст.115 КК України.
З цих же підстав суд не погоджується з доводами ОСОБА_13 про визнання недопустимими фактичних даних в результаті проведених НСРД, у період з 03.03.2015 по 26.03.2015 року, та у висновках експертів від 04.04.2015 № 817мб (Т.№2, С. 145-155) та від 04.04.2015 № 818мб (Т.№2, С. 156-161).
Суд не погоджується, що підтвердження невинуватості обвинуваченого є фактичні дані відображені в акті застосування розшукової собаки ( т.1 а.с.40), про те що собака взяла слід не вбік вулиці Сагайдачного у місті Києві, куди, як стверджує, він пішов, а в бік вулиці Братської, тобто у зворотному напрямку.
Оскільки науково вивіреної, обґрунтованої і однозначної методики використання пошукової собаки не існує, суд вважає, що собака могла помилитись, взяти слід не вбивці, а осіб, які побували в квартирі до її застосування, однак, вже після вбивства, як то, хатня робітниця, яка виявила труп, працівники швидкої, працівники міліції. Суд також критично ставиться до його доводів, що він одразу однозначно пішов в бік вулиці Сагайдачного.
Колегія судів звертає увагу, що собака пройшла всього 30-40 метрів від будинку, де жив потерпілий, і ОСОБА_13 міг дійсно спочатку пройти в той бік, а потім повернутись, що інформація відображена в акті не є беззаперечно об`єктивною.
Перевіривши доводи захисту про визнання недопустимими фактичних обставин відображених у протоколі огляду місця події від 31 січня 2015 року ( т.1 а.с.27-38 ), де протокол виготовлено від імені слідчого ОСОБА_55 , однак, ним не підписаний, а підписаний слідчим ОСОБА_56 , колегія суддів виходить з того, що згідно матеріалів кримінального провадження старшим слідчої групи був слідчий ОСОБА_34 , саме йому було доручено розслідування кримінального провадження уповноваженою особою (т.1 а.с.3), в групу також входив слідчий ОСОБА_57 . Як встановлено в судовому засіданні, огляд місця події здійснювали обоє слідчих, текст протоколу виготовляв слідчий ОСОБА_35 , який помилково забув його підписати. Оскільки протокол підписаний уповноваженою особою, а саме слідчим ОСОБА_56 і іншими особами, окрім слідчого ОСОБА_55 , суд вважає, що відсутні достатні підстави вважати, що були допущені такі істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть визнання фактичних даних у цьому протоколі недопустимими, тому не погоджується з доводами захисту.
Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_27 , що ОСОБА_13 залишав його на вулиці Андріївській у місті Києві лише на 5-10 хвилин 30.01.2015 року. Колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_27 є добрим знайомим обвинуваченого, зацікавленим у пом`якшені відповідальності ОСОБА_13 . Також його показання спростовуються сукупністю досліджених доказів у справі.
Оцінюючи доводи захисту, що в обвинувальному акті, який був направлений до суду закладені протиріччя в часі можливого скоєння злочину, що стороною обвинувачення час закінчення злочину вказано 19 годин 40 хвилин 30 січня 2015 року, а ОСОБА_13 , згідно роздрукування телефонних з`єднань, був в іншому місці Києва, а тому не міг скоїти злочин, колегія суддів бере до уваги, що в судовому засіданні прокурор змінив обвинувальний акт, в який вніс зміни і ці зміни не протирічать фактичним обставинам встановленим в судовому засіданні. Окрім цього, колегія суддів виходить з того, що час вказаний приблизно настільки наскільки його можливо було встановити під час досудового слідства і судового розгляду і це відповідає вимогам закону.
Суд погоджується з доводами захисту про визнання недопустимими фактичних даних, які містяться в досліджених аудіо записах телефонних розмов ймовірно між обвинуваченим ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_24 ( т.1 а.с.135 та а.с.143). Суд виходить з того, що вказані записи були здобуті в порушення встановленого КПК України порядку, в результаті фактичного проведення оперативно-розшукових заходів особою не уповноваженою згідно закону їх проводити. У зв`язку з цим, визнає недопустимими фактичні дані про зміст розмов абонентів, які містяться в протоколах огляду від 29 березня 2015 року ( т.1 а.с.127-134) та від 30 березня 2015 року ( т.1 а.с.136-142).
Суд визнає допустимими фактичні дані, які містяться у фототаблиці до протоколу огляду місця події від 01.02.2015 року (т.1 а.с.64- 70 ). При цьому колегія суддів виходить з того, що вказана фото таблиця виготовлена старшим слідчим ОСОБА_56 , описана та засвідчена його підписами, як особи що її виготовляла, що відповідає вимогам ст.105 КПК України.
Оцінюючи доводи ОСОБА_13 про те, що наявна інформація в рапорті начальника СКР Подільського РУ ГУ МВС України ОСОБА_58 ( т.12 а.с.19-24) підтверджує його невинуватість, оскільки на аркуші справи 23 у томі 12 відображено з`єднання телефону: НОМЕР_2 , яким користувався потерпілий, де мають місце з`єднання в 22 годині 20 хвилин, 22 годині 24 хвилині та 23 годині 24 хвилини 30 січня 2015 року, також мають місця з`єднання 00 годин 05 хвилин, 05 годин 35 хвилин та 01 година 05 хвилин 31 січня 2016 року, і такі з`єднання фіксували телекомунікаційні вежі на вулиці Андріївській і Сагайдачного, а це підтверджує, що ОСОБА_15 після того як він його залишив у квартирі, переміщався і був живим, суд виходить з наступного.
Як вбачається з показів ОСОБА_59 , який був допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста,оскільки станції МТС, що розташовані по вулиці Сагайдачного, 16-А та АДРЕСА_8 , знаходяться поруч і зона покриття ними перекривається, він не виключає, що телефон, який міг бути в квартирі АДРЕСА_6 міг налаштовуватись на ту чи іншу станцію в залежності від сили зв`язку. Він в судовому засіданні не може визначити азимути дії цих станцій по абоненту телефону, однак, він допускає що вони були направлені в різні боки і не перетинались, що може свідчити, що телефон потерпілого з 18 годин до 24 години 30 січня 2015 року переміщався. Однак, категорично він стверджувати це не може. Він також дав показання, що не є спеціалістом дії системи Блекбері Менеджері, в тому числі фіксації з`єднань абонентів під час її використання.
При цьому суд бере до уваги інформацію оператора ПрАт «МТС Україна» від 31.05.2016 року про те, що точно визначити територіальне місцезнаходження абонента неможливо тому, що відстань від базової станції до мобільного телефону, на яку забезпечується зв`язок залежить від ряду факторів, зокрема, висоти підвісної базової станції, випромінюваної потужності, рельєфу місцевості , типу антени ( т.20, а.с.9).
Також колегія суддів бере до уваги, що аналіз з`єднань вказаного телефонного номеру не свідчить про те, що мали місце розмови з цього телефону.
Адвокат звертає увагу, що згідно висновку судово-медичної експертизи ( т.13, а.с.8-19), вона була проведена не в місячний строк, як регламентує інструкція, без погодження терміну її проведення в установленому порядку. Колегія суддів вважає, що вказані доводи не впливають на висновок про допустимість фактичних даних, які містяться у цьому висновку. Колегія суддів бере до уваги, що КПК України не визначає конкретні строки проведення експертизи і не містить положення, що тривалість проведення експертного дослідження впливає на оцінку допустимості доказів, які воно містить. Окрім цього, з метою перевірки доводів захисника у справі, було проведено судово-медичну комісійну експертизу, яка надала відповідь на додаткові запитання.
Колегія суддів не вбачає істотних протиріч в показаннях експерта ОСОБА_60 , оскільки, вони узгоджуються з висновками проведених експертиз і не протирічать встановленим фактичним обставинам.
Оцінюючи доводи сторони захисту, що згідно висновків проведеної криміналістичної експертизи ( т.13, а.с.43) не ідентифіковано всі сліди взуття виявлені на місці злочину, що є сліди, приналежність яких не встановлена, однак, по розміру вони не можуть належати обвинуваченому, що ці сліди міг залишити саме вбивця, суд бере до уваги показання експерта ОСОБА_61 про те, що виходячи з недостатнього обсягу наявної інформації, не можливо визначити розмір слідів взуття, яке було виявлено під час огляду кв. АДРЕСА_6 . Також суд бере до уваги, що із встановлених фактичних обставин вбачається, що після виявлення трупу потерпілого, квартиру відвідувала свідок ОСОБА_23 , яка доглядала квартиру, працівники швидкої допомоги, працівники слідчо-оперативної групи, які могли залишити сліди на місці злочину у зв`язку з його неналежною охороною. Тому доводи, що сліди підтверджують не причетність обвинуваченого ОСОБА_13 до вбивства, суд вважає необґрунтованими з врахуванням досліджених доказів в їх сукупності.
У зв`язку з допущеними описками, ненаданням стороною обвинувачення достатніх даних щодо часу допиту обвинуваченого ОСОБА_13 , протокол якого датований 25 вересня 2015 року ( т.15, а.с. 293-303), колегія суддів визнає фактичні дані, які містяться в цьому протоколі допиту недопустимими.
Обвинувачений також зазначає, що 01.10.2015 року йому вручено обвинувальний акт, який ґрунтується, на його думку, на незаконній підозрі та з реєстром очевидно недопустимих доказів, якими обґрунтовано доведеність його вини, в які внесено недостовірні відомості, а саме розділ 1 « проведенні в ході процесуального розслідування процесуальні дії» п.163 повідомлення про підозру визначено 16.04.2015 року, а не 15.04.2015 року, розділ 2 « прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» п.92 висновок судово-медичної експертизи № 105 здійснено від 31.02.2015 року - у не існуючу дату ( т.17 а.с.9).
Колегія суддів вважає, що вказані неточності в реєстрі матеріалів досудового розслідування не впливають на висновок суду про вчинення обвинуваченим злочину.
Колегія суддів, оцінюючи доводи обвинуваченого про недопустимість показань свідка ОСОБА_16 , виходить з того, що ОСОБА_16 з посиланням на своє право передбачене ст.63 Конституції України, відмовилась давати показання і суд ніяким чином не використовує її показання під час досудового розслідування для обґрунтування прийнятого рішення.
Крім цього обвинувачений просить визнати необґрунтованою, незаконною, протиправною та недопустимою постанову від 28.04.2015 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені іншому органу досудового розслідування за підписом в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_62 .
Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого, вважає, що прокурор ОСОБА_63 діяв в межах повноважень передбачених ст.36, 218 КПК України.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України колегія суддів бере до уваги, що за нормативним визначенням умисне вбивство ( ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.
Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони ( ст.118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.115 КК України обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.
Згідно із частиною першою ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).
Аналізуючи можливість перебування ОСОБА_13 в стані необхідної оборони чи перевищення її меж, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду України, які неодноразово були висловленні у справах№5-125кс15 від 17 грудня 2015 року, №5-12 кс 14, №5-27 кс 14, №5-29 кс 14, №5-34 кс 14, де Верховний Суд зазначав, що закріплене право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань ( частина третя ст.27 Конституції України).
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.
Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитись з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних прав та інтересів.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, розправитися, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження, доводів обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту вбачається, що виник конфлікт з потерпілим, пов`язаний з висловлюванням обоюдних претензій щодо роботи дружини обвинуваченого, її можливого звільнення, характеру стосунків з потерпілим. За словами обвинуваченого зненацька для нього, в той час, коли він піднімався з дивану, на якому сидів, потерпілий намагався вдарити переносною електричною батарею для обігріву приміщення його по голові, він захищаючись підставив руки, отримав ушкодження пальця лівої руки і інстинктивно наніс правою рукою удар в обличчя, після чого ОСОБА_15 впав. В подальшому, як вказав обвинувачений, він наносив удари потерпілому руками та ногами.
На переконання суду, поведінка обвинуваченого після того як від його удару потерпілий був нейтралізований, кількість, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень потерпілого свідчить, що мотивом його дій був мотив помсти за дії потерпілого, неприязнь до потерпілого за характер стосунків з дружиною, відмовою виконувати умови обвинуваченого.
Наявну неприязнь до потерпілого не заперечував в судовому засіданні і ОСОБА_13 .
Ці обставини підтверджують і висновки експертів про те, що тілесні ушкодження потерпілому могли бути заподіяні на протязі приблизно не більше 30 хвилин, самостійно пересуватись він не міг, якщо ОСОБА_15 і переміщали, то лище в межах місця події.
Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні аналізу телефонних з`єднань телефону абонента НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_13 , в період інкримінованого йому діяння він дійсно перебував в межах дії телефонних веж, які охоплюють вулицю Андріївську у місті Києві. Аналіз цих з`єднань на думку суду свідчить про те, що в нього було достатньо часу для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинили смерть.
