Справа № 182/7210/14-к
Провадження № 1-кп/0182/12/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2014 за № 0002040 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Піонерський Калінінградської обл. РФ, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , не працюючої, з середньою освітою, заміжньої, маючої 3-х неповнолітніх дітей 2000, 2004, 2012 р. народження, раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 17.05.2014 приблизно о 13.00 год., знаходячись біля річки Базавлук в с. Шишкіно Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., зустріла ОСОБА_8 . На ґрунті раніше виникли особистих неприязних стосунків, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбулася сварка, після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень нанесла ОСОБА_5 руками декілька ударів в область голови, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна виличної області, садна правої гомілки та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 324 від 04.06.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Таким чином, прокурор дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Однак суд вважає, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження з наступних мотивів.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе не визнала і пояснила суду, що вона познайомилася з ОСОБА_9 навесні 2013 р., спочатку у них склалися дружні відносини, вони допомагали одна одній наглядати за дітьми, ходили друг до друга додому. Потім відносини зіпсувалися, це було пов`язано з плітками, непорозумінням, але бійок у них не було. У травні 2014 р. ОСОБА_9 зі своїми дітьми цілий день була на березі річки. Оскільки була спека, її діти також попросилися купатися на річку, вони з чоловіком погодилися. За молодшою дитиною наглядала ОСОБА_10 , а вони з чоловіком і 2-ма старшими дітьми пішли на річку. Чоловік і діти йшли попереду. Коли вона дійшла до річки, то підійшла до ОСОБА_9 , т.я. хотіла вияснити, чому між ними така ненависть. Коли вона підійшла, ОСОБА_9 сиділа на землі з наймолодшою дитиною. Вона відразу спитала у ОСОБА_9 , що між ними сталося. ОСОБА_9 відразу почала кричати, обвинувачувати у тому, що вона, начебто, намагається посварити ОСОБА_9 з її чоловіком та вигнати його. Вона розвернулася і хотіла уходити, але ОСОБА_9 схопила її за волосся руками, вона хотіла відштовхнути ОСОБА_9 лівою рукою, але та схопила її за руку і подряпала нігтями. Вона у відповідь також схопила ОСОБА_9 за волосся, відштовхнула, після чого вони розійшлися. ОСОБА_9 не падала і вона її по землі не тягла. Все це пройшло дуже швидко. Коли у них ще був конфлікт, її чоловік ОСОБА_11 пройшов з дітьми додому. Вона пізніше за ними пішла до себе додому, по дорозі вони проходили повз домоволодіння ОСОБА_9 , звідки вийшов чоловік ОСОБА_9 і почав кричати на її чоловіка ОСОБА_11 , що він, начебто, побив ОСОБА_9 , на що чоловік відповів, що ОСОБА_9 не чіпав. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_9 з чоловіком кудись поїхали, повернулися ввечері. Також вона побачила, що у неї є подряпина на руці, але за медичною допомогою вона не зверталася, побої не знімала. Вважає, що такі тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_9 , вона їй не спричиняла. Звідки у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, вказані у висновку експерта, сказати не може, можливо як до, так і після конфлікту. Цивільний позов не визнає у повному обсязі.
Як на доказ вини обвинуваченої орган досудового розслідування і прокурор посилаються на пояснення потерпілої.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона мешкала в с. Шишкіне Нікопольського р-ну, де також по сусідству періодично проживають ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з дітьми. Спочатку у них були нормальні сусідські відносини, потім почалися конфлікти, які пов`язані з плітками і з тим, що ОСОБА_14 у стані алкогольного сп`яніння приходив і погрожував, висловлюючи претензії «ваші кури потоптали мій город» і т.п. 17.05.2014 вона зі своїми 3-ма дітьми пішли на річку купатися. Старша донька купалася, молодший син сидів у неї на руках. Прийшли ОСОБА_11 з 2-ма синами, пізніше прийшла ОСОБА_3 , яка підійшла до неї і почала висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. Тут, побачивши, що підходить ОСОБА_11 , вона поставила молодшого сина на землю і покликала старшу доньку, щоб та забрала дитину. ОСОБА_11 підійшов до неї і почав її штовхати животом, при цьому ображав її, називав жінкою легкої поведінки, погрожував. Коли ОСОБА_11 її штовхав, вона відходила, потім ОСОБА_11 схопив її за кість лівої руки, а потім за кість правої руки. Вона почала вириватися, вирвала праву руку і ОСОБА_11 вдарив її лівою рукою у ліве плече. Вона вирвала і ліву руку, тоді ОСОБА_11 схопив її за шию і штовхнув на ОСОБА_3 , при цьому сказав, щоб ОСОБА_3 продовжувала бити її. ОСОБА_3 схопила її за волосся, закрутила волосся на руку, смикнула так, що вона впала і вдарилася верхньою лобною частиною голови об землю. Тоді вона лежала на землі на правому боці і ОСОБА_15 протягла її за волосся по землі. Після того, ОСОБА_3 різко її відпустила і вони усі пішли додому. Вона піднялася і відразу кинулася до дітей, які дуже злякалися, потім пішла додому. Т.я. їй було погано, то вони звернулися у лікарню. Злочином їй заподіяно матеріальну шкоду, яка пов`язана з витратами на ліки, медичні препарати 1905,40грн, та витратами на придбання палива на проїзд до місця лікування (м. Нікополь) та назад до місця проживання (с. Шишкіне), а також на поїздки до слідчого, суду на загальну суму 1538,24 грн. Крім того, їй завдано також моральну шкоду, яка полягає у тому, що побиття сталося у присутності її малолітніх дітей, які дуже злякалися, старшу доньку та середнього сина вона навіть возила до дитячого психолога, який призначив заспокійливе. Крім того, вона сама зазнала душевних страждань, відчувала фізичний біль. Крім того, внаслідок лікування вона припинила грудне годування молодшого сина, що також завдало їй душевних страждань. Моральну шкоду вона оцінює у 20 тис. грн, які потерпіла спочатку просила стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , а потім, після закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_11 просить стягнути з ОСОБА_3 .
Однак, покази потерпілої щодо механізму спричинення їй тілесних ушкоджень не підтверджуються не лише показами обвинуваченої, але й проказами свідків, як заявлених стороною обвинувачення, так і стороною захисту.
Свідок ОСОБА_16 , який заявлений стороною обвинувачення, показав, що у нього у с. Шишкіне є земельна ділянка, він, коли її обробляє, заїжджає до ОСОБА_17 , щоб заправитися водою. Один раз він був свідком того, як ОСОБА_9 , проїжджаючи повз нього, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , почала оскорбляти подружжя ОСОБА_17 , при цьому останні нічого на адресу ОСОБА_9 не говорили. Потім, на його запитання ОСОБА_11 пояснив, що конфлікт між ними пов`язаний з тим, що вони купили хату, яку хотів купити співмешканець ОСОБА_9 . У травні 2014 р. у обідній час, коли він приїхав заправляти свій трактор, ОСОБА_11 вийшов із будинку і підійшов до нього. У цей час прийшла ОСОБА_3 і розказала, що, коли вона ходила купатися на пляж, ОСОБА_9 без причини на неї накинулася, подряпала її, хапала за волосся. При цьому волосся у ОСОБА_3 було дійсно скуйовджене, на руці було видно свіжу подряпину, також подряпина була на шиї. ОСОБА_11 розповів, що він також був на пляжі, побачив конфлікт між жінками, розвернувся і пішов додому.
Свідок обвинувачення ОСОБА_10 показала, що їй, як жительці с. Шишкіне відомо, що між ОСОБА_9 та подружжям ОСОБА_17 спочатку були дружні відносини, потім вони почали сваритися між собою, що саме стало причиною конфліктів їй достеменно не відомо. 17.05.2014, оскільки вона допомагала ОСОБА_3 наглядати за її дітьми, зранку діти ОСОБА_17 були у неї вдома. У обідній час вона привела дітей, ОСОБА_3 попросила посидіти з молодшою дитиною, а вони пішли на пляж: спочатку ОСОБА_11 з 2-ма дітьми, потім трохи пізніше на пляж пішла ОСОБА_3 . Вона, оскільки дитина спала, вийшла на вулицю, стояла біля хвіртки. Побачила, що на пляжі біля річки на покривалі сиділа ОСОБА_9 , яка тримала молодшу дитину, інші її діти бігали поруч. Підійшли ОСОБА_11 з дітьми і почали купатися у річці. ОСОБА_3 , яка йшла пізніше, відразу підійшла до ОСОБА_9 , вони почали про щось розмовляти, про що саме чутно не було. ОСОБА_9 при розмові встала, поставила дитину на землю. У цей час ОСОБА_11 вийшов із води і почав витиратися. Тут вона побачила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_9 схопили одна одну за руки. ОСОБА_11 забрав дітей і пішов додому, при цьому ні в що не втручався, потім ОСОБА_3 відштовхнула ОСОБА_9 і також пішла додому. Коли ОСОБА_3 прийшла, то розповіла, що ОСОБА_9 на неї накинулася, подряпала їй руки, шию. Вона не бачила, щоб хтось падав на землю.
Свідок захисту ОСОБА_18 показав, що у травні 2014 р. він з батьком і братом пішли на річку купатися. Мати ОСОБА_3 йшла позаду. Коли вона прийшла на річку, то підійшла до ОСОБА_9 , яка також була дітьми на річці і спитала у ОСОБА_9 , що вони їй зробили поганого. Після цього потерпіла піднялася з землі, почала кидатися на матір, кидалася у очі, хапала за руки, висловлюватися нецензурною лайкою. Мати її відштовхнула. У цей час вони з батьком вже пішли додому, мати пішла за ними трохи пізніше. Батько до ОСОБА_9 не підходив і її не бив.
ОСОБА_11 , стосовно якого кримінальне провадження у подальшому було закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, при допиті в якості обвинуваченого показав, що у нього особисто с ОСОБА_9 конфліктів не було, конфлікти, які були між жінками виникли внаслідок жіночих пліток. У травні 2014 р. він з 2-ма синами пішов на річку купатися. На березі сиділа ОСОБА_9 зі своїми дітьми. Він привітався до неї і пішов купатися. Вода була прохолодною, тому вони покупалися швидко і почали витиратися рушником на березі. Його дружина ОСОБА_3 до річки прийшла пізніше. Що сталося, точно сказати не може, але жінки ОСОБА_3 і ОСОБА_9 почали сваритися між собою, кричали, виражалися нецензурною лайкою. Також бачив, як жінки зійшлися, але відразу розбіглися, хто саме, куди, чим і як бив він не бачив. Він не втручався і пішов з дітьми додому. Його дружина йшла за ним позаду. Біля домоволодіння ОСОБА_9 вискочив її чоловік з дрючком, почав кричати, що не можна переходити кордони, битися. Його дружина ОСОБА_3 йому сказала, щоб не бився з жінками і вони пройшли далі. Ні крові, ні подряпин він у ОСОБА_9 не бачив. Щоб ОСОБА_9 падала, він також не бачив. Він особисто її не бив і з нею не розмовляв. Вже вдома дружина показала йому подряпину на руці, але вони нікуди не зверталися.
Судом також були досліджені наступні письмові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002040:
-Висновком судово-медичного експерта № 324 від 06.06.2014, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої виличної області - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), а також тілесні ушкодження у вигляді садна шиї, синця лівого плеча, садна правої гомілки та правого стегна відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого - 17.05.2014 (а.п. 20);
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2014, в ході якого ОСОБА_9 відтворила обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_11 штовхав її своїм тулубом, схопив за руку. Коли вона намагалася вирватися, ОСОБА_11 схопив її за дві руки в області ліктьового суглобу, а коли вона вирвалася вдарив кулаком лівої руки в область лівого плеча. Після чого штовхнув ОСОБА_9 у напрямок ОСОБА_3 , яка схопила ОСОБА_9 за волосся з потиличної частини, потягла до низу, від чого ОСОБА_9 встала на коліна. Тоді ОСОБА_3 схопила ОСОБА_9 за волосся лобової області, потягнула до низу та ударила головою об землю, а потім протягла по землі, внаслідок чого зчесала праву сторону лиця. До протоколу прикладена фото таблиця (а.п. 23-27);
-Додатковим висновком судово-медичного експерта № 325 від 10.06.2014, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, кількість та локалізацію ударів, вказаних у протоколі слідчого експерименту, не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень при механізмі та обставинах, вказаних самою ОСОБА_9 у протоколі слідчого експерименту від 04.06.2014 (а.п. 28).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої не доведена вказаною сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, як цього вимагає чинне законодавство.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.. 62 Конституції України, ст.. 17 КПК України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України 17.07.1997.
Ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободі визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачиться на користь обвинуваченого.
Як встановлено судом, 17.05.2014 ОСОБА_5 звернулася до травмпункту з приводу тілесних ушкоджень, які вона отримала у цей же день. Висновком судово-медичного експерта № 324 від 06.06.2014 у неї на підставі наданої амбулаторної карти, у якій не вказаний медзаклад, виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої виличної області, садна шиї, синця лівого плеча, садна правої гомілки та правого стегна.
В ході досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту і в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила механізм та обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме - садна шиї, синця лівого плеча від ударів ОСОБА_11 , черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої виличної області від дій ОСОБА_3 , котра потягла її за волосся і вдарила головою об землю, а потім потягла по землі, від чого утворилися садна правої гомілки та правого стегна. Судово-медичний експерт у додатковому висновку підтвердив можливість утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень при механізмі та обставинах, вказаних нею при проведенні слідчого експерименту.
Однак, крім показів самої потерпілої, інших доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. Усі інші допитані свідки, обвинувачена заперечують такі обставини і пояснюють, що конфлікту між потерпілою і ОСОБА_11 взагалі не було і ОСОБА_11 потерпілій ніяких ударів не наносив. Ті ж особи пояснюють, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійсно відбувся конфлікт, вони хапали одна одну за руки, тягали за волосся. Однак при цьому ОСОБА_5 на землю не падала. Пояснення зазначених свідків і обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, узгоджуються між собою і у суду немає причин не довіряти зазначеним показам.
Прокурором у зміненому обвинувального акті зазначено, що ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_5 руками декілька ударів в область голови, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна виличної області, садна правої гомілки та правого стегна.
Разом з тим, ці висновки прокурора не доведено належними доказами. Згідно з висновком експерта, такі тілесні ушкодження, як черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна виличної області, які розглядаються як єдина черепно-мозкова травма, про що пояснив у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 , утворилися від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети. Сама потерпіла, зазначаючи механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, не вказувала, що ОСОБА_3 наносила їй удари в область голови. Крім того, механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 у вигляді садна правої гомілки та правого стегна взагалі не зазначений, оскільки такі тілесні ушкодження не могли утворитися від ударів в область голови.
Ст.. 368 КПК України встановлено, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких, зокрема, віднесені питання чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, тому ОСОБА_3 по пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підлягає виправданню.
У зв`язку з виправданням ОСОБА_3 не підлягає задоволенню і заявлений ОСОБА_5 цивільний позов.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та виправдати.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1