Номер справи137/259/17
1-кп/137/60/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Епізод № 1. Наприкінці серпня 2015 року, більш точної дати у ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 пребуваючи біля будинку по АДРЕСА_2 належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке неодноразово відвідував та був обізнаний в тому, де знаходиться ключ від вхідних дверей будинку, відчинив вхідні двері та проник в середину та продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, із меблевої шафи, яка знаходилась у спальній кімнаті житлового будинку, викрав керамічну чашку, в якій знаходились золоті прикраси, зокрема: обручку вагою 2,5 грама, вартістю 1000 гривень за ціною 400 гривень за один грам, хрестик «розп`яття» вагою З грама, вартістю 1200 гривень та ланцюжок вагою 2,5 грама, вартістю 1000 гривень. Після цього, ОСОБА_5 зачинив вхідні двері будинку, ключ поклав назад до схованки та з викраденим зник з місця скоєння злочину.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3200 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло.
Епізод № 2. 08.07.2016 р. приблизно о 18:00 год ОСОБА_5 знаходячись в смт. Літин Вінницької області, будучи особисто знайомий з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та достовірно знаючи, шо останній знаходиться на відпочинку в с. Рибаче Літинського району Вінницької області та повернеться до власного будинку ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , яке неодноразово відвідував та був обізнаний в тому, де знаходиться ключ від вхідних дверей будинку, відчинив вхідні двері та проник в середину, та продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, із меблевої тумбочки, яка знаходилась у спальній кімнаті та меблевої шафи, яка знаходилась у вітальній кімнаті, ОСОБА_5 викрав грошові кошти в сумі 1600 грн. та 2200 доларів США. Після цього, ОСОБА_5 зачинив вхідні двері будинку, ключ поклав назад до схованки та з викраденими грошовими коштами зник з місця скоєння злочину.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1600 гривень на 2200 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло.
Епізод № 3. 09.11.2016 р. приблизно о 01:00 год. ОСОБА_5 через незачинені двері зайшов до офісної будівлі по АДРЕСА_4 та оглянувши її переконався, що в середині ні кого немає. Надалі ОСОБА_5 знаходячись на першому поверсі будівлі, будучи підбуреним жагою до легкої наживи, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом розбиття скла вхідних дверей проник до манікюрного салону "Пантера", власником якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де з манікюрного столу викрав грошові кошти в сумі 400 грн. З викраденим ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням до приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, по епізодах від кінця серпня 2015 р., від 08.07.2016 р. та від 09.11.2016 р., визнав повністю та підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень за обставин наведених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Заперечив проти тієї обставин, що 08.07.2016 р. (епізод № 2) викрав з домогосподарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 грошової суми у розмірі 2200 доларів США, зазначивши при цьому, що насправді було 2000 доларів США, а він особисто взяв лише 300 доларів США.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились надавши до канцелярії суду заяви про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у їх відсутність (а.с. 31-33).
Прокурор ОСОБА_3 просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України у виді 5 років позбавлення волі вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на 3 рокита покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано:
- по епізоду від кінця серпня 2015 р. - за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
- по епізоду від 08.07.2016 р. ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
- по епізоду від 09.11.2016 р. ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 75), за місцем проживання компроментуючих даних не надходило (а.с.76) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 74 зв.).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особи винного, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням положень ст. 70 КК України, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням передбачених п.1 та п.2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення судових експертиз за № 733-Д від 05.09.2016 р., та № 520-Д від 11.12.2015 р. зумовлених розслідуванням злочинів (а.с80-81).
Керуючись ст.ст. 50, 65-67,70, 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 21.10.2008 р.)зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення експертизи за № 733-Д від 05.09.2016 р., та 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення експертизи за № 520-Д від 11.12.2015 р.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_10