Аналізуючи доводи обвинуваченого, що в квартирі ОСОБА_15 виявлена кров третьої особи, суд бере до уваги, що окремі клітини крові були виявлені на шапці та шарфу потерпілого, якими він користувався, могли потрапити туди задовго до 30 січня 2015 року, при цьому частина цих клітин належить потерпілому.
Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_13 злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як навмисне вбивство іншої особи.
Колегія суддів також не встановила в судовому засіданні, що під час вчинення злочину ОСОБА_13 перебував у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого, що узгоджується з висновком проведеної психіатричної експертизи, фактичні дані якої суд визнає належними та допустимими, а також підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні навмисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_13 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_13 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в тому числі межі санкції ч.1 ст.115 КК України, що вказаний злочин відносить до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до скоєного характеризувався позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудним, має на утриманні двох малолітніх дітей, матір похилого віку.
Суд також враховує поведінку потерпілого, яка передувала обставинам вбивства.
Пом`якшуючих покарання обставин, передбачених ст.66 КК України, в діях ОСОБА_13 не встановлено.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_13 обставин, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_13 до покарання у виді реального позбавлення волі.
Щодо доводів прокурора про необхідність позбавлення військового звання полковника та права обіймати посади у правоохоронних органах строком на три роки, то колегія суддів не вбачає для цього достатніх підстав, оскільки, вчинене ОСОБА_13 діяння ніяким чином не відноситься до службової діяльності та проходження ним військової служби, де він характеризувався виключно позитивно, злочин вчинив на ґрунті особистих неприязних стосунків.
Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Розглядаючи позов потерпілої ОСОБА_64 про стягнення на її користь з ОСОБА_13 10 мільйонів гривень на відшкодування моральної шкоди, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст.ст.1167, 1168 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд встановив, що потерпіла ОСОБА_65 , яка є дружиною ОСОБА_66 , та має з ним спільних дітей, зазнали від злочину вчиненого ОСОБА_13 значних моральних страждань.
Суд бере до уваги ступінь та глибину їх душевних стражданнях від втрати чоловіка, а також негативні зміни в їх житті, які сталися у зв`язку із цим, значні психологічні травми та погіршення стану здоров`я, переживання за своє майбутнє та майбутнє дітей. Вона продовжує зазнавати страждань від того, що не може відновити той спосіб життя, який був до смерті чоловіка, страждає від невпевненості за майбутнє, від страху за себе і дітей.
Вона страждає також від того, що в подальшому вимушена одна забезпечувати подальше життя дітей, переживати за її матеріальне становище, навчання та виховання без батька. Вона страждає від того, що бачить страждання дітей, які сумують та постійно запитують за батька, що також створює нестерпний біль та душевне занепокоєння.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судова колегія вважає, що потерпілій ОСОБА_67 заподіяно моральну шкоду на суму 450 тисяч гривень, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_13 до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_13 підлягають стягненню в дохід держави витрати на проведення експертиз у справі, що підтверджується відповідними розрахунками експертних установ.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді тринадцять років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_13 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту затримання з 18 квітня 2015 року.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_13 час попереднього ув`язнення з 18 квітня 2015 року по день набрання вироку законної сили включно, якщо запобіжний захід не буде змінено, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Позов потерпілої ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_4 про відшкодування моральних збитків задовольнити частково стягнути на її користь з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , чотириста п`ятдесят тисяч гривень.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_13 (індивідуальний номер картки платника № НОМЕР_1 ) на користь держави тридцять три тисячі шістсот шістдесят сім гривень 64 копійки судових витрат на проведення експертиз у справі.
