Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа №276/1360/15-к
провадження №1-кп/279/137/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.115,ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 20.05.2015 року близько 21:45 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, в смт Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області, знаходячись поблизу приміщення Іршанської селищної ради по вул.Гулія,7, на ґрунті раптово виниклих під час конфлікту між ним та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 неприязних відносин з метою вбивства умисно наніс ОСОБА_9 один удар ножем, який знаходився при ньому, в область живота та спричинив їй проникаюче колото-різане ушкодження живота з ушкодженням лівої ниркової артерії, що ускладнилось масивною внутрішньою крововтратою, від якого 20.05.2015 року близько 23.30 години настала смерть ОСОБА_9 , та таким чином умисно вбив ОСОБА_9 ..
Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст.115,ч.1 КК України.
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, дав показання про те, що 20.05.2015 року у вечірній час вийшов прогулятись по смт Іршанськ. Прийшовши до центру селища, присів на лавку поряд з незнайомим хлопцем. На лавці, що знаходилась навпроти, троє дівчат, з якими була дитина, вживали спиртне. Він, коли в них закінчилось спиртне, запропонував придбати їм ще спиртного, однак вони його образили нецензурними словами. У відповідь він також висловився нецензурно. Свідок ОСОБА_12 , який сидів поряд з ним, вдарив його кулаком в ліву щелепу, від чого він впав, вдарився об плитку та втратив свідомість. Коли отямився, то біля нього знаходився ОСОБА_12 , дівчат поряд не було. Прийшовши до тями та погано почуваючись, він пішов додому, дружині повідомив, що його побили невідомі. За медичною допомогою не звертався, а наступного дня виїхав до м.Вишгород. 25.05.2015 року він мав їхати на заробітки до Росії, тому зранку вийшов купити продуктів харчування і коли повернувся до квартири за окулярами, то двоє незнайомих осіб збили його з ніг та почали бити. До них приєдналось ще двоє осіб, які провели обшук в його квартирі, вилучили кухонні ножі, двоє штанів, в тому числі ті, в яких він був вдягнений, ще якісь речі. Під час особистого огляду вилучили телефон, грошові кошти, які потім зникли, примусово брали в нього зразки крові та зрізи нігтів, перший допит проводили без захисника, примусили дати дозвіл на обшук квартири. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 впізнавали його також без захисника. Від дружини дізнався, що з квартири зникли гроші та вироби з золота. Звертався зі скаргами до органів прокуратури. На запитання прокурора про причину зміни показань, які давав під час минулого судового розгляду, повідомив, що ті показання давав за порадою свого захисника, сподіваючись, що його дії будуть кваліфіковані як необережні.
Вважає показання допитаних свідків упередженими, оскільки вони перебували в родинних та дружніх відносинах з загиблою. Перебування його в стані алкогольного сп`яніння не доведено, лише свідки вказують на таку обставину, а відповідного дослідження, яке б підтвердило вказаний факт, проведено не було. Зазначив, що виявлені у ОСОБА_15 ушкодження були тяжкими, однак жодна експертиза не визначила, що вони були несумісні з життям, не доведено, що травмуючим предметом був саме ніж, тому кваліфікація за ст.115,ч.1 КК України є невірною. Задовго до події він отримав тяжку черепно- мозкову травму, після якої погано пам`ятав події. Тому не пам`ятає обставини тієї події і не може припустити, що міг застосувати ніж, оскільки не являється агресивною особою. Оскільки обставин події не пам`ятає, то не може визнати себе винуватим, однак з приводу того, що сталось жалкує, вбачає свою вину в тому, що став учасником конфлікту.
Показання обвинуваченого суд оцінює критично як намагання уникнути відповідальності за вчинене та аналізує їх в сукупності з іншими дослідженими доказами.
Потерпіла ОСОБА_16 дала показання про те, що 20.05.2015 року після 22-ої години їй зателефонувала її менша дочка ОСОБА_17 та повідомила, що старшу дочку ОСОБА_18 поранено. Коли вона хвилин через 15-20 прибігла на місце, де знаходились дочки, то виявила що ОСОБА_19 була без свідомості. Там також була ОСОБА_20 , в якої була порізана нога. Дочка ОСОБА_21 розповіла, що вони втрьох сиділи на лавці, навпроти їх сидів ОСОБА_22 , до якого підсів ОСОБА_23 та став до них чіплятись. Ірина його образила, ОСОБА_24 його вдарив, той впав, а коли підвівся, то кудись пішов. Повернувшись з ножем, став бігти за ОСОБА_25 , та впала і він порізав їй ногу. Дочки намагались допомогти ОСОБА_26 . Він наніс дочці ОСОБА_19 удар ножем. Ірина померла в автомобілі екстреної допомоги. Позовні вимоги підтримала, подавши про це письмову заяву.
Свідок ОСОБА_27 показав, що 20.05.2015 року знаходився на лавці біля сільради. На іншій лавці, яка стояла навпроти, сиділи троє дівчат, з якими була маленька дитина. Вони спілкувались між собою, пили пиво. Поряд з ним присів незнайомий чоловік, то був обвинувачений, який просив дівчат пригостити його пивом, потім пропонував придбати їм спиртне. Дівчата відмовлялись, потерпіла висловилась в його адресу нецензурно. Тоді він встав та почав підходити до них. Щоб перешкодити обвинуваченому, він його вдарив в обличчя. ОСОБА_23 впав, деякий час полежав, підвівся, сів на лавку, на якій раніше сиділи дівчата. Він в нього запитав, навіщо той чіплявся до дівчат, До цього дівчата пішли в інше місце, він також пішов до них, присів поряд, дівчата пригостили його пивом. З того місця він бачив, як обвинувачений пішов в ту сторону, з якої раніше прийшов. Хвилин через 5-6 він пішов додому, а пізніше довідався, що одну з дівчат було травмовано. Ножа у обвинуваченого не бачив.
Свідок ОСОБА_10 свідчила про те, що разом зі своєю сестрою ОСОБА_9 20.05.2015 року зустрілись з ОСОБА_11 , сиділи в сквері біля селищної ради, розмовляли. На лавку, навпроти тієї, на якій сиділи вони, присів ОСОБА_27 , а потім і обвинувачений, який почав до них чіплятись. Сестра ОСОБА_19 виразилась в його адресу нецензурно, тому він хотів її вдарити. ОСОБА_27 вдарив обвинуваченого і він впав. Тоді вони перейшли в інше місце, де присіли на іншу лавку. До них приєднався і ОСОБА_12 , який через деякий час пішов. Вона помітила ОСОБА_23 , який наближався до них. Вони почали втікати, однак ОСОБА_25 , яка була на підборах, впала та кликала на допомогу, щоб вони забрали її дитину. Наблизившись до ОСОБА_25 , вона побачила, що з її ноги йде кров, над нею стояв ОСОБА_23 з ножем. Щоб ОСОБА_25 мала змогу підвестись, вона хотіла вдарити ОСОБА_23 ногою, однак від її удару він не впав, а лише похилився та наніс удар ножем по тілу сестри ОСОБА_19 . Вона бачила нанесення удару і сестра повідомила, що її поранено ножем.
Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що 20.05.2015 року зустрілась з ОСОБА_15 та ОСОБА_28 , разом сиділи у сквері біля селищної ради. Підійшов обвинувачений, який почав до них чіплятись, пропонував випити. ОСОБА_23 був у стані сп`яніння, бо не міг йти, хитався. Вони відмовлялись і ОСОБА_29 висловилась в його адресу нецензурно, через що він почав до них наближатись. ОСОБА_27 , який також був присутній, вступився за них і вдарив ОСОБА_23 . Той впав, а вони пересіли на іншу лавку. ОСОБА_30 сказав, що обвинувачений підвівся та пішов. Через деякий час обвинувачений з`явився з ножем. Вони почали втікати, однак була на високих підборах, тому впала. Її малолітня дитина кинулась до неї, почала кричати. Вона кричала дитині, щоб та втікала. ОСОБА_23 став різати їй ногу ножем, вона відбивалась. На допомогу підбігли ОСОБА_31 та ОСОБА_21 , які намагались відштовхнути обвинуваченого. Тоді він вдарив ОСОБА_19 ножем, яка намагалась їй допомогли та закрила собою її дитину. Ірина впала, а ОСОБА_23 втік. Вона бачила в руках обвинуваченого ножа та момент нанесення ним удару, удари він наносив умисно. То був кухонний ніж, ширина леза приблизно 1,5 см, руків`я не бачила. Через отриману травму їй надали медичну домовому, однак з заявою до правоохоронних органів не зверталась, оскільки її дитина перенесла сильний психологічний стрес і їй потрібно було займатись її здоров`ям.
Вказані свідки, які дали послідовні показання щодо обставин події, які узгоджуються між собою, впевнено заявили, що саме ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, цілеспрямовано заподіяв ОСОБА_32 смертельне ушкодження, що ушкодження було заподіяно ножем, який мав при собі обвинувачений.
