АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7280/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/830/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 08 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 000338на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року, якою повернуто обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 для усунення виявлених недоліків.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року, було повернуто обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 для усунення виявлених недоліків.
В ухвалі суд зазначив, що прокурором порушені вимоги КПК України, що унеможливлює розгляд кримінального провадження у суді.

В обгрунтування повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Також, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і згідно положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Проте обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить формулювання обвинувачення, в ньому викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення, що перелічені в хронологічному порядку, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Крім того, в обвинувальному акті вказані процесуальні джерела доказів, зокрема посилання на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на обшук, отримання зразків для експертизи, що суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства України при викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень.
Крім того, викладаючи фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, вказав, що « ОСОБА_6 придбав фальсифіковану горілку з наявними підробленими марками акцизного податку, яку в подальшому перевозив та зберігав разом з марками акцизного збору».
Таким чином, зазначене формулювання обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_6 не відповідають викладу фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
Крім того, в обвинувальному акті, в порушення положень ст. 91 КПК України, прокурором не зазначено часу та спосіб вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в частині перевезення та зберігання підроблених марок акцизного збору, замість цього в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_6 придбав з січня 2015 по 29 травня 2015 року фальсифіковану горілку з наявними підробленими марками акцизного податку, яку в подальшому перевозив та зберігав разом з марками акцизного збору», але не зазначено період часу коли це конкретно відбувалося і яким способом.
Також, в обвинувальному акті органом досудового розслідування викладається в обвинувачення про те, що одна марка акцизного податку України серії 26 ААБЄ 552543 04/15 14,106 грн. наклеєна на пляшку горілки «Рідна Роса» відповідає встановленому зразку.
Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним та суперечливим, а тому порушує право на захист обвинуваченого через не конкретизацію обвинувачення.
Вказані невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не дозволяють суду провести підготовку до судового розгляду і постановити ухвалу про призначення судового розгляду, тому суд приходить до висновку, що згідно до вимог п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2016 про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.199 КК України - скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Посилається на п.2 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 №223-1430/0/4-12

На думку прокурора суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору суттєво порушив норми кримінального процесуального закону України та основні засади кримінального провадження ст. 7 КПК України - верховенство права, законність, розумність строків, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Рішення суду щодо повернення обвинувального акту є суперечливим, адже в одній частині суд посилається на відсутність сформулюваного обвинувачення, а в іншій про невідповідність формулювання обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_6 викладу фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.

В обвинувальному акті вказані процесуальні джерела доказів, однак, це не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки відповідно до судової практики суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору, як необхідно викладати формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору із вказаних судом підстав не сприяє розгляду кримінального провадження в розумні строки і таким чином, не слугує виконанню завдання кримінального провадження.

При таких обставинах рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є не обґрунтованим і підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з направленням справи на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора на підставах зазначених в апеляційній скарзі прокурора, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 кожен окремо, поклались на розсуд суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до вірного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення ,його правову кваліфікацію, але в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції фактично вказує на те , що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України,що вплинуло і на кваліфікацію, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту,тому як суд першої інстанції так і апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, а висновок районного суду щодо невідповідності обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, є обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретне обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки судом ретельно досліджено всі обставини кримінального провадження та на підставі всебічного та об`єктивного з`ясування цих обставин, винесено ухвалу про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім цього, посилання прокурора на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданих в інформаційному листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» № 223-1430/0/4/12 від 03 жовтня 2012 року, не може бути прийняте до уваги, бо суд в своїй діяльності керується не інформаційними листами, а Законами.
Враховуючи вище вказане колегія суддів вважає висновок суду - правильним, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість судового рішення такими , що не підлягають задоволенню

На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року, якою повернуто обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 для усунення виявлених недоліків.- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4