печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Печерського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, неодруженого,

В С Т А Н О В И В:
слідчий Печерського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №6 у м. Києві ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Печерським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000727 від 14 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України.

Проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, не займаючись суспільно-корисною працею, обрав для себе шлях незаконного збагачення, як основне джерело доходу та вчинив нові злочини за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи на меті вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення, 14.02.2017р. приблизно о 06 год. 30 хв. дізнався від ОСОБА_6 про вчинення ти крадіжки з відділу забезпечення автотранспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 9 та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, поєднаної із проникненням у приміщення, прибувши за вказаною адресою, та потрапивши на територію ВЗА НУНП у м Києві, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 викрали чотири мішки, до яких ОСОБА_6 поскладав, рожкові ключі, системний блок, монітор марки «Самсунг», набір інструментів у валізі зеленого кольору, набір викруток, полірувальну машину, болгарку «DVT», набір рожкових ключів «Інтертул», промисловий фен «Інтертул», пневматичну дрель «Інтертул», шліфувальну пневматичну машину «Інтертул». Після чого, викраденими речами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, того ж дня приблизно о 06 год. 30 хв. ОСОБА_4 дізнався від ОСОБА_6 про вчинення тим крадіжки з відділу забезпечення автотранспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 9 та реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи на меті викрадення вогнепальної зброї, прибув разом з ОСОБА_6 за вказаною адресою, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на викрадення вогнепальної зброї, викрадення вогнепальної зброї, перелізши через паркан та потрапивши на територію ВЗА ГУНП у м. Києві, пройшовши уздовж будівлі, та залізши через вікно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потрапили до приміщення ВЗА ГУ НП у м. Києві, після чого викравши з металевої шафи гвинтівку ТОЗ-8М № НОМЕР_1 та мисливський карабін СП СКС к-р 7.62 № НОМЕР_2 , розпорядилися ними на власний розсуд.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, та таємне викрадення вогнепальної зброї, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України.

23 березня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16 березня 2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 22.03.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами обшуків від 22.03.2017, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України, враховуючи можливе в подальшому здійснення незаконного впливу на свідків; переховування від органів досудового розслідування та суду, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності; а при обранні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою вчинення нового злочину, як єдиного джерела збагачення, вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який буде достатнім стримуючим засобом від перерахованих ризиків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Під час обрання запобіжного заходу просив врахувати наявність на його утриманні матері похилого віку, дочки 2010 р.н., яким він надає фізичну та матеріальну допомогу. Зазначив, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та щиро кається у вчиненому, будь-яких перешкод у встановленні істини у даному кримінальному провадженні не чинить, із слідством співпрацює. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000727 від 14.02.2017р.

23 березня 2017 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину за викладених у клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованими та недоведеними доводи органу досудового розслідування, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризику, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Слідчим не обґрунтовано та не доведено, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою, сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій не виправдовує тримання особи під вартою.

Оскільки, протягом розгляду доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків як то: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності; незаконний вплив на свідків та імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , міцність соціальних зв`язків та сімейний стан підозрюваного - має постійне місце проживання в м. Києві, наявність на утриманні матері похилого віку, якій він надає посильну фізичну та матеріальну допомогу, його матеріальний стан офіційно не працює, процесуальну поведінку підозрюваного співпрацю з органом досудового розслідування, що останнім не заперечується, щирим каяттям підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді, який зможе запобігти заявленим у кримінальному провадженні ризикам, а саме домашній арешт.

Зважаючи на вищевказані обставини, вирішуючи питання про вид зазначеного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід заборонити залишати житло: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

При цьому слідчий суддя виходять з положень ч.3 ст.176 КПК України, відповідно до яких домашній арешт є більш м`яким запобіжним заходом в порівнянні з триманням під вартою.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суд у визначені ними дати та час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
клопотання слідчого Печерського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, неодруженого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суд у визначені ними дати та час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст.. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 23 травня 2017 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1