І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2016 Справа №607/4322/16-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці, Теребовлянського району, Тернопільської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, студента 4 курсу Технічного коледжу, раніше не судимого:
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_3 обвинувачуються у тому, що 29 листопада 2015 року, близько 00 год., 30хв., у ОСОБА_7 , який перебував у громадському місці - в приміщенні бару «Лямур», що по вул. Шептицького, 11 в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 листопада 2015 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, в приміщенні «Лямур», що по вул. Шептицького, 11 в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у зсуванні фізичного насильства, умисно наніс ОСОБА_5 , один удар кулаком лівої руки в ліву ділянку обличчя, чим спричинив останньому синець спинки носа з поширенням на нижню повіку лівого ока, який за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_5 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності.
Таким чином ОСОБА_7 , на думку сторони обвинувачення, своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Проте, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно виправдати з наступних мотивів.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, не визнав та суду пояснив, що він 29 листопада 2015 року близько 00.30 год. відпочивав у приміщенні бару «Лямур», із своїми знайомими, алкогольні напої не вживав. Перебуваючи за столиком він побачив, як його дівчину штовхає незнайомий чоловік, згодом з`ясувалось, що це ОСОБА_5 , підбігши до них він вдарив його, один раз в ділянку обличчя, після чого вони розійшлись. Конфлікт тривав недовго, удар наніс лише один. Вважає себе невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, оскільки роботу закладу припинено не було, а він лише захистив свою дівчину.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 29.11.2015 приїхав зі своїми друзями в бар «Лямур». Перебуваючи на танцювальному майданчику у його дружини ОСОБА_9 виник конфлікт із подругою ОСОБА_8 у зв`язку із чим він зробив їм зауваження. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_7 та нічого не пояснюючи наніс йому удар рукою в обличчя. Від вказаного удару він впав та ОСОБА_7 продовжив наносити йому удари по руках, якими він прикривав обличчя. Також йому здається, що удари йому наносила ще інша особа разом з ОСОБА_10 , однак він не бачив, оскільки прикривав обличчя руками. Також потерпілий вказав, що жодних конфліктів та неприязних відносин із ОСОБА_10 у нього не було та раніше з ним знайомий не був. Шкода ОСОБА_3 йому відшкодована, жодних претензій до обвинуваченого у нього не має. Просить призначити обвинуваченому найменше покарання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що 29.11.2015 перебуваючи на танцювальному майданчику у барі «Лямур» у неї виник конфлікт із подругою ОСОБА_8 на що її чоловік ОСОБА_11 зробив їм зауваження. Через деякий час до її чоловіка підійшов ОСОБА_7 та нічого не пояснюючи наніс йому удар кулаком лівої руки в обличчя та декілька ударів по руках. Удари також наносили інші особи. В кафе було багато відвідувачів, однак під час конфлікту заклад не припинив свою роботу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, 29.11.2015 до потерпілого ОСОБА_13 , який перебував на танцювальному майданчику у барі «Лямур» підійшов ОСОБА_7 та нічого не пояснюючи наніс близько трьох ударів рукою в обличчя. Однак, він не бачив щоб інші особи наносили потерпілому удари. На його думку заклад не припинив свою роботу, оскільки продовжувала грати музика, а інші відвідувачі відпочивати.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що 29.11.2015 до потерпілого ОСОБА_13 , який перебував на танцювальному майданчику у барі «Лямур» підійшов ОСОБА_7 та нічого не пояснюючи наніс удар рукою в обличчя. Про причину конфлікту їй не відомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що 29.11.2015 перебуваючи на танцювальному майданчику у барі «Лямур» у неї виник конфлікт із дружиною потерпілого ОСОБА_9 . Конфлікт розпочала дружина потерпілого, оскільки під час танцю штовхала її. Вони почали сваритися, після чого потерпілий зловив її руками за талію та відштовхнув. В цей час до потерпілого підійшов її хлопець ОСОБА_7 та наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_16 . Обвинувачений вдарив потерпілого, оскільки захищав її. Після цього конфлікт був припинений, робота закладу зірвана не була.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що 29.11.2015 перебуваючи на танцювальному майданчику у барі «Лямур» у її подруги ОСОБА_15 виник конфлікт із дружиною потерпілого ОСОБА_9 , після чого потерпілий зловив її руками за талію та відштовхнув. В цей час до них підійшов ОСОБА_7 та наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_16 . Самого удару вона не бачила, однак бачила кров на потерпілому. Після цього конфлікт був вичерпаний. Через такі дії ОСОБА_3 робота закладу не була зірвана.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 29.11.2015 перебуваючи на танцювальному майданчику у барі «Лямур» у ОСОБА_15 виник конфлікт із дружиною потерпілого ОСОБА_9 , після чого потерпілий зловив її руками двома руками та відштовхнув. В цей час до них підійшов ОСОБА_7 та наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_16 . Через цей конфлікт заклад свою роботу не припиняв.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що являється адміністратором бару «Лямур». 29.11.2015 року робота закладу зірвана не була внаслідок конфлікту між ОСОБА_3 та потерпілим. Підтверджує правдивість довідки виданої ним про те, що ніяких збитків внаслідок події закладу спричинено не було.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експерта №1785 від 30.12.2015 року вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1984 року народження, вивчення медичних документів на його ім`я, враховуючи повідомлені обставини справи і згідно запропонованих запитань, підсумовано:
При судово-медичній експертизі 30 листопада 2015 року у ОСОБА_5
виявлений синець спинки носа з поширенням на нижню повіку лівого ока, синець і садно
(на тлі синця) лівої щоки, крововилив у слизову оболонку вказаної щоки з поширенням на
слизову оболонку й червону облямівку лівої третини нижньої губи та садна на тлі цього
крововиливу. Наявність у ОСОБА_5 ушкоджень м`яких тканин носа відмічена також в медичній довідці при його зверненні 29 листопада 2015 року о 02 год. 10 хв. за медичною допомогою в приймальне відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», де вони описані як їх забій. Крім того, в цій довідці відмічена наявність у ОСОБА_5 рани тім`яної ділянки голови, краї якої на момент судово-медичної експертизи були зведені через марлевий валик хірургічним вузлуватим швом. Вказані ушкодження утворилися у ОСОБА_5 внаслідок впливу тупих предметів незадовго до його звернення за медичною допомогою в приймальне відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», приблизно за 1-2 доби до судово-медичної експертизи. Про це дозволяють стверджувати сам вид ушкоджень, зазначення в медичній довідці рани як забійна,дані щодо її ушивання, встановлені при судово-медичній експертизі морфологічні властивості інших травматичних змін, забарвлення синців і крововиливу, стан поверхонь саден, наявність і виразність набряку м`яких тканин. Враховуючи кількість, розташування та певні властивості вищезазначених травматичних змін, їх виникнення у ОСОБА_5 за обставин, які він повідомив при судово-медичній експертизі, зокрема ушкоджень м`яких тканин обличчя при нанесенні ударів кулаками, а рани тім`яної ділянки голови при падінні навзнак «з висоти власного росту», не виключається.. Виявлена у ОСОБА_5 рана за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я (п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995); синці, крововилив і садна, самі по собі, є легкими тілесними ушкодженнями (п. 2.3.5. цих Правил).
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2016 року у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 потерпілий ОСОБА_5 , відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, що мало місце 29 листопада 2015 року.
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2016 року у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 свідок ОСОБА_9 , відтворила обставини спричинення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_5 , що мало місце 29 листопада 2015 року.
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом пред`явлення особи для впізнання від 10.12.2015 року, вбачається що ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу з яким відбувався конфлікт.
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом пред`явлення особи для впізнання від 10.12.2015 року, вбачається що ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_3 як особу яка наносила удари її чоловіку ОСОБА_5 .
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом пред`явлення особи для впізнання від 10.12.2015 року, вбачається що ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_3 як особу яка наносила удари ОСОБА_5 .
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016 року, вбачається що ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_3 як особу яка наносила удари ОСОБА_5 .
Згідно з дослідженими в судовому засіданні проколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016 року, вбачається що ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_3 як особу яка наносила удари ОСОБА_5 .
Так, безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України є громадський порядок, його додатковим факультативним об`єктом може виступати зокрема здоров`я особи.
Аналіз диспозиції ст. 296 КК України свідчить, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є лише вчинення діяння, саме ж діяння полягає в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Кримінально караним є грубе порушення громадського порядку, яке має місце тоді, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб і відновлення порядку вимагає значних зусиль. Грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях, оцінювати порушення як грубе слід з врахуванням кількості його учасників, території на якій мало місце порушення, важливості нормальної діяльності відповідних об`єктів, кількості потерпілих, тривалості порушення.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, це означає що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Згідно Постанови Верховного Суду України від 04.10.2012 року в справі №5-17кс12, зазначено, що в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, визначає така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Аналізуючи вищевикладене, з врахуванням зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, оскільки:
- мотивом вчинення зазначених дій зі сторони обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення таких дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , виключно з мотивів захисту від протиправних посягань ОСОБА_5 відносно ОСОБА_15 ;
- робота закладу бару «Лямур» не була порушена чи припинена продовжувалося відтворення музичних творів, при цьому працівниками закладу здійснювалося обслуговування клієнтів, останні могли вільно пересуватися, могли як увійти у заклад так само вільно його і залишити;
- акт агресії ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , а саме спричинення ним одного удару в область обличчя, був спровокований протиправними діями самого потерпілого, який штовхнув його дівчину ОСОБА_15 ;
- суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, допитом в судовому засіданні всіх свідків та учасників, встановлено, що конфлікт відбувався лише між двома учасниками, і будь-якого очевидного для всіх присутніх осіб посягання на громадський порядок не відбувалося;
- тривалість конфлікту, а саме нанесення удару потерпілому обвинуваченим, була короткою, що свідчить про відсутність намірів будь-кого порушувати громадський порядок;
- судом встановлено, що вказаний конфлікт порушив виключно права та інтереси лише потерпілого та обвинуваченого, що в свою чергу виключає необхідну ознаку грубого порушення громадського порядку.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Згідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 296 КК України, враховуючи відсутність в його діях суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованого злочину, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і виправдати у зв`язку з тим що не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1