Письмовими доказами вини обвинуваченого є протокол огляду місцевості території Іршанської селищної ради, від 20-21.05.2015 року, в якому зафіксовано обстановку на місці злочину, виявлення та вилучення плям бурого кольору; протокол додаткового огляду місцевості від 21.05.2015 року, під час якого вилучено зразки виявлених слідів; протокол огляду від 25.05.2015 року, в якому зафіксовано виявлення та вилучення в приміщенні службового кабінету №17 Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області в дорожній сумці обвинуваченого його особистих речей та двох ножів; протоколи пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2015 року, в яких зафіксовано впізнання свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 обвинуваченого ОСОБА_8 як особи, яка спричинила ОСОБА_33 ушкодження, від якого настала її смерть; протокол від 26.07.2015 року проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_27 , в якому зафіксовано відтворення вказаним свідком обставин події
Стороною захисту зроблено зауваження щодо належності та допустимості таких доказів як протокол обшуку, проведеного в належному його дружині житловому приміщенні в м.Вишгород Київської області, під час якого з порушенням положень КПК України було вилучено його одяг та ножі.
Однак, матеріали судового провадження такого доказу як протокол обшуку (огляду) житлового приміщення в м.Вишгород Київської області не містять. Натомість, в матеріалах провадження є протокол від 25.05.2015 року, в якому зафіксовано факт видачі ОСОБА_8 речей та їх вилучення в приміщенні Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області, яке не являється житлом чи іншим володінням фізичної особи.
Висновком експерта №512 від 12.06.2015 року встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23.50 год. від проникаючого колото-різаного ушкодження живота з ушкодженням лівої ниркової артерії, що ускладнилось масивною внутрішньою крововтратою, яке утворилось від однократної дії колючо-ріжучого предмету по типу клинка ножа, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Про утворення ушкодження колючо-ріжучим предметом по типу клинка ножа свідчать рівні краї рани, заокруглений верхній кінець та гострий нижній, переважання довжини каналу рани над довжиною рани на шкірі. Враховуючи хід каналу рани та особливості стінок рани на шкірі експертом зроблено висновок про те, що клинок ножа йшов спереду назад та зліва направо.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_34 дав показання про те, що ним проводилась експертиза трупа ОСОБА_9 , на її тілі було виявлено проникаюче колото-різане ушкодження живота з ушкодженням ниркової артерії, що викликало внутрішню кровотечу та смерть постраждалої. Предметом, яким таке ушкодження було спричинено, був предмет по типу ножа, який має обух та лезо, має колючо-різучі властивості, довжина якого є більшою, ніж його ширина. Про це свідчать краї рани, один з яких є заокругленим, а інший рівним. Потерпілій було нанесено один удар. Спричинення потерпілій ушкодження підбором взуття, предметом типу «арматура» є малоймовірним, оскільки підбор типу «шпилька», арматура мають лише колючі властивості, утворена ними рана має інший вид, ніж рана, утворена колючо-ріжучим предметом. Оскільки у постраждалої була перерізана артерія, що викликало внутрішню масивну кровотечу, то перебування її в стані алкогольного сп`яніння збільшенню кровотечі не сприяло. Постраждалій була надана медична допомога. Ним особисто було проведено розтин трупа ОСОБА_33 , відбір всіх необхідних матеріалів та направлення їх на додаткові дослідження (токсикологічне, гістологічне), що регламентується відомчими нормативними актами.
Враховуючи пояснення судового експерта, зауваження ОСОБА_8 про те, що експертиза проведена з порушеннями, які тягнуть недопустимість експертного висновку як доказу, суд вважає необґрунтованими.
Висновком експерта №52 від 05.05.2017 року встановлено, що, враховуючи те, що ниркова артерія відходить безпосередньо від черевного відділу аорти найкрупнішої судини людського організму, має значний (6-8 мм) діаметр, знаходиться заочеревинно, теоретично можна припустити врятування життя при екстреному оперативному лікуванні в умовах стаціонару безпосередньо після ушкодження артерії, однак практично врятувати життя ОСОБА_9 після спричинення виявленного ушкодження було неможливо; приймаючи до уваги час виклику (22:11 год. 20.05.2015 р.) та час прибуття бригади швидкої медичної допомоги (22:15 год. 20.05.2015 р.) на місце, обсяг проведених медичних маніпуляцій, ОСОБА_9 була надана своєчасна та належна догоспітальна медична допомога; стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 не впливав на ефективність наданої їй допомоги.
Висновком експерта №1050 від 25.05.2015 року встановлено, що у ОСОБА_8 на обличчі справа були виявлені садна, які могли утворитись як від удару по обличчю, так в при падінні з послідуючим ударом обличчям, їх утворення можливо за повідомлених обстежуваним, який зазначив, що ушкодження отримав в результаті нанесення йому удару незнайомим чоловіком, від якого він впав, обставинах.
Висновком експерта №347 від 17.09.2015 року встановлено, що на вилучених з місця події змивах дорожнього покриття було виявлено кров, генетичні ознаки якої збігаються з генетичними ознаками слідів крові свідка ОСОБА_11 , яка згідно матеріалів провадження також в час та на місці події отримала тілесні ушкодження, та обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Згідно висновку експерта №7/82-15 від 10.07.2015 року на вилучених у ОСОБА_8 футболці та штанах чорного кольору було виявлено кров людини, генетичні ознаки якої, відповідно до висновку експерта №419 від 17.09.2015 року, містять генетичні ознаки зразка крові обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 ..
Висновком експерта №188-МК від 11.09.2015 року встановлено, що пошкодження на одязі постраждалої ОСОБА_9 співпадають з розташуванням ушкодження на її тілі; пошкодження на одязі та тілі являються колото-різаними, утворились від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух з невираженими ребрами, з шириною клинка 14 мм.. Вказані розмірі відповідають розмірам ножа, схематично зображеного свідком ОСОБА_11 .. Висновком експерта №219-МК від 02.10.2015 року встановлено, що утворення ушкоджень на тілі та пошкоджень на одязі ОСОБА_9 можливо від дії клинка ножа, який був виявлений та вилучений у ОСОБА_8 , враховуючи ширину клинка вказаного ножа, яка на відстані 75 мм від вістря складає 14 мм, довжину пошкоджень на одязі (14 мм), довжину каналу рани 75 мм..
Проведеною по справі судово-психіатричною експертизою (висновок №319-2015) встановлено, що ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає, виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовлені вживанням алкогольних напоїв, у виді демонстративності у поведінці, нестійкості емоційних реакцій, вивертливості, зниження вольової регуляції поведінки, егоцентризму, викривлення морально-етичних принципів та норм поведінки, що відповідає критеріям шифру F10.71 міжнародної кваліфікації хвороб, які (розлади) не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би міг позбавити його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння; міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час проведення вказаної експертизи ОСОБА_8 особисто зазначав, що в день події був нетверезим.
Актом судово-наркологічної експертизи Д-240 від 28.07.2015 року встановлено, що обвинувачений має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Як особа ОСОБА_8 працездатного віку, по місцю проживання характеризується задовільно, перебуває в шлюбі, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в п.22 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 року №2, відповідно до якої для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно
досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і
спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно
вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння,
зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в
разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Оскільки під час судового розгляду було встановлено та знайшов своє підтвердження такий факт як умисне нанесення обвинуваченим потерпілій удару таким предметом як ніж в місце розташування життєво-важливих органів (внутрішніх органів черевної порожнини), це свідчить про направленість умислу винної особи саме на позбавлення життя іншої особи.
Такого висновку суд дійшов і на підставі аналізу дій обвинуваченого, який смертельні ушкодження потерпілій заподіяв через певний проміжок часу після конфлікту, який виник між ним, потерпілою та свідками: після отриманого від свідка ОСОБА_35 удару обвинувачений залишив місце події, повернувся на нього через деякий час, маючи при собі ніж, наблизився до потерпілої та свідків, які на той час вже перебували в іншому місці, застосував ніж до загиблої ОСОБА_15 , яка встала на захист свідка ОСОБА_25 та її дитини.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обтяжуючі покарання обставини, віктимну поведінку потерпілої, яка сприяла протиправній поведінці обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки обвинуваченим вчинено зухвалий умисний особливо тяжкий злочин, від якого загинула молода людина, будь-якого каяття з приводу вчинення якого не проявляє, заходів до відшкодування заподіяної шкоди не вживав.
Вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Заявлений потерпілою позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, враховуючи положення ст.1201 Цивільного кодексу України, ст.2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", відповідно до якої поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, підлягає частковому задоволенню за виключенням витрат в сумі 7242,12 грн., понесених на поминальний обід.
З урахуванням положень ст.1168 Цивільного кодексу України заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди, завдана смертю дочки, враховуючи факт перенесених потерпілою моральних страждань, позбавлення її можливості на отримання допомоги від загиблої в старості, непоправний характер такої втрати, підлягає задоволенню у повному обсязі.
Запобіжний захід відповідно до положень ст.377,ч.1 КПК України до набрання вироком законної сили залишається незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року в справі «Чанєв проти України»), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.115,ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді десяти років позбавлення волі .
Строк відбування покарання обчислювати з 25 травня 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.05.2015 року до набрання вироком законної сили як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 14 липня 2017 року, залишити попередній тримання під вартою.
Позовні вимоги ОСОБА_16 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 3096 (три тисячі дев`яносто шість) гривень у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Речові докази, а саме: футболку, майку, нижню білизну, чорні штани, які зберігаються в камері схову речових доказів Володарсько-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області на підставі квитанції №51 від 23.05.2015 року, ніж, змиви з ножів, одяг ОСОБА_33 , які зберігаються в камері схову речових доказів Володарсько-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області на підставі квитанції №69 від 07.10.2015 року, знищити, одяг ОСОБА_8 , який зберігається в камері схову речових доказів Володарсько-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області на підставі квитанції №69 від 07.10.2015 року, повернути ОСОБА_8 , два фотознімки, три СД-диски зберігати в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія згідно оригіналу