АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/7962/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2389/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Харкова кримінальне провадження № 11кп/790/2389/16 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку м.Харкова, громадянку України, такої, що не

вміє читати й писати, невійськовозобов`язану, маючу на

утриманні двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

не працюючу, фактично проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судиму, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитом строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, місця роботи; відмічатися в органах кримінально-виконавчої інспекції у встановленому законом порядку.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 задоволено в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь:

- ОСОБА_13 10 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_9 10 307 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В частині стягнення суми 193 грн. в задоволенні позову відмовлено, бо не підтверджено обвинувальним актом;

- ОСОБА_12 2000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Кримінальне провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 02 березня 2014 року, біля 13 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 (відносно якої кримінальне провадження закрито 06.05.2016 року у зв`язку зі смертю), діючи з корисливих мотивів, умисно, розподіливши роль кожної, маючи намір на викрадення чужого майна шляхом крадіжки, під приводом, що ОСОБА_14 є новим лікарем міської поліклініки №26 зайшли в будинок пенсіонерки ОСОБА_13 , розташований за адресою АДРЕСА_3 , де, діючи шляхом вільного доступу до житлових приміщень будинку, пояснивши ОСОБА_13 , що за видачу останній рецепту на отримання ліків та винна сплатити суму 100 грн., переконавши останню, в необхідності достати гроші, змусили ОСОБА_13 вийти з приміщення кімнати за грошовими коштами.
ОСОБА_14 , скориставшись довірливістю ОСОБА_13 побачила місце, в якому сховані грошові кошти.
Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_8 після повернення ОСОБА_13 до кімнати, звернулася до останньої з проханням принести їй склянку води. Після чого, ОСОБА_13 вийшла з приміщення кімнати разом з ОСОБА_8 в приміщення кухні, ОСОБА_15 , скориставшись втратою пильності з боку ОСОБА_13 та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає викрала з схованки з-під столу грошові кошти в сумі 9 700 грн. купюрами по 100 грн., в подальшому, пояснили ОСОБА_13 , що їм треба негайно піти, обидві з місця скоєння злочину зникли, поділивши викрадені грошові кошти між собою, обернувши їх на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 9700 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 грудня 2014 року біля 15 год., ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом омани, вказавши на себе як на співробітника поштового відділення зайшла до приватного будинку пенсіонерки ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 , далі, діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння грошовими коштами останньої, пояснила ОСОБА_9 , що останній надійшла субсидія, яку вона протягом 3 днів не отримала, тому принесла їй ці кошти, але в неї тільки купюри великого номіналу, тому треба дати решту.
Таким чином, переконавши ОСОБА_9 в тому, що дійсно є співробітником поштового відділення, ОСОБА_8 змусила останню піти за грошима, при цьому подивившись місце схованки грошей у ОСОБА_9 і коли ОСОБА_9 повернулася, обвинувачена ОСОБА_8 вирішивши остаточно реалізувати свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, звернулася до ОСОБА_9 з проханням надати склянку води та коли ОСОБА_9 вийшла з приміщення кімнати, обвинувачена ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпіла втратила пильність та не спостерігає за її діями, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала із шафи грошові кошти ОСОБА_9 в сумі 400 доларів США та 4000 грн., що з перерахуванням на офіційний курс НБУ дорівнює в загальній сумі 10 307 грн.
Після повернення ОСОБА_9 до кімнати, ОСОБА_8 повідомила останню про термінову необхідність повернутися на роботу, вийшла з будинку, зникла з місця скоєння злочину, обернувши викрадені кошти на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 10 307 грн.
25 серпня 2015 року біля 11 год. 30 хв., ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом омани, вказавши на себе як на співробітника поштового відділення зайшла до приватного будинку пенсіонерки ОСОБА_12 , розташованого за адресою АДРЕСА_5 , далі, діючи з корисливих мотивів з метою заволодіння грошовими коштами останньої, пояснила ОСОБА_12 , що останній надійшла субсидія, яку вона протягом 3 днів не отримала, тому принесла їй ці кошти, але в неї тільки купюри великого номіналу, тому треба дати решту. Таким чином, переконавши ОСОБА_12 в тому, що дійсно є співробітником поштового відділення, ОСОБА_8 змусила останню піти за грошима, при цьому подивившись місце схованки грошей у ОСОБА_12 і коли ОСОБА_12 повернулася, обвинувачена ОСОБА_8 вирішивши остаточно реалізувати свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, звернулася до ОСОБА_12 з проханням надати склянку води та коли ОСОБА_12 вийшла з приміщення кімнати, обвинувачена ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпіла втратила пильність та не спостерігає за її діями, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала на столі гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 2000 грн. Після повернення ОСОБА_12 до кімнати, ОСОБА_8 повідомила останню про термінову необхідність повернутися на роботу, вийшла з будинку, зникла з місця скоєння злочину, обернувши викрадені кошти на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 2000 грн.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України. Зазначає, що звільняючи обвинувачену від відбування покарання з випробуванням судом залишив поза увагою, що злочинна діяльність ОСОБА_8 була направлена на соціально вразливі верстви населення людей пенсійного віку, завдані збитки обвинувачена не відшкодувала, не вибачилася, спричинені їй матеріальні збитки є особливо великі, оскільки єдиним джерелом існування є пенсійні виплати, а грошові кошти, які вона накопичувала тривалий час, мали йти для забезпечення лікування та витрат на поховання. Просить вирок скасувати, ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України покарання 4 роки позбавлення волі та задовольнити її позовну заяву в повному обсязі, стягнувши на її користь з ОСОБА_8 15 524 грн. 65 коп., на відшкодування матеріальної шкоди та 65 100 грн., на відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Ця процесуальна норма є імперативною, тобто обов`язковою для застосування у всіх випадках.

Згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Цих вимог закону судом першої інстанції не виконано.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, судові засідання від 02.12.2015 року, 17.12.2015 року, 18.01.2016 року, 04.02.2016 року з технічних причин, без їх зазначення, фіксувалися протокольно (а.с. 50, 57, 60, 64).

Таким чином, у порушення вимог ч.4 ст.107 КПК України, в суді першої інстанції не здійснювалося фіксування за допомогою технічних засобів судового провадження, у зв`язку з чим в матеріалах провадження фактично відсутні журнали судових засідань від 02.12.2015 року, 17.12.2015 року, 18.01.2016 року, 04.02.2016 року, оскільки вони складені як протоколи судових засідань, та відсутні технічні носії інформації, на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції за ці дні.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог ч.4 ст.107 КПК України, згідно п.7 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і відповідно до положень ч.1 ст.415 КПК України, - підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути вказані вище порушення вимог кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги потерпілої про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання та необґрунтованість часткового задоволення позовних вимог, в залежності від чого ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 особисте зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: