Єдиний унікальний номер 225/702/17
Номер провадження 11-сс/775/302/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 18 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали, до Дзержинського міського суду Донецької області звернувся слідчий Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 з клопотанням про арешт майна, вилученого 13.03.2017 року в ході огляду місця події на залізничному переїзді «Кривий Торець» в с. Щербинівка м. Торецька Донецької області.

В клопотанні слідчий вказав, що 10.02.2017 приблизно о 21 годині 25 хвилин, невідомі особи, одягнені в камуфльовану форму, знаходячись на залізничному переїзді «Кривий Торець», розташованого в с. Щербинівка м. Торецька Донецької області, перекрили, тим самим заблокували рух залізничного транспорту, а саме потягу з 47 вагонами з вугіллям сполученням «м. Ясинуватая - м. Кривий Ріг».

Орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, оскільки в нього є всі підстави вважати, що майно вилучене під час огляду місця події, має значення для подальшого досудового розслідування та необхідне для подальшого детального огляду, призначення відповідних перевірок.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене майно: транспортні засоби, зброю, речі, документи, грошові кошти.

На ухвалу слідчого судді від володільців арештованого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надійшли апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу в частині накладення арешту на їх майно.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що постановами слідчого від 13.03.2017р., 14.03.2017р., 15.03.2017 р. вилучені в ході огляду речі, предмети та документи визнані речовими доказами, оскільки вони, відповідно до ст. 98 КПК України були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про арешт майна, оскільки останнім доведена сукупність підстав вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час ухвалення рішення про накладення арешту на їх майно будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними. Відповідно до норм ч. 3 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги володільців арештованого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 18 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді