Справа № 426/8383/17
Провадження № 11-сс/782/107/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

представника ТОВ «СЗЕЛ» - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття»

на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_8 від 05 травня 2017 року, якою накладено арешт на все майно ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» (), який розташований за адресою: вул.Комінтерна, 48 м.Сватове Луганської області,
В С Т А Н О В И Л А:

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
03 травня 2017 року слідчим СВ Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 винесено постанову про визнання в якості речових доказів усього майна ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття».
Частиною 2 та 3 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На теперішній час по вказаному кримінальному провадженню не виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії, що не відповідає п.2 ст.9 КПК України, є підстави вважати, що нинішні власники ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» можуть чинити перешкоди повному швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні шляхом приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати або знищення вказаного майнового комплексу, що також вбачається із показів свідка ОСОБА_10 , а також враховуючи те, що 03.04.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, а саме про зміну місцезнаходження ТОВ «СЗЕЛ», тому необхідно застосувати заборону на відчуження на користь третіх осіб вищевказаним майновим комплексом ТОВ «СЗЕЛ», оскільки у разі зволікання в незастосуванні накладення арешту на вищевказане майно існує реальна загроза зникнення, втрати, пошкодження відповідного майнового комплексу або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В зв`язку з тим, що слідчим доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, і що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважав за можливе клопотання задовольнити.
В апеляційній скарзі ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про накладення арешту на все майно ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття».
Вищезазначена ухвала винесена без участі ТОВ «СЗЕЛ» та надійшла на адресу підприємства 11.05.2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Обставини кримінального правопорушення за ст.356 КК України, як вони викладені в клопотанні слідчого свідчать про те, що 28.12.2016 року ОСОБА_12 в супроводі охоронної фірми «Варта міста», прибув на територію ТОВ «СЗЕЛ» для виконання обов`язків керівника зазначеного товариства, при цьому надав документи які підтверджують, що він є керівником ТОВ «СЗЕЛ».
Як органом досудового слідства так і судом першої інстанції наразі не встановлено порушень законодавства як при призначенні директором ТОВ «СЗЕЛ» ОСОБА_12 , так і при виконанні ним своїх посадових обов`язків.
Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Жодному з вказаних критеріїв майно, на яке накладено арешт, не відповідає.
Матеріали кримінального провадження №0001121 від 28.12.2016 року свідчать про те, що про підозру будь-які особи не повідомлялися, отже відсутні особи, які б мали статус підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно відомостей, які внесені до ЄРДР, кримінальне правопорушення за ст.356 КК України вчинили невідомі особи, які самовільно, всупереч установленого законом порядку проникли на територію ТОВ «СЗЕЛ».
Всупереч вимогам ст.477 КПК України це кримінальне провадження розпочате за відсутності заяви потерпілого.
Відповідно до ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, жодного допустимого доказу по вказаному кримінальному провадженню за весь час досудового слідства слідчим шляхом не отримано.
При розгляді справи судом першої інстанцій не взято до уваги протиріччя в твердженні прокурора, що арешт необхідно накласти для недопущення знищення майна шляхом його порізки на металобрухт та внесення майна в статутний капітал іншого господарського товариства. Зазначене протиріччя свідчить про відсутність підстав для арешту майна та про намагання прокурора та слідчого втрутитися в корпоративний спір власників корпоративних прав.
В матеріалах судової справи відсутня копія довіреності від 29.12.2014 року, яка відповідно до клопотання слідчого і є підставою для розслідування самоправства, а також відсутні будь-які докази спроби будь-кого вчинити відчуження майна ТОВ «СЗЕЛ».
Матеріали судової справи не містять доказів вчинення будь-ким самоправства стосовно майна ТОВ «СЗЕЛ».
Слідчий суддя лише формально послався в мотивувальній частині ухвали на ст.170 КПК України, не навівши жодних доводів, які б свідчили про наявність підстав для арешту майна за вищезазначеною правовою нормою.
Оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції на порушення вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка гарантує кожному право мирно володіти своїм майном.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, представника ТОВ «СЗЕЛ» ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення слідчого ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як слідує із матеріалів судового провадження, клопотання про накладення арешту розглядалося слідчим суддею без повідомлення ТОВ «СЗЕЛ», про наявність ухвали апелянту стало відомо 11.05.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Зі змісту клопотання слідчого ОСОБА_9 про арешт майна від 04.05.2017 року вбачається, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що 28.12.2016 року ОСОБА_12 в супроводі охоронної фірми «Варта міста» прибув на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Сватівський завод експериментального лиття», яке розташована в м.Сватове Луганської області, для виконання обов`язків керівника зазначеного товариства, при цьому надав документи, які підтверджують, що він є керівником даного підприємства. 07.08.2012 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ТОВ «Спілка заводів важкого машинобудування» було укладено іпотечний договір № ДН/ІП/ВКЛ/71032-13/17/12, де ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» виступав як майновий поручитель та предметом іпотеки був майновий комплекс цього підприємства. У цей же день між вищевказаними сторонами були укладені договори застави № ДН/3-1/ВКЛ/71032-13/07/12 та № ДН/3-2/ВКЛ/71032-13/07/12, де ТОВ «СЗЕЛ» виступав як майновий поручитель та предметом застави був майновий комплекс цього підприємства. На підставі вищевказаних договорів на майновий комплекс ТОВ «СЗЕЛ», який розташований за адресою: вул. Комінтерна, 48 в м.Сватове Луганської області, було накладено заборону відчуження.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчудження.
Відповідно до ч.2 та 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
03.05.2017 року слідчим СВ Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 винесена постанова про визнання та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження, з якого слідує, що майновой комплекс ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» визнаний в якості речових доказів, при цьому зазначено, що вказаний майновий комплекс є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Разом з тим, на теперішній час щодо ОСОБА_12 , який наразі офіційно є директором ТОВ «СЗЕЛ», а також співвласником корпоративних прав вказаного товариства, кримінальне провадження не здійснюється.
Згідно відомостей, які внесені до ЄРДР, кримінальне правопорушення за ст.356 КК України вчинили невідомі особи, які самовільно, всупереч установленого законом порядку проникли на територію ТОВ «СЗЕЛ».
На даний час не встановлено порушень законодавства при призначенні директором ТОВ «СЗЕЛ» ОСОБА_12 , рішення загальних зборів та реєстраційні дії не оскаржені будь-ким у судовому порядку та є чинними.
Довіреність, яка видана ОСОБА_13 на продаж його частки корпоративних прав, на підробність якої посилається в клопотанні слідчий, наразі також не визнана недійсною в передбаченому законом порядку.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з тим, як в ухвалі слідчого судді так і у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено, яким чином можливе використання майна ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» як доказу у кримінальному провадженні за ст.356 КК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні достатні підстави вважати, що майно ТОВ «СЗЕЛ» відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Крім цього, всупереч вимогам ст.477 КПК України це кримінальне провадження розпочате за відсутності заяви потерпілого.
Відповідно до ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Доказів того, що ОСОБА_12 може чинити будь-які перешкоди повному швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні шляхом приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати або знищення майнового комплексу ТОВ «СЗЕЛ», а також у чому полягає реальна загроза зникнення, втрати, пошкодження відповідного майнового комплексу, апеляційному суду не надано, в ухвалі слідчого судді не наведено.
Посилання слідчого судді, що внесення 03.04.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 змін до відомостей про юридичну адресу, а саме місцезнаходження ТОВ «СЗЕЛ» за адресою: м.Київ, вул.Академіка Вільямса, 6д оф.13, на думку колегії суддів не є доказом приховування, зникнення, втрати, пересування або передачі майна, оскільки раніше товариство було зареєстровано за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Нові Петрівці, пров. 1 Травня, 30, а майновий комплекс як раніше так і до теперішнього часу знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сватово, вул.Комінтерна, 48.
Слідчий суддя лише формально послався в мотивувальній частині ухвали на вимоги ст.ст.170, 173 КПК України, не навівши належних доказів, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для арешту майна ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття», а тому доводи апеляційної скарги є обгрунтованими.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на усе майно ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття».
Крім цього слід зауважити, що по зазначеному кримінальному провадженню ухвалами апеляційного суду Луганської області від 07.04.2017 року та 03.05.2017 року були відповідно скасовані ухвали слідчих суддів Сватівського районного суду Луганської області від 22 та 24 березня 2017 року про арешт майна ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття», постановлені нові ухвали, якими відмовлено в задоволенні клопотань слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст.170, 173, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_14 від 05.05.2017 року про накладення арешту на усе майно ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про накладення арешту на усе майно ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття», що знаходиться за адресою: вул.Комінтерна, 48, м.Сватове, Луганської області, відповідно до коду .
Апеляційну скаргу ТОВ «Сватівський завод експериментального лиття» задовольнити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: