Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 18 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувшив судовому засіданні кримінальне провадження, внесене
від 06 вересня 2014 року, за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2016 року за обвинуваченням
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидів Пустомитівського району Львівської області, жителя того АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст. 286КК,
в с т а н о в и л а:
За вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня
2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК
ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.
Вирішено питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.
За вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 05 вересня 2014 року приблизно о 19.30 год. в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 (державний номерний знак
НОМЕР_1 ) та рухаючись біля будинку № 129-А по вул. Пасічній у напрямку вул. Личаківської у м. Львові, порушив вимоги пунктів 1.2, 1.5, 1.10, 2.3 (б), 2.9 (а), 2.10 та 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і допустив наїзд на пішоходів
ОСОБА_7 внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 липня
2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
У касаційній скарзі та доповненні до неї прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що місцевий суд своє рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, належним чином не мотивував та неповною мірою врахував, що ОСОБА_6 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та намагався втекти з місяця дорожньо-транспортної пригоди. На думку прокурора ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу та просив ухвалу апеляційного суду скасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.
Ухвала апеляційного суду це судове рішення щодо законності та обґрунтованості судового рішення суду першої інстанції, яке перевіряється в апеляційному порядку. Як і вирок суду першої інстанції, ухвала має бути законною та обґрунтованою. Згідно зі ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які скаргу визнано необґрунтованою. Тобто в ухвалі слід проаналізувати всі доводи, зазначені в апеляційній скарзі, зіставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами та дати на кожен із них вичерпну відповідь.
З огляду на ухвалу суду апеляційної інстанції ці вимоги закону в даному кримінальному провадженні належним чином не виконані.
Твердження прокурора у касаційній скарзі, що призначене

ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК зі звільненням від його відбування не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості, ґрунтуються на законі та матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що не погоджуючись із вироком, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою. За змістом цієї скарги прокурор звертав увагу суду на неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок м`якості. Зокрема, прокурор вказував на те, що місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК, належним чином не врахував того, що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також належним чином не врахував ступінь тяжкості злочину, його наслідки та поведінку ОСОБА_6 після вчинення ДТП.
Як убачається з ухвали, апеляційний суд при розгляді кримінального провадження по суті всі зазначені в апеляційній скарзі доводи ретельно не перевірив і не проаналізував, переконливої відповіді на них не дав.
З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані порушення та постановити судове рішення з дотримання кримінального та кримінального процесуального законодавства та за умови встановлення тих же самих обставин кримінального провадження звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК слід визнати невідповідним тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
Керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3