АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/364/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/146/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.186, ч.2 ст.15 ч.5 ст.186 ч.1 ст.14 ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2017 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, одруженому, жителю АДРЕСА_1 , на утриманні дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючому, раніше не судимому,

строк тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 28 липня 2017 року.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про визначення застави ОСОБА_7 - відмовлено.

Як вбачається з матеріалів, 31 грудня 2016 року кримінальне провадження №0004274 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.15 ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що у період часу з жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року члени організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 здійснили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене організованою групою, замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, організованою групою, готування до відкритих викрадень чужого майна (грабіж), вчинених повторно, організованою групою, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій) вчинений організованою групою.

Реалізуючи свій злочинний намір, 22 грудня 2016 року ОСОБА_10 , за кермом автомобіля «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у якому знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , здійснив спостереження за ОСОБА_12 , який рухався по м. Тернополю на автомобілі «Форд фієста» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті спостереження було встановлено, що близько 18.00 год. ОСОБА_12 припаркував свій автомобіль біля будинку 2а по вул. 15 Квітня в м. Тернополі та зайшов в під`їзд даного будинку. ОСОБА_10 припаркував свій автомобіль неподалік від автомобіля потерпілого, пересвідчившись, що ОСОБА_12 не бачив та не міг бачити його місце парковки та припаркований автомобіль. В подальшому ОСОБА_10 залишився спостерігати в автомобілі, та близько 19.30 год. побачивши, як ОСОБА_12 вийшов з під`їзду будинку 2а по вул. 15 Квітня м. Тернополя наказав ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діяти згідно попередньо розподіленими ним ролями та функціями. Так, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_12 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні удару кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, схопив його за сумку, що була на правому плечі. Від завданого ОСОБА_11 удару потерпілий впав, одразу після цього до ОСОБА_12 підійшов ОСОБА_7 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс йому удар ногою в область обличчя. В цей час ОСОБА_11 остаточно вирвав сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 120000 гривень, документи на автомобіль «Форд фієста» д.н.з. НОМЕР_2 , банківська картка, мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 , із карткою оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 у чохлі, які належали потерпілому. В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_7 продовжили застосовувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні потерпілому ударів руками та ногами в область тулуба, голови, та рук. Після цього, ОСОБА_7 почав утримувати ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 витягнув з кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий, ключі від автомобіля ОСОБА_12 «Форд фієста» д.н.з. НОМЕР_2 та підійшов до вказаного автомобіля, який знаходився поряд, відчинив його та незаконно проникнувши у салон відкрито викрав із заднього сидіння талони на пальне: бензин марки А-95 мережі АЗС «ОККО» на 1000 літрів; бензин марки А-92 мережі АЗС «ОККО» на 500 літрів; газ мережі АЗС «ОККО» на 500 тітрів, загальною вартістю 39030 гривень.

Після вищеописаних дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 сіли в автомобіль «MERCEDES Vito» зеєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_10 та втекли з місця злочину, в подальшому розподілили викрадене майно між собою.

Своїми діями ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 спричинили ОСОБА_12 шкоду на загальну суму 159030 гривень, що в 198 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є значною шкодою, а також заподіяли останньому легкі тілесні ушкодження.

Також ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що його знайомий ОСОБА_14 має значну суму готівкових грошей при собі, вирішив відкрито заволодіти вказаним майном потерпілого. З цією метою він особисто та за його вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вивчали маршрути руху ОСОБА_14 в м.Тернополі, місця частого відвідування, а також зберігання готівкових коштів, встановлювали транспортний засіб, яким користується останній.

ОСОБА_10 , як організатор, взяв на себе функцію спостереження за ОСОБА_14 , транспортування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на місце вчинення злочину, координацію їх дій, з допомогою стільникового зв`язку, а також транспортування їх з місця вчинення злочину, розподіл між учасниками злочинної організації прибутку від злочину та переховування всіх учасників. ОСОБА_11 , як співвиконавець, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями, взяв на себе функцію нанесення першого раптового удару потерпілому та заволодіння його майном. ОСОБА_7 , як співвиконавець, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями, взяв на себе функцію нанесення ударів потерпілому, для унеможливлення подолання опору, а також утримання потерпілого, для полегшення заволодіння ОСОБА_11 майном ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний намір в січні 2017 року ОСОБА_10 , за кермом автомобіля "MERCEDES Vito реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », а також ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , здійснювали спостереження за ОСОБА_15 . В результаті спостереження було встановлено, що в будні дні потерпілий на автомобілі «Audi» д.н.з. НОМЕР_5 близько 18 год. повертається за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 , де паркує автомобіль та заходить в під`їзд даного будинку.

28 січня 2017 року ОСОБА_10 , за кермом автомобіля "MERCEDES Vitо реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у якому знаходились ОСОБА_7 . ОСОБА_11 , близько 17 год. 30 хв. приїхав на проспект Зулки м. Тернополя, припаркувавши свій автомобіль неподалік від будинку 35. В подальшому ОСОБА_10 залишився в автомобілі, та наказав ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діяти, згідно розподіленими ним попередньо ролями та функціями. В свою чергу ОСОБА_11 . ОСОБА_7 прослідували на дитячий майданчик будинку АДРЕСА_2 , де стали чекати на приїзд потерпілого. Близько 18.00-18.20 год. побачивши, як ОСОБА_14 на автомобілі "Audi д.н.з. НОМЕР_5 приїхав, припаркувався на парковці біля будинку 35 та вийшов з автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_11 підійшли до нього та ОСОБА_11 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що наніс удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого,від завданого ОСОБА_11 удару потерпілий впав, одразу після цього до ОСОБА_14 підійшов ОСОБА_7 . Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я наносили потерпілому удари ногами та руками в корпус та голову, вимагаючи віддати сумку. ОСОБА_14 повідомив їм, що сумки в нього немає. Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, розуміючи, що грошей та майна, яким можна заволодіти у потерпіло немає, тому не закінчивши злочин з причин, які не залежали від їх волі, втекли заздалегідь в обумовлене з ОСОБА_10 місце.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що його знайомий ОСОБА_16 має значну суму готівкових грошей при собі, вирішив відкрито заволодіти вказаним майном потерпілого. З цією метою він особисто та за його вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вивчали маршрути руху ОСОБА_16 в м. Тернополі, місця частого відвідування, а також зберігань готівкових коштів, встановлювали транспортний засіб, яким користується останній.

ОСОБА_10 , як організатор, взяв на себе функцію спостереження за ОСОБА_16 , транспортування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на місце вчинень злочину, координацію їх дій, з допомогою стільникового зв`язку, а також транспортування їх з місця вчинення злочину, розподіл між учасниками злочинної організації прибутку від злочину та переховування всіх учасників. ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , як співвиконавці, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями взяли на себе функцію спостереження за ОСОБА_16 та відкритого заволодіння його майном.

Реалізуючи свій злочинний намір в лютому 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 перебуваючи в м. Тернополі, з метою створення належних умов для вчинення злочину - відкритого викрадення майна ОСОБА_16 , з допомогою стільникового зв`язку, описав зовнішні риси та одяг ОСОБА_16 , вказавши його місцезнаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_11 для належного спостереження останніми за діями потерпілого його графіком роботи та маршрутом пересування. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_11 візуально, згідно інформації наданої ОСОБА_10 , ідентифікували особу ОСОБА_16 та, разом з ОСОБА_10 , на автомобілі "MERCEDES Vito реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » здійснювали візуальне спостереження за графіком роботи та маршрутом руху ОСОБА_16 в лютому 2017 року для вчинення злочину -відкритого викрадення майна ОСОБА_16 .

Так, 27 лютого 2017 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на автомобілі «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » здійснивши візуальне спостереження за маршрутом ОСОБА_16 встановили, що він, близько 19:04 год., мив автомобіль «Lexus» д.н.з. НОМЕР_6 на мийці самообслуговування біля готельного комплексу «Братіслава» по вул. С. Будного, ЗО м. Тернополя, після чого поїхав за адресою свого проживання по АДРЕСА_3 . В ході телефонної розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_10 останній додатково розподілив ролі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 встановивши місцем вчинення майбутнього злочину - двір будинку АДРЕСА_3 та час - 19:30-20:30 год., коли потерпілий повертається на автомобілі «Lexus» д.н.з. НОМЕР_6 за вказаною адресою. 01 березня 2017 року ОСОБА_10 , за кермом автомобіля «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у якому знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , близько 18 год. 30 хв. приїхав на вул. Виговського м. Тернополя та припаркував свій автомобіль неподалік від будинку 8. В подальшому ОСОБА_10 залишився в автомобілі, та наказав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діяти, згідно розподіленими ним попередньо ролями та функціями. В свою чергу ОСОБА_11 та ОСОБА_7 прослідували на територію, неподалік будинку 8 по вул. Виговського м. Тернополя, з якої проглядаються місця для паркування авто мешканців даного будинку, де стали чекати на приїзд потерпілого. Близько 19.41 год. ОСОБА_16 на автомобілі «Lexus» д.н.з. НОМЕР_6 приїхав та припаркувався на парковці біля будинку 8 по вул. Виговського м. Тернополя. Тоді ОСОБА_10 , знаючи про приїзд ОСОБА_16 , в телефонній розмові додатково повідомив ОСОБА_7 його функції та роль у злочині. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_11 побачивши, що ОСОБА_16 приїхав на автомобілі з матір`ю повідомили про дану обставину ОСОБА_10 , який, як організатор і керівник організованої групи, прийняв рішення про подальше спостереження за ОСОБА_16 для виникнення кращої обстановки, щоб вчинити злочин відносно потерпілого.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що родичка ОСОБА_17 має значну суму готівкових грошей при собі, вирішив відкрито заволодіти вказаним майном потерпілої. З цією метою він особисто та за його вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вивчали маршрути руху ОСОБА_17 в м. Тернополі, місця частого відвідування, а також зберігання готівкових коштів, встановлювали транспортний засіб, яким користується останній.

ОСОБА_10 , як організатор, взяв на себе функцію спостереження за ОСОБА_17 , транспортування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на місце вчинення злочину, координацію їх дій, з допомогою стільникового зв`язку, а також транспортування їх з місця вчинення злочину, розподіл між учасниками злочинної організації прибутку від злочину та переховування всіх учасників. ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , як співвиконавці, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями взяли на себе функцію спостереження за ОСОБА_10 та відкритого заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний намір в період в березні 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 перебуваючи в м. Тернополі метою створення належних умов для вчинення злочину - відкритого викрадення майна ОСОБА_17 , з допомогою стільникового зв`язку, описав зовнішні риси та одяг ОСОБА_17 , вказавши її місцезнаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_11 для належного спостереження останніми за діями потерпілої її графіком роботи маршрутом пересування. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_11 візуально, згідно інформації наданої ОСОБА_10 , ідентифікували особу ОСОБА_17 та, разом з ОСОБА_10 , на автомобілі «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » здійснювали візуальне спостереження за графіком роботи та маршрут руху ОСОБА_17 в березні 2017 року для вчинення злочину - відкритого викрадення майна ОСОБА_17 .

Зокрема, 28 березня 2017 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 здійснивши візуальне спостереження за маршрутом ОСОБА_17 встановили, що вона, близько 14:20 год., знаходилась навпроти торгового центру «Пассаж» по вул. Живова, 7 м. Тернополя, близько 14:36 зайшла в торговий центр «Пассаж», близько 14:47 вийшла з даного центру та пішла в поштове відділення УДППЗ «Укрпошта» по вул. Живова, 28 в м. Тернополі, звідки попрямувала по вул. Юрчука м. Тернополя, через залізничну колію на вул. Чернівецьку, де зайшла в під`їзд будинку 53. В ході телефонної розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_11 вибиралося місце вчинення майбутнього злочину по маршруту руху ОСОБА_17 .

Крім того, з`ясовано, що ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що його знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 мають значну суму готівкових коштів, вирішив дійснити напад з метою заволодіння їх майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

З цією метою, ОСОБА_10 , як організатор взяв на себе функцію транспортування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на місце вчинення злочину, координацію їх дій, з допомогою стільникового в`язку, а також транспортування їх з місця вчинення злочину, розподіл між учасниками злочинної рупи прибутку від злочину та переховування всіх учасників. ОСОБА_7 , як співвиконавець, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями взяв на себе функцію погроз ОСОБА_19 предметом схожим на вогнепальну зброю, та заволодіння її сумкою з грошовими коштами. ОСОБА_11 , як співвиконавець, згідно з розподіленими ОСОБА_10 ролями, взяв на себе функцію спостерігання за діями ОСОБА_7 та надання йому допомоги, для подолання опору потерпілих та полегшення заволодіння майном ОСОБА_19 та ОСОБА_18 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 30 березня 2017 року близько 21.00 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_11 прибули на автомобілі марки «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , на вул. С.Будного,28, в м. Тернополі. Надалі відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ОСОБА_19 та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, представивши до голови предмет схожий на вогнепальну зброю, під погрозою його застосування, наказав віддати сумку з коштами, ОСОБА_19 сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, віддала йому свою сумку в якій знаходились грошові кошти у сумі 1000 російських рублів, 70 злотих, 00 євро, 3000 доларів США, 40000 гривень, що згідно офіційного курсу НБУ становило 127882,32 гривні. В цей час, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , відповідно до розподілених ролей, знаходилися у автомобілі марка «MERCEDES Vito» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », неподалік місця вчинення злочину та спостерігали за навколишньою обстановкою з метою попередження про появу сторонніх осіб. Надалі ОСОБА_18 побачивши незаконні дії ОСОБА_7 почав затримувати останнього та між ними зав`язалась бійка, в ході якої ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_18 насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, що виразилось у нанесенні ударів та пострілу у ОСОБА_18 із травматичної зброї, внаслідок чого ОСОБА_18 спричинено легкі тілесні ушкодження.

Після чого, відповідно до розподілених ролей, діючи за вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підбіг до ОСОБА_18 та з метою подолання опору, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я особи, наніс ОСОБА_18 , невідомим предметом, удар в голову, від якого потерпілий перестав чинити опір. Надалі ОСОБА_7 з ОСОБА_11 сіли у автомобіль марки «MERCEDES Vito», за кермом якого знаходився ОСОБА_10 та втекли у невідомому напрямку.

Своїми діями ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи майном ОСОБА_19 та ОСОБА_18 на загальну суму 127882,32 гривні, що в 159 раз перевищує неоподаткований німум доходів громадян та є значною шкодою.

31 березня 2017 року о 02.30 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та 01 квітня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

22 червня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 16 червня 2017 року про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою скасувати, а у разі прийняття рішення про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою без належного обґрунтування існування ризиків та без визначення розміру застави.

Вказує на те, що всупереч вимогам ч.2 ст.177 КПК України за час проведення досудового розслідування протягом двох місяців слідчим не зібрано достатньо даних, а прокурором не доведено обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, не доведено, яку конкретно роль виконував ОСОБА_7 та що його дії були пов`язані із застосуванням насильства.

Зазначає, що наявність відбитку пальця залишеного ОСОБА_7 у автомобілі «MERCEDES Vito» вказує лише на присутність підозрюваного в даному транспортному засобі без визначення певного проміжку часу і не підтверджує скоєння ним злочину.

Посилається на те, що з протоколу допиту потерпілих вбачається, що їм конкретно невідомо чи ОСОБА_7 вчиняв відносно них неправомірні дії.

Вважає, що судом не надано належної оцінки доводам підозрюваного та сторони захисту про можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи визначити підозрюваному розмір застави, тим самим забезпечивши належну поведінку ОСОБА_7 та відповідно обмежити його у спілкуванні з потерпілим, та іншими учасниками досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію і просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.15 ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, тому прийшов до висновку про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, задовольняючи зазначене клопотання слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою, зазначивши про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи ту обставину, що органом досудового розслідування проводиться пошук речових доказів, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, заявлені раніше ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу на даний час не зменшились, продовжують існувати і збільшуються, оскільки за твердженням органу досудового розслідування ОСОБА_7 причетний до вчинення тяжких злочинів, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків немає.

При цьому, слідчим суддею вірно враховано особу підозрюваного, який тимчасово не працює, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимий, те що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти власності із застосуванням насильства,в тому числі, пердбаченого ч.4 ст. 187 КК України, санкція якого встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому застосування щодо ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що досудове розслідування неможливо завершити через необхідність виконання ряду слідчих дій, зокрема, необхідно перевірити причетність ОСОБА_7 до вчинення інших злочинів, провести ряд експертиз, допитів, дати остаточну правову оцінку діям підозрюваного, виконати вимоги ст. 290 КПК України, виникла потреба у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. У даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, і визначено строк закінчення досудового розслідування 30 серпня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставні, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що судом неправомірно не визначено розмір застави при продовженні запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчим суддею в ухвалі від 01 квітня 2017 року не визначався розмір застави, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку із тим, що вказаний злочин було вчинено із застосуванням насильства, тому слідчий суддя повторно не вирішує питання щодо визначення розміру застави.

Таким чином, в даному випадку ухвалою слідчого судді визначався лише термін тримання особи під вартою, а не можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 183, 199 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2