В И Р О К
іменем України
"24" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0012166 від 28.08.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської обл., громадянин України, з середньотехнічною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий 21.12.2005 Дергачівським районним судом Харківської обл., за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до З років позбавлення волі; 28.09.2006 Київським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.07.2008 Київським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 28.10.2013 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.08.2016 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова умовно-достроково, невідбутий строк покарання: 3 місяці 29 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не зняті і не погашені, у встановленому законом порядку, судимості, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 28.08.2016 року приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, ПКіВ «Гідропарк», поряд із розважальним закладом «Фабор», де помітив неподалік від себе ОСОБА_5 , 1976 р.н., на шиї у якого знаходився ланцюжок із золота.
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, а саме золотого ланцюжка та золотого хрестика, належних ОСОБА_5 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: м. Київ, ПКіВ «Гідропарк», поряд із розважальним закладом «Фабор», 28.08.2016 приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_7 , після чого рукою зірвав ланцюжок з хрестиком із золота 585 проби, загальною вагою 8,21 г., вартість якого відповідно до курсу НБУ станом на 29.08.2016 (1 гр. золота - 1083,75 грн.) становить 8897 грн. 59 коп., належні останньому, після чого місце вчинення злочину покинув, та побіг в напрямку розважального закладу «Гідрозона», де був затриманий працівниками поліції.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав майнової шкоди потерпілому, ОСОБА_5 на загальну суму 8897 грн. 59 коп..
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 після допиту потерпілого ОСОБА_5 визнав себе винним за ч. 2 ст. 186 КК України, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення. Обвинувачений визнає повністю обставини скоєння злочину, вказані в обвинувальному акті, щиро кається, просить суворо не карати.

Так, ОСОБА_6 показав, що 28.08.2016 року підбіг до ОСОБА_5 , після чого рукою зірвав ланцюжок з хрестиком із шиї потерпілого, після чого місце вчинення злочину покинув, та побіг в напрямку розважального закладу «Гідрозона», де був затриманий працівниками поліції, викрадений ланцюжок з хрестиком він викинув на землю, вона була вилучена, а потім повернута потерпілому ОСОБА_5 .
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Сторони просять не допитувати свідків по справі.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, а саме допиту свідків по справі щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів щодо обставин справи та доказів відносно особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному, також показами потерпілого ОСОБА_5 та дослідженими письмовими доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 28.08.2016 року о 00:20 год. та ілюстрованою таблицею до нього, згідно якого виявлено та вилучено ланцюжок з хрестиком;
постановою про визнання речових доказів від 30.08.2016 року, згідно якого золотий ланцюжок з хрестиком визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи;
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, має не зняті та непогашені, в установленому законом порядку судимості; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, беручи до уваги той факт, що обвинувачений вчинив повторно новий умисний злочин, маючи не зняті і не погашені, у встановленому законом порядку судимості, через невеликий строк після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення, вважає за вірне обрати обвинуваченому міру покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений. Завдана шкода повністю відшкодована, потерпілий не має претензій матеріального характеру.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання обрати з врахуванням невідбутої частини покарання за попереднім вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 28 листопада 2016 року, дати його фактичного затримання в порядку статті 208 КПК України.

Речові докази: золотий ланцюжок з хрестиком, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його власності;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: