Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007269 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Адана, Туреччина, громадянина Туреччини,

що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки викладене у ньому формулювання обвинувачення суперечить запропонованій органом досудового розслідування кваліфікації і містить посилання на вчинення ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень.

_______________________________________

Справа № 11-кп/796/1385/2017
Категорія: ч.1 ст.366 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_11 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог закону. Натомість, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання, безпосередньо не дослідивши докази, вдався до юридичної оцінки дій обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити; доводи захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 , які вважали, що суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як встановив суд першої інстанції, викладене в обвинувальному акті формулювання висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України містить посилання на вчинення ним низки інших кримінальних правопорушень без деталізації конкретних обставин.

Також суд звернув увагу на наявність в обвинувальному акті відомостей про кваліфікацію дій обвинуваченого і за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, і за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт. І саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з ст.337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_8 обвинувачується у службовому підробленні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
15.10.2015 року ОСОБА_8 , який обіймав посаду директора ТОВ Ев`яп Трейдин Україна і був службовою особою, перебуваючи в м. Києві, будучи достовірно обізнаний про те, що ТОВ Ардо Компані фіктивне підприємство, яке не займається визначеною статутом діяльністю та не може надавати інформаційно-консультаційні послуги, вирішив використати ТОВ Ардо Компані для прикриття своєї злочинної діяльності і, діючи за попередньою змовою групою осіб та використовуючи всупереч інтересам служби надані йому повноваження директора ТОВ Ев`яп Трейдин Україна, підписав договір № 02/10 про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ Ардо Компані в особі ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що відомості в договорі в частині надання послуг не можуть бути виконані, тобто не відповідають дійсності.
Крім того, 16.10.2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Києві, продовжуючи злочинні дії, підписав акт надання послуг № 4 від 16.10.2015 року до договору № 02/10 від 15.10.2015 року, достовірно знаючи, що відповідні послуги не надавались.
Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України складання завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Між тим, формулювання обвинувачення містить відомості про використання ОСОБА_8 ТОВ Ардо Компані для прикриття своєї злочинної діяльності, використання наданих повноважень директора ТОВ Ев`яп Трейдин Україна всупереч інтересам служби, без конкретизації, тобто дій, які входять до об`єктивної сторони інших кримінальних правопорушень, обвинувачення про вчинення яких, як це випливає з правової кваліфікації, не висувалось.
А тому суд першої інстанції вірно зазначив в ухвалі про те, що характер висунутого ОСОБА_8 обвинувачення суперечить правовій кваліфікації.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі Маттоціа проти Італії (рішення від 25.07.2000 року), обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.bч.3 ст.6 Конвенції.
На переконання колегії суддів, наявні в обвинувальному акті істотні суперечності між викладом об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, призвели до того, що обвинувачення є недостатнім для його розуміння, що позбавляє обвинуваченого в повній мірі реалізувати своє право на захист.
А тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акта вимогам закону необґрунтовані.

І колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не давав юридичну оцінку діям обвинуваченого, як про це вказує прокурор, адже в ухвалі йдеться лише про згадані раніше суперечності, які є очевидними і перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007269 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3