Справа № 357/7386/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/123/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 11.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

з участю в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

та представника БВК № 35 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою відмовлено в клопотанні засудженого ОСОБА_7 про заміну невібутої ним частини покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 листопада 2005 року більш м`яким покаранням,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 листопада 2005 року ОСОБА_7 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Білоцеківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого засудженим покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2004 року по 06 квітня 2006 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотання про заміну невідбутої ним частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України, мотивуючи це тим, що він своєю поведінкою довів своє виправлення і відбув більше 2/3 строку покарання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки суд не вбачав достатніх підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 , вважав вказане клопотання недостатньо обґрунтованим і передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 25 жовтня 2016 року та винести позитивне рішення, щодо його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Крім того, просить звернути увагу на фальсифіковану характеристику надану адміністрацією ВК № 35, оскільки суддя першої інстанції не звернув на неї навіть найменшої уваги. Крім того, апелянт зазначив, що в ухвалі вказано, про те, що він не має порушень режиму утримання, натомість має 7 подяк.

В доповненнях засуджений ОСОБА_7 зазначив, що за весь час перебування в місцях позбавлення волі, а це майже 12 років, він глибоко переглянув свої погляди на минуле життя, зрозумів свої помилки, прагне їх виправити та щиро розкаюється. Просить винести позитивне рішення, щодо використання пільги, відповідно до ст. 82 КК України, та пом`якшити йому умови відбування покарання в цілях реабілітації, оскільки до кінця терміну ув`язнення залишилось 12 місяців.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, котрий підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, думку прокурора, котра не підтримала подану апеляційну скаргу та просила ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання.

Як вбачається з клопотання, засуджений ОСОБА_7 станом на 24 жовтня 2016 року відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Згідно з характеристики (а.с. 5) засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання в БВК зарекомендував себе посередньо, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За порушення вимог режиму мав 1 стягнення, яке погашено у встановлено законом порядку, загалом має 6 заохочень. Працевлаштований, відношення до праці добре, до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Відповідно до ст. 65 КВК України, особисто участі в організаціях виховних заходів не бере та відповідно до ст. 123 КВК України участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає.

Разом з тим, згідно довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_7 (а.с 6) за весь час відбування покарання, останній має 22 стягнення за порушення режиму відбування покарання, з яких 5 разів поміщався до ДІЗО.

Щодо доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що він бере активну участь у масових заходах, а в характеристиці це не враховано, то як видно з довідки начальника відділення № 5 (а.с. 60), засуджений ОСОБА_7 брав участь у змаганнях з шахів 24 серпня 2016 року, а характеристика затверджувалася 19 липня 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року законною та обґрунтованою та підстав для її скасування чи зміни не вбачає, оскільки процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою відмовлено в клопотанні засудженого ОСОБА_7 про заміну невібутої ним частини покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 листопада 2005 року більш м`яким покаранням залишити без зміни.

СУДДІ: