печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду закрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003951 від 12.06.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході судового розгляду прокурор просив продовжити ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для зміни йому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Так, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може вчинити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, впливати на потерілого, з огляду на наявність відповідної заяви про таке з боку потерпілого, а також на можливість перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час ОСОБА_7 набув статусу обвинуваченого у вчиненні злочинів за ст.ст.296 ч.4, ст. 121 ч.1 КК України, яке перебуває в провадженні Галицького районного суду м. Львова.

Потерпілий ОСОБА_6 у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 , в свою чергу, заявив клопотання, в якому просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на будь-який інший, не пов`язаний із триманням під вартою, уточнивши в судовому засіданні - на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання у Львові із носінням електронного засобу контролю, пославшись на безпідставність ризиків, наведених судом в ухвалі від 02.12.2016, якою обвинуваченому вказаний запобіжний захід було застосовано. Так, обвинувачений ОСОБА_7 не ухилявся від суду, оскільки в період з 15 січня 2016 по 09 березня 2016 за змістом довідки Командира ОДЧ «Карпатська Січ» перебував в зоні проведення АТО в с.Водяне Мар`їнського району Донецької області в якості волонтера, що є поважною причиною, з 12.03.2016 ухвалою Галицького районного суду м.Львова обвинуваченому ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а відтак, він постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що в сукупності з тим, що потерпілий вже допитаний, свідчить на безпідставність ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо доцільності продовження його утримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вказану позицію захисту.

Прокурор та потерпілий заперечували проти зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, обраний ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 02.12.2016 спливає 21 травня 2017.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким і передбачає покарання до 6 років позбавлення волі, яке за змістом обвинувачення ним вчинено за попередньою змовою групою осіб під час періоду, коли ОСОБА_7 був обвинуваченим у вчиненні злочинів за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні, в якому ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2014 його було оголошено у розшук, ОСОБА_7 тривалий час, будучи обізнаним про перебування кримінального провадження у Печерському районному суді м. Києва, близько року ухилявся від суду, не