Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/185/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Копичинецькою виправною колонією Тернопільської області № 112 справу за заявою засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого (шлюб зареєстровано 27.03.2015 року Копичинською міською радою Гусятинського району Тернопільської області), до засудження не працюючого, раніше судимого: 06.09.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.2. КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки, про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засудженого: 18.12.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2011 року, остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Фастівського міськрайоного суду Київської області від 18.12.2013 року, строк попереднього ув`язнення з 28.08.2013 року по 18.01.2014 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання так як довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він зробив для себе відповідні висновки, щиро розкаюється у вчиненому. Своєю поведінкою довів своє виправлення. На даний час у зв`язку з зменшенням виробництва він не працевлаштований. З 2016 році навчається у ПТУ при установі та здобуває професію «швея».
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 вважає клопотання засудженого обґрунтованим, оскільки останній на даний час характеризується позитивно і довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Відповідно до висновку, викладеному в характеристиці, який відповідає матеріалам дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого, ОСОБА_5 відбуває покарання з 28.08.2013 року, кінець строку 07.10.2017 року.
Засуджений ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 06.09.2013 року. За час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.
Міру призначеного судом строку покарання в Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) відбуває з 16.04.2014 року.
За період відбування покарання у Копичинській виправній колонії (№112) характеризувався негативно, допустив 9 (дев`ять) порушень установленого порядку відбування покарання, за які було накладено дисциплінарні стягнення, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Однак після проведеної з ним індивідуально-виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку в кращу сторону, і на даний час характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 (три) рази.
Зазначені обставини підтверджуються довідкою установи виконання покарань, поясненнями засудженого ОСОБА_5 , представника установи.
Як встановлено, засуджений ОСОБА_5 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається приймати участь у роботах по благоустрою колонії та суспільно-корисній праці. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань, Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.
Приймає участь у програмі диференційного-виховного впливу на засуджених «Духовне відродження».
Соціальний зв`язок підтримує шляхом листування, отримує посилки, передачі. Вину у скоєному злочині визнав частково. Згідно виконавчих листів позову на виконанні не має.
Згідно довідки підприємства Копичинецької ВК-112 та пояснень засудженого він на даний час не працевлаштований, оскільки був знятий з виробництва установи у 2016 році у зв`язку із зменшенням обсягів виробництва та відсутністю замовлень по його напрямку роботи.
Судом встановлено, що за статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання відповідно до ст. ст. 100, 101 КВК України, підлягав після відбуття 1/3 частин призначеного судом строку покарання - 09.10.2014 року. Постійно-діючою комісією установи не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у відповідності до ст.82 КК України, до застосування Закону України від 26.11.2015 року № 848 - VIII, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 28.11.2015 року. Постійно-діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 39 від 11.12.2015 року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст.81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 07.04.2016 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільської області (№112), (протокол № 9 від 08.04.2016 року), засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону, як такому, що не довів своє виправлення.
Таким чином судом встановлено, що засудженим надано суду конкретні переконливі дані про те, що процесс його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а тому слід задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, -
Заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 7 (сім) місяців 21 (двадцять один) день.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя: підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1