27.12.2016 Єдиний унікальний № 371/1445/16-к
Провадження № 1кп/371/119/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
27 грудня 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка кримінальне провадження, внесене 31.10.2016 до ЄРДР за №0000647, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалі Канівського району Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, не депутата, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим згідно з вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.01.2015 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, маючи не погашену та незняту судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий корисливий злочин проти власності.
Також в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 23.12.2016 було засуджено вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.01.2015 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, судимість незнята та непогашена.
ОСОБА_3 , 30.10.2016 близько 13 години 30 хвилин, маршрутним таксі із міста Черкаси Черкаської області прибув до автостанції міста Миронівка Київської області та прийшов до продуктового ринку, розташованого неподалік цієї автостанції по вул.Перемоги, 1, м. Миронівка, Київської області.
Перебуваючи на продуктовому ринку, ОСОБА_3 зайшов через відчинені вхідні двері до торгівельного павільйону фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , що розташований на Миронівському ринку за адресою: АДРЕСА_3 , і виявивши, що всередині приміщення біля торгового прилавку ОСОБА_6 на підвіконні знаходиться сумка чорного кольору, вирішив вчинити крадіжку будь-яких цінних речей з сумки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що продавець ОСОБА_6 залишив прилавок і вийшов з торгівельного павільйону та пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, викрав з належної ОСОБА_6 сумки чорного кольору мобільний телефон марки «HTC HD2» Т8585 чорного кольору вартістю 800 грн. зі шкіряним чохлом до нього, вартістю 106 грн. 40 коп., а також із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти у сумі 50 грн. та грошові кошти у сумі 400 грн., після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1 366 грн. 40 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 30.10.2016 близько 13 години прибув маршрутним таксі із міста Черкаси, Черкаської області до автостанції міста Миронівка, Київської області та прийшов до продуктового ринку, розташованого неподалік цієї автостанції по вул. Перемоги, 1, м. Миронівка, Київської області.
Перебуваючи на продуктовому ринку, зайшов до торгівельного павільйону що розташований на Миронівському ринку, і виявивши, що всередині приміщення біля торгового прилавку на підвіконні знаходиться сумка чорного кольору, вирішив вчинити крадіжку цінних речей з сумки.
Скориставшись тим, що продавець залишив прилавок і вийшов з торгівельного павільйону та пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, викрав з належної ОСОБА_6 сумки чорного кольору мобільний телефон марки «HTC HD2» Т8585 чорного кольору зі шкіряним чохлом до нього, а також із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», на рахунку якої були кошти у сумі 50 грн. та грошові кошти у сумі 400 грн., після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря-психіатра, факт перебування його на обліку у лікаря-нарколога, в цілому посередню характеристику за місцем проживання.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

У порядку, передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України, при призначенні остаточного покарання до покарання, призначеного за цим вироком, суд частково приєднує покарання, призначене обвинуваченому за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2016.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався. Водночас судом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2016. Таким чином суд не вбачає підстав для повторного обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
У порядку, передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2016, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 23.12.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 29.08.2015 по 30.08.2015, з 02.09.2015 по 23.10.2015 та з 17.11.2016 по 23.12.2016, як це визначено вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2016.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2016.

Речові докази: мобільний телефон «HTC HD2» модель Т8585 чорного кольору у шкіряному чохлі чорного кольору, передані на зберігання потерпілому, залишити у його власності.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні не заявлені.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1