Справа № 507/240/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що 20.02.2017 року, в черговій частині Любашівського ВП Балстського ВП ГУНП в Одеській області було зареєстровано телефонне повідомлення голови Троїцької сільської ради - ОСОБА_5 та заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в ніч на 20.02.2017 року, невідома особа пошкодивши навісний замок на дверях курника, що розміщений в господарському дворі на території домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , проникла всередину, звідки таємно викрала 13 курок та 1 півня віком близько 1 року, різного окрасу, спричинивши матеріальну шкодду на загальну суму близько 1300 грн.
В ході проведення огляду місця пригоди за вказаним фактом, в дворі вказаного домоволодіння було виявлено та вилучено металевий навісний замок з пошкодженим корпусом, належний ОСОБА_6 та металевий прут довжиною 18 см., належний невстановленій особі.
Вказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучені речі.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:… 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, що були вилучені під час огляду території домоволодіння ОСОБА_6 , являються речовими доказами та в подальшому підлягатимуть дослідженню, тому з метою забезпечення, їх збереження, для проведення експертного дослідження необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя : ОСОБА_1