В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2413/16-к
Провадження № 1-кп/348/80/17

28 липня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_4

його законного представника (цивільного позивача в інтересах малолітнього ОСОБА_4 ) - ОСОБА_5

представників ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого (цивільного відповідача) - ОСОБА_9 ,

його захисника - ОСОБА_10 ,

представника Служби у справах дітей Надвірнянської РДА - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000834 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працює по тимчасових заробітках, не одруженого (проживає в фактичних шлюбних стосунках), з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_9 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

08.11.2016 року приблизно о 18 год.30 хв. в АДРЕСА_1 , неподалік свого житлового будинку, ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із малолітнім ОСОБА_4 .

В ході вказаного конфлікту ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, наніс декілька ударів ногами по тілу та голові ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців тім`яної ділянки, синці в ділянках лівого стегна та лівої гомілки, що згідно висновку експерта №361 від 21.11.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину не визнав.

Суду пояснив, що 08.11.2016 року зять його співжительки ОСОБА_12 - ОСОБА_13 попросив його поїхати з ним у м.Івано-Франківськ допомогти купити в «Епіцентрі» керамічну плитку.

Зазначає, що вони виїхали в м. Івано-Франківськ на автомобілі ОСОБА_13 близько 15 год. 00 хв., а повернувся він додому десь біля 9 год. 00 хв., оскільки ще допомагав ОСОБА_13 вдома розвантажувати куплену плитку.

Стверджує, що в той день він не бачив ОСОБА_4 , не спілкувався з ним, тим більше не наносив йому ніяких ударів ,і, відповідно, не спричиняв ОСОБА_4 жодної моральної шкоди.

Просить суд виправдати його та відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про відшкодування 10000 грн. моральної шкоди.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його винуватість повністю доводиться іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 08.11.2016 року він повернувся із школи та попросив маму відпустити його на атракціони («Лунопарк»), який приїхав в с. Перерісль.

Прийшовши з своїми друзями на атракціони він покатався на машинках, пішов на батут, качелі, а потім вирішив сходити в туалет, тому відійшов від атракціонів в бік.

Зненацька його хтось зловив ззаді за капюшон куртки й з криками почав бити його по всьому тілу. Він впізнав ОСОБА_9 , а потім вирвався від нього і побіг додому.

Стверджує, що чув як ОСОБА_9 йому навздогін погрожував, що якщо він розповість мамі, то він його ще більше поб`є.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 суду пояснила, що 08.11.2016 року вона відпустила свого сина Арсена на атракціони, які привезли для розваг дітей в село.

Десь коло 07 год. 00 хв. вечора син повернувся, і нікому нічого не пояснивши, пішов спати. На наступний день зранку ОСОБА_14 розповів їй, що його побив ОСОБА_9 , тому вона викликала швидку медичну допомогу і повезла його в Надвірнянську ЦРЛ.

Там сина оглянули, зафіксували наявність побоїв та наклали на травмовану ногу гіпс.

Заявлений нею в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_4 цивільний позов підтримує повністю, зазначає, що її син ще й на даний час не відійшов від пережитого ним 08.11.2016 року стресу, боїться що ОСОБА_9 може ще його побити, є знервованим та неспокійним, тому просить обвинуваченого ОСОБА_9 карати згідно закону.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав суду свідчення аналогічні з поясненнями представника потерпілого ОСОБА_6 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що 08.11.2016 року близько 4-5 год. він з своїми товаришами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пішли на атракціони, які привезли в село. Там він побачив також Арсена з своїми друзями.

Відвідавши різні цікаві розваги він при виході з атракціонів побачив, що Арсена, який відійшов вбік, щоб сходити в туалет, копнув ногою в ділянку коліна дорослий чоловік в якому він впізнав ОСОБА_9 .

Вказує, що він бачив тільки один удар, після якого ОСОБА_4 в сльозах побіг додому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину також доводиться письмовими доказами, а саме:

-висновком експерта №361 від 17.11.2016 року з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: синці тім`яної ділянки, в ділянках лівого стегна та лівої гомілки.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному слідчим в описовій частині постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Беручи до уваги кількість , розташування та морфологічні ознаки тілесних ушкоджень, які мали місце у гр. ОСОБА_4 , слід вважати, що вони були спричинені від не менш як 5-ти разової травматичної дії (удар, стиснення) кулаком руки, носком взуття, чи іншим тупим твердим предметом та не характерно, що вони утворилися в результаті одномоментного падіння на площині з ударом до твердої поверхні ( а.с.33 );

- догоспітальним клінічним протоколом №4742 від 09.11.2016 року, яким підтверджено, що потерпілий ОСОБА_4 був доставлений ШМД у супроводі матері в приймальне відділення Надвірнянської ЦРЛ з приводу отримання ним 08.11.2016 року близько 19 год.00 хв. тілесних ушкоджень. (а.с. 34 );

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих , свідків у справі.

Разом з тим, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_9 про його непричетність до вчинення злочину щодо малолітнього ОСОБА_4 та про його перебування в період часу коли мали місце інкриміновані йому дії, за межами Надвірнянського району, а саме в м. Івано-Франківську, так як доказів на спростування пред`явленого обвинувачення, як того вимагає КПК України, ОСОБА_9 суду не надав.

Суд також оцінює критично показання допитаних в судовому засіданні за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_9 08.11.2016 року біля 15 год.00 хв. поїхав в м.Івано-Франківськ в магазин «Епіцентр» і додому повернувся тільки близько 9 год. 00 хв. вечора.

Оскільки дані свідки перебувають з обвинуваченим ОСОБА_9 в особливих стосунках (свідок ОСОБА_12 являється його співжителькою, а ОСОБА_13 -зять ОСОБА_12 ) їхні показання про непричетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому діяння, на переконання суду спрямовані на те, щоб ОСОБА_9 уникнув кримінальної відповідальності та покарання за скоєне.

Крім того, такі їхні показання об`єктивно нічим, окрім слів, не підтверджені, тобто є голослівними.

Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_6 , свідків обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як дії які виразились в заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те що має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризуються позитивно, той факт, що на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, не працює, а також його поведінку до і після вчинення злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу.

На думку суду, таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов представника потерпілого до ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілий ОСОБА_4 в результаті протиправних дій ОСОБА_9 переніс стрес, переживання, фізичний біль, що призвело до порушення звичного способу та ритму його життя.

Однак, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а також враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_9 який не має постійного місця роботи та заробітної плати і живе за рахунок тимчасових заробітків.

Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченого ОСОБА_9 відшкодувати заявлену представником потерпілого суму моральної шкоди в повному об`ємі, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_4 -2000 грн. моральних відшкодувань.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_9 стягненню підлягають і витрати за надання правової допомоги на корить ОСОБА_6 в сумі 1400 грн., згідно долученої до матеріалів кримінального провадження квитанції та договору про надання правової допомоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.00коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про відшкодування 10000 грн. моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 - 2000 грн. заподіяної злочином моральної шкоди.

В решті вимог позову -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 -1400 грн. за надання правової допомоги.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 діб з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Надвірнянський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_9 з часу отримання копії вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1