АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1683/17 Справа № 191/1908/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 05 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року, якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И Л А:
За цією ухвалою суду було відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 , на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він працює, має подяку, на утриманні має неповнолітню дочку та хвору матір, яка потребує його допомоги.

Вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 характеризується негативно, мав 12 стягнень, заохочень не мав, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, посередньо ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не бере участь у програмах диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях.

Посилання засудженого на те, що він має заохочення і адміністрація клопоче про його умовно-дострокове звільнення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Зазначення в апеляції, що у засудженого є дитина і хвора матір, яка потребує піклування, само по собі не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчиненого засудженим кримінального правопорушення, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року про відмову в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4