Згідно ст.100 КПК України, речові докази:
- кільце з жовтого металу та кулон округлої форми, два телефони «BlackBerry», Флеш-накопичувачі «Lemma» - 3 шт. та «Transcend 64GB» - 1 шт., аркуш паперу з рукописним текстом, кредитна картка «Авант» - НОМЕР_5 , квитанція «ПриватБанк», сім-карктка, 3Г-модем, телефон «Samsung E1050» із сім-карткою «Vodafone», шкіряна куртка, шапка чоловіча, шарф, шкіряний портфель з електронною технікою та грошима в сумі 3600 дол. США, аркуш рукописного тексту, копії документів, чохол з техпаспортом та зарядним пристроєм, сім-картка «Jeans», план-схема, модем «Huawei», коробка з під телефону «Blackberry», флешнакопичувачі 2 шт., зшита папка синього кольору з написом «Страховая компанія ЛЕММА годовой отчет» на 58 арк, папка-скорозшивач зеленого кольору з написом «Отчет о независимой оценке рыночной стоимости имущественных прав» на 40 арк., мобільні телефони 14 шт., сім-картки 24 шт., блокнот з записами, компакт диск, аудіокасета «Olympus», ключ «Multilock», документи про придбання зброї, пакет документів на 29 арк., блокнот синього кольору, лазерні диски 3 шт., дискета-накопичувач, флеш-накопичувач «Transcend», аудіозаписуючий пристрій «Olympus», документи та їх копії на 90 арк., сторінки блокноту з записами на 18 арк., жорсткі диски «Hitachi» та «Fudjitsu», протокол огляду зовн. жорсткого диску «Transcend», вилученого в ході ОМП 31.01.2015 за адресою: АДРЕСА_7 , 29.03.2015 о 10:30-15:30 годин, протокол огляду зовн. жорсткого диску «Toshiba», вилученого в ході ОМП 31.01.2015 за адресою: АДРЕСА_7 , 30.03.2015 о 10:00-14:00, протокол огляду тех. паспорту аудіо накопичувача «Unika AR-2C» 30.03.2015року о 14:10-14:30 годин, які повернуто на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_69 , - залишити в розпорядженні ОСОБА_64
- проїздний документ на поїзд Київ-Харків на 31.01.2015, фіскальний чек на суму 811 грн 60 коп, зразок крові ОСОБА_15 , документи СК «Лемма» на 305 аркушах, вилучені документи на 136 аркушах, документи на 7 арк., протокол огляду диску «Verbatim CD-R 700mb 80min» від 30.03.2015 року о 10:30-14:30 та 16:30-17:30 годин, копія наказу №5, копія заяви ОСОБА_16 , копія особової картки ОСОБА_16 , договір займу від 27.03.2014 на 3 арк., договір про відкриття рахунку на 4 арк., виписка по рахунку на 3 арк., заява про закриття рахунку, квитанція на 1 арк. що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
- електро-радіатор «Scarlett», подушка, що зберігається в камері зберігання речових доказів СУ прокуратури м. Києва, фрагменти поверхні килима, що зберігається в НДКЦ ГУ МВС України в м. Києві, речі ОСОБА_15 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ прокуратури м. Києва, циліндричний механізм замку, що зберігається в камері зберігання речових доказів СУ прокуратури м. Києва, пакет з порожньою пляшкою з під йогурту, що знаходиться на зберіганні у НДКЦ ГУ МВС України в м. Києві, 9 патронів, предмети циліндричної форми схожі на вибухівку у кількості 2 штуки, що зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ прокуратури м. Києва знищити.
- пістолет «Форт 12р» «Г0210», магазин від пістолета, які передано на відповідальне зберігання до дозвільної системи Голосієвського РУ ГУ МВС України в м. Києві передати їх власнику після надання документів, які підтверджують законність володіння.
- взуття чорного кольору 3 пари, звязки ключів 2шт., упаковки стартових пакетів без сім-карток 4 шт., чоловічий костюм, мобільні телефони «Nokia» та «HTC», ноутбук «Lenovo», килимок резиновий пасажирський з автомобіля «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_6 , килимок резиновий водійський, килимок резиновий суцільний з заднього сидіння, килимок резиново-пластиковий з багажника, кросівки «Адідас» (пара) білого кольору, шкіряні рукавиці (пара), піджак коричневого кольору «Воронін», пальто чорного кольору «Воронін», дві шкарпетки білого кольору, футболка білого кольору, шорти темно-синього кольору, рушник синього кольору, шорти синього кольору, рожева футболка, дві білі шкарпетки, рушник синього кольору, мобільний телефон «Ленд Ровер», дві зв`язки ключів, коробка від диктофону, дві радіостанції, зарядний пристрій, документи на 38 арк., блокнот, що повернуто на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_16 - залишити в її розпорядженні.
- паспорт ОСОБА_13 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, направити до Київського СІЗО для доручення до матеріалів особової справи.
- службове посвідчення ОСОБА_13 , яке передано на відповідальне зберігання до СБ України, залишити в розпорядженні СБУ.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_13 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3