АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2498/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 628/3121/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернуто обвинувальний акт прокурору відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

На обґрунтування прийнятого рішення, суд вказав, що п.3 даної угоди про визнання винуватості містить узгоджену міру покарання, яка визначена з порушеннями вимог КК України, а саме при визначенні розміру покарання за сукупністю злочинів не застосована ст. 72 КК України, яка є обов`язковою при складанні покарань за сукупністю злочинів в разі призначенні різних видів покарань. Крім того при складанні покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, не вірно було визначене остаточне покарання.
Так, згідно вказаної угоди про визнання винуватості зазначено, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 311 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, що суперечить вимогам ст. 472 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема: анкетні відомості кожного обвинуваченого. Тобто в обвинувальному акті правовий статус особи, яка притягається до кримінальної відповідальності повинен бути саме обвинувачений, а не підозрюваний, як це зазначено в обвинувальному акті.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а отже прокурором не було висунуто обвинувачення ОСОБА_7 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд, оскільки це буде суперечить вимогам ст. 337 КПК України, в якій зазначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.
Таким чином, суд 1-ї інстанції дійшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений з порушеннями вимог КПК України, у зв`язку з чим повернув його прокурору.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу в частині повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції. Мотивуючи скаргу вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду. Вважає, що обвинувачення висувається особі шляхом складання обвинувального акту, до передання обвинувального акту до суду, особа має процесуальний статус підозрюваний. Зазначив, що прокурором було повністю дотримано положення ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту та його передачі до суду.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
22.09.2016 року ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 повернутий прокурору.
Згідно ст. 314 ч. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
В районний суд прокурором направлений обвинувальний акт щодо Чорного та прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченого.
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність КПК України та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та закону.
Як видно з угоди, в п. 3 вказано про узгодження міри покарання: вказано про призначення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 317 КПК України 3 роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі, ч. 1 ст. 311 КК України 2 роки обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України.
Але це не відповідає ст.ст. 70, 72 КК України, оскільки при призначенні остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим не вірно визначено остаточне покарання.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно відмовив прокурору в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 .
Це спростовує доводи апеляції прокурора, що при складанні обвинувального акту та направленні до суду виконані вимоги ст. 291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2016 р. щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: