УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора КВІ ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 25 грудня 2015 року та оголошення розшуку останнього,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, з встановленням іспитового строку 3 роки, за умови виконання таких обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

До суду надійшло клопотання інспектора ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що 01 квітня 2016 року до Дніпровського РВ КВІ м. Києва надійшло розпорядження та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 , на виконання.

12 квітня 2016 року ОСОБА_5 з`явився до Дніпровського РВ КВІ м. Києва для постановки на облік, де був ознайомлений з порядком та умовами виконання покарання, призначеного вироком суду, а також йому було роз`яснено наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановою Дніпровського РВ КВІ м. Києва про встановлення днів явки на реєстрацію від 12 квітня 2016 року ОСОБА_5 встановлено днем явки перший понеділок кожного місяця.

Так, засуджений ОСОБА_5 обов`язки суду виконував частково, а саме не з`явився на реєстрацію 01 серпня 2016 року, 05 вересня 2016 року, 03 жовтня 2016 року, 07 листопада 2016 року, без поважних причин.

Окрім цього, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , тривалий час не проживає, вжитими заходами місце знаходження засудженого не встановлено.

Інспектор КВІ в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Раніше засуджений у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши наявні матеріали, заслухавши думку інспектора КВІ, думку прокурора, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів особової справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Аналогічні правові положення містяться у п.п. 1.2 п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560.

У даному випадку ВКВІ при подані даного клопотання до суду вказані положення законодавства дотримано.

Однак, з матеріалів особової справи № 06/2016 випливає, що вона містить вимогу про судимість відносно засудженого, яка датована 08 вересня 2016 року, що є неприйнятним, оскільки з цього часу минуло більше 4 місяців.

Суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України та відсутність вказаних відомостей даних про судимість періодом майже 4 місяці, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.

Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічні правові вимоги містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.

При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки чотири неявки засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вони сталися не з поважних причин, враховуючи те, що спочатку відбування покарання ОСОБА_5 з`являвся на реєстрацію своєчасно.

За таких обставин, суд вважає що матеріали контрольної справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України),

Крім того, відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання / подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання / подання/, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, в судове засідання не прибув, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органами внутрішніх справ, ні органом виконання покарання вжито не було, а тому, виходячи з вимог ст.539 КПК України, якою не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду у відсутності засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 79 КК України суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання призначеного вироком, - відмовити.

Матеріали особової справи № 106/16 відносно ОСОБА_5 - повернути до Дніпровського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: