УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, відкритому у Фiлiї - Кiровоградське обласне управління публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 323475), які належать ТОВ «СФС Трейд» у кримінальному провадженні №0000156 від 23.06.2016за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

19.12.2016 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого про арешт коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 - долар США, Євро, українська гривня, відкритому в Фiлiї - Кiровоградське обласне управління публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 323475), які належать ТОВ «СФС Трейд» (код ЄДРПОУ - 39548253), шляхом зупинення усіх видаткових операцій за винятком операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету - станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду у кримінальному провадженні №0000156 від 23.06.2016за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що грошові кошти вказаного підприємства, причетного до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, мають ознаки речових доказів, їх арешт необхідний з метою запобігання протиправним діям з використанням указаних банківських рахунків, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна. Вказали, що є всі підстави вважати, що гроші, що знаходяться на вищезазначених банківських рахунках, є предметом протиправної діяльності невстановленої групи осіб та отримані внаслідок проведення незаконної діяльності, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КК України.

В судовому засіданні слідчий, який ініціював вказане клопотання, підтримав доводи клопотання.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність грошових коштів на рахунках зазначеного підприємства критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів, необхідність накладення арешту пов*язується з метою запобігання протиправним діям з використанням указаного банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна. Вказали, що є всі підстави вважати, що гроші, що знаходяться на вищезазначеному банківському рахунку, є предметом протиправної діяльності невстановленої групи осіб та отримані внаслідок проведення незаконної діяльності.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР № 0000156, жодну особу в даному кримінальному проваджені не повідомлено про підозру.

Суду не наведено даних на підтвердження того, що грошові кошти, розмір яких на вказаних банківських рахунках не встановлений органом досудового розслідування, являються об`єктом кримінально протиправних дій і були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення при тому, що відомості про ухилення від сплати податку внесені до ЄРДР лише за період за грудень 2015-квітень 2016 року.

Слідчий зазначає, що грошові кошти на рахунках підприємств є предметом злочину, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Проте такі доводи клопотання є необґрунтованими та є припущеннями при тому, що предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов*язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об*єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання. Таким чином, вважати, що невизначена сума грошових коштів на рахунках підприємств, яка надійшла у невизначений період, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження за фактом ч.3 ст.212 КК України, відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави. Також суду не наведено достатніх даних в підтвердження, що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів клопотання та матеріалів досудового розслідування не убачається, що арешт може бути застосований з метою можливої конфіскації майна, оскільки конфіскація як вид покарання, визначений ст.59 КК України, та передбачений санкцією ст.212 КК України, може бути застосований лише стосовно майна конкретної особи засудженого, проте в даному провадженні жодну особу не повідомлено про підозру.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в ЄРДР від 23.06.2016 до юридичної особи ТОВ «СФС Трейд» також не застосовано заходи кримінально-правового характеру відповідно до положень ч.8 ст.214 КПК України, не заявлено цивільний позов.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості впевнитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 - долар США, Євро, українська гривня, відкритому в Фiлiї - Кiровоградське обласне управління публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 323475), які належать ТОВ «СФС Трейд».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1