Справа № 182/51/17
Провадження № 1-кп/0182/188/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2016 за № 0004758 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Кам`янське Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 29.11.2016 приблизно о 01:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до підвалу, який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , де, пошкодивши навісний замок, проник до приміщення підвалу, що є іншим приміщенням, звідки незаконно умисно таємно викрав металеву драбину, вироблену з металевих кутників 40-го розміру загальною вагою 38 кг, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 54 від 14.12.2016 - 460 грн та 150 кг картоплі сортів «Імпала» та «Слов`янка», загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 54 від 14.12.2016 - 750 грн, які належали ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 1210 грн.
З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що наприкінці листопада 2016 у нічний час він підійшов до підвалу, який розташований біля будинку, де він тоді проживав в АДРЕСА_2 . Кому саме належав цей підвал, достеменно він не знав. Пошкодивши замок, він проник до підвалу, звідки викрав консервацію та картоплю, які він складував у мішки. Також він викрав з підвалу металеву драбину. Усе викрадене він спочатку сховав у покинутій будівлі, а вранці попросив брата допомогти розпиляти і продати драбину. Брат допоміг йому, але про те, що вона викрадена, він братові не сказав. Також він за допомогою брата переніс до кладовки ОСОБА_6 , у якого він попросив ключ, картоплю і консервацію. Потім, коли приїхали працівники поліції, він повернув викрадене потерпілому. У вчиненому він розкаюється. Просить суворо не наказувати. На даний час він алкогольні напої не вживає, т.я. проходить реабілітацію у реабілітаційному центрі.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, також підтверджується показами потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що обвинуваченого він знає з дитинства, т.я. вони сусіди. Після смерті матері обвинувачений і його рідний брат почали зловживати алкогольними напоями, в їх квартирі були постійні п`янки, сварки. Наприкінці листопада 2016 його донька сказала, що з їх підвалу, який знаходиться поряд з будинком, здійснено крадіжку. Він побачив, що викрадена консервація, картопля, металева драбина. Сусід ОСОБА_7 йому розказав, що він бачив, як напередодні брати ОСОБА_8 на тачці везли щось замотане у ковдру. Цей же сусід передзвонив на пункт прийому металу і коли приїхали працівники поліції, вони поїхали на той пункт і вилучили драбину. Також в кладовці у ОСОБА_6 знайшли частину картоплі та консервації. На даний час ОСОБА_3 дійсно почав виправлятися, т.я. проживає у реабілітаційному центрі. Він пробачив обвинуваченого і претензій до нього не має.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до тяжких; обставини справи; особу винного, який не працює, але є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, за місцем проживання характеризуються негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, те, що обвинувачений добровільно проходить курс реабілітації від алкогольної залежності, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід особисте зобов`язання підлягає скасуванню. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ металеву драбину, яка знаходяться у потерпілого ОСОБА_5 - залишити йому.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватими у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід особисте зобов`язання скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ металеву драбину, яка знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 - залишити йому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1