АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000353 від 08.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме на:
- 4320 грн.;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», темного кольору, на задній панелі мається напис ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- грошові кошти у сумі 8000 доларів США.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України колегія суддів апеляційної інстанції обмежується складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що клопотання слідчого було розглянуто з порушенням строків, визначених ст. 171 КПК України.

Зазначає, що у своєму клопотанні слідчим не наведено обґрунтування для накладення арешту на майно та не надано належних доказів відповідності грошових коштів критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Також звертає увагу на те, що арешт накладено з порушенням ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 23.03.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000353 від 08.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

23.03.2017 року старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме на:
- 4320 грн.;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», темного кольору, на задній панелі мається напис ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- грошові кошти у сумі 8000 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000353 від 08.02.2017 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора, слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя при накладенні арешту на майно не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, слідчий суддя суду першої інстанції накладаючи арешт на майно, як на правову підставу накладення арешту на майно послався на ті обставини, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та містить на собі сліди кримінального правопорушення, що відповідно є редакцією ст. 170 КПК України, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року. В свою чергу, 28 лютого 2016 року ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року теж втратила чинність і з цього числа діє ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно, як на правову підставу накладення арешту на майно послався на вимоги закону, які втратили чинність.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши доводи клопотання слідчого та матеріали судового провадження вважає, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки може бути використано з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання з урахуванням повідомленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозри від 21.03.2017 року, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, арешт на яке доведено слідчим та прокурором.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000353 від 08.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту та накладено арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме на:
- 4320 грн.;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», темного кольору, на задній панелі мається напис ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- грошові кошти у сумі 8000 доларів США скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на:
- 4320 грн.;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_1 ;
- пластикову картку Приватбанку за номером НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», темного кольору, на задній панелі мається напис ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- грошові кошти у сумі 8000 доларів США.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к