Справа № 645/7813/15-к
Провадження № 1-кп/645/65/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, працює менеджером ТОВ «Алмаз», має дитину, раніше не засуджений згідно п.8 ст.89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:
ОСОБА_7 12.01.2015 р. приблизно о 14 год. 30 хв., знаходячись неподалік місця паркування автомобілів на узбіччі дороги, навпроти буд.130 по вул..Полтавський Шлях в м.Харкові, звернув увагу на автомобіль «Toyota Prado» держномер НОМЕР_1 , з якого вийшов водій потерпілий ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою усунення перешкод для вчинення крадіжки, складним ножем, який був при ньому, ОСОБА_7 здійснив проріз лівої передньої шини колеса на вказаному автомобілі та залишився неподалік чекати, поки потерпілий повернеться, виявить прокол шини та буде вживати заходи по її ремонту.

Продовжуючи свої дії, 12.01.2015 р. приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_7 направився за автомобілем «Toyota Prado» держномер НОМЕР_1 до СТО «Шини», що розташована за адресою: м.Харків, вул..Клапцова, 43, де дочекався, коли ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, не зачинивши його. Після цього ОСОБА_7 шляхом вільного доступу таємно викрав із салону автомобіля, з переднього пасажирського сидіння, чоловічу сумку, в якій знаходились грошові кошти у розмірі 1000,00 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , а також ключі, банківські картки та візитки, що належать потерпілому та не уявляють матеріальної цінності.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим причинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 25.04.2015 р. приблизно о 16 год. 00 хв. перебував біля проїзної частини за адресою: м.Харків, вул..Блюхера, б.21, де побачив автомобіль «Volkswagen Tiguan» держномер НОМЕР_2 . Діючи за раптово виниклим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись з лівої сторони автомобіля, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 камінням розбив ліве переднє водійське вікно, через яке руками заліз всередину автомобіля та з пасажирського сидіння таємно викрав сумку, що належала ОСОБА_9 , в якій знаходились гроші в сумі 9000,00 грн., мобільний телефон IPhone 4 вартістю 3151,00 грн. та мобільний телефон HTC Desire V вартістю 494,00 грн.

Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12 651,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 17.06.2015 р. приблизно о 16 год. 00 хв. разом з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , знаходячись в районі станції метро «Імені Радянської Армії» по пр..Московському в м.Харкові, побачили автомобіль «Hyundai Accent» держномер НОМЕР_3 , припаркований біля буд.№214/2 по пр..Московському в м.Харкові, в салоні якого на задньому сидінні знаходився портфель чорного кольору, належний ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 підійшов до вказаного автомобіля та правою рукою розбив пасажирське вікно вартістю 1440,00 грн. та простягнувши всередину салону руку, схопив чорний шкіряний портфель вартістю 1593,00 грн. з особистими речами та грошовими коштами потерпілого у розмірі 18000,00 грн.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_11 , ОСОБА_7 пройшов до свого автомобіля марки ВАЗ-

2106 держномер 15809ХК, за кермом якого знаходилась невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , та сів на пасажирське сидіння, з метою зникнути з місця події. Проте в цей час ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 були зупинені свідком ОСОБА_12 , який побачив злочинні дії ОСОБА_7 та повідомив про це останньому та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_10 , вимагаючи припинити злочинні діяння.

Розуміючи, що їх злочин викрито, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 продовжили реалізацію свого злочинного наміру відкрито, внаслідок чого між ними та ОСОБА_13 виник конфлікт. В ході конфлікту, скориставшись тим, що дії ОСОБА_12 , направлені на затримання злочинців, були припинені випадковими перехожими, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 сіли в автомобіль ВАЗ-2106 держномер НОМЕР_4 та з місця вчинення злочину зникли разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 21033,84 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив про обставини справи так, як це викладено у вироку. Так, 12.01.2015 р. на перехресті вул..Полтавський шлях та вул..Клапцова він побачив автомобіль «Toyota Prado», з якого вийшов водій та пішов до нотконтори з сумкою. Він вирішив вкрасти цю сумку, для чого ножем порізав колесо автомобіля. Коли водій повернувся до автомобіля та виявив пошкодження, він заїхав на СТО, де його стали ремонтувати. В цей час він ( ОСОБА_7 ) проник до салону, з якого викрав чоловічу сумку.

25.04.2015 р. він був на ринку біля станції метро «Студентська», де побачив жінку, яка вийшла з автомобіля «Volkswagen Tiguan». Він розбив скло з боку водія та викрав з сидіння сумку, в якій були 9000 грн. та два мобільні телефони, які він потім продав.

17.06.2015 р. він на своєму автомобілі ВАЗ-2106, разом зі знайомим на ім`я ОСОБА_10 , приїхав до станції метро «Імені Радянської армії», де побачив автомобіль «Hyundai Accent» з нехарківськими номерами, на задньому сидінні якого знаходився чорний потрфель. Маючи намір здійснити таємне викрадення чужого майна, він розбив скло та викрав з салону цей портфель, після чого сів до автомобіля ВАЗ-2106, в якому знаходився ОСОБА_10 , з метою швидко покинути місце події, але їх став переслідувати якийсь чоловік на своєму автомобілі та заблокував їх рух. ОСОБА_7 вирішив віддати йому портфель, вийшов з автомобіля, але свідок став у нього стріляти з пістолета. Він ( ОСОБА_14 ) злякався та, не віддавши портфель, знову сів до автомобіля та разом з ОСОБА_10 поїхали звідти, скориставшись тим, що чоловіка, який їх переслідував, затримали перехожі. В портфелі було 18000,00 грн., які він забрав собі, а портфель залишив біля одного з будинків по вул..Немишлянській.

У скоєному щиро розкаявся та повністю відшкодував потерпілим завдану шкоду.

Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_7 підтверджується:

-поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що під час ремонту колеса на його автомобілі «Toyota Prado» 12.01.2015 р. з салону автомобіля було викрадено його сумку, в якій знаходилось 1000,00 грн., паспорт, ключі, банківські картки та візитки. Потім документи були йому підкинуті. Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_7 повернув йому 1000,00 грн.

-поясненнями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив суду, що 17.06.2015 р. він на своєму автомобілі «Hyundai Accent» під`їхав до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» біля станції метро «Імені Радянської Армії» та зайшов у приміщення банку. Повернувшись до свого автомобіля, він побачив біля нього працівника міліції, який повідомив йому, що в автомобілі розбито скло. Потерпілий виявив, що з салону автомобіля зник його портфель, який знаходився на задньому сидінні, в якому було 18000,00 грн. та його особисті речі. Свідок події ОСОБА_12 розповів йому, що бачив, як ОСОБА_7 розбив скло та вчинив крадіжку, тому став його переслідувати, заблокував та вимагав повернути викрадений портфель, при цьому, маючи право на носіння зброї, кілька разів вистрелив в обвинуваченого. ОСОБА_7 намагався віддати свідкові портфель, проте перехожі сприйняли свідка за нападника та перешкодили йому затримати обвинуваченого. Той сів до автомобіля, за кремом якого була інша особа, та разом поїхали з місця події. На час розгляду справи завдана йому шкода повністю відшкодована обвинуваченим.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме допиту свідків, дослідження письмових документів, а по епізоду 25.04.2015 р. і допиту потерпілої ОСОБА_9 . При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень:

По епізоду 12.01.2015 р. за 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

По епізоду 25.04.2015 р. за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно,

По епізоду 17.06.2015 р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття та повне відшкодування завданої шкоди.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має дитину, яку виховує самостійно, страждає на саркаїдоз лімфатичних вузлів та легенів ІІ ст., фаза прогресування, та інші захворювання, працює, за місцем проживання та роботи характеризується задовільно, має на утриманні батьків пенсійного віку.

Враховуючи, що ОСОБА_7 19.07.2005 р. був засуджений Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.02.2008 р. на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 31.01.2008 р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів, та новий злочин вчинив 12.01.2015 р., тобто з дня звільнення та до вчинення злочину пройшло більше шести років, ОСОБА_7 в силу положень п.8 ст.89 КК України є особою, що не має судимості.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання в межах кримінальних законів, які передбачають відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, його щире каяття та стан здоров*я, позицію потерпілих, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про відшкодування шкоди суд залишає без розгляду, оскільки вони не підтримані потерпілими внаслідок вирішення цивільно-правового спору у безсудовому порядку.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

За ч.1 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

За ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

За ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

З підстав, передбачених ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання, якщо засуджений протягом іспитового строку одного року не скоїть нового злочину.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз , у розмірі 1167 грн.54 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя: