справа №619/386/16-к
провадження №1-кп/619/52/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши обвинувальний акт у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прудянка Дергачівського району Харківської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, освіта середня, раніше судима :01.04.2009 року за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ст.ст.185 ч.3,186 ч.2, 70,75 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3/три/ роки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2016 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002372 від 28.12.2015 року.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Покладено на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до Дергачівського районного суду Харківській області за першою вимогою; цілодобово не залишати своє житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Обвинувачена ОСОБА_5 за час перебування на домашньому арешті покладені на неї обов`язки не виконує, відповідно до рапортів які надійшли до суду від Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області вказано , що вона відсутня за місцем свого мешкання , отже, переховується від органів досудового розслідування та суду.

Крім того обвинувачена в судові засідання призначені на 21.01.2017 року та 16.02.2017 року не з`явилась , причини неявки суд не повідомила.

Беручи до уваги порушення обвинуваченою обов`язків , які були покладені на неї судом , в судовому засіданні від 16 лютого 2017 року прокурор заявив клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно неї.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури задоволено .

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року виконано.

В судовому засіданні прокурор Дергачівської місцевої прокуратури підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу .

Захисник та обвинувачена покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора,захисника, обвинуваченого, приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій злочину, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченої вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню не завершено, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід відносно обвинуваченої необхідно змінити на тримання під вартою .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178,181,197,331 КПК України суд ,-

УХВАЛИВ:

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.

Виконання ухвали доручити начальнику Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській обаласті та начальнику Харківської установи виконання покарань № 27

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 14 червня 2017 року .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_5 після її оголошення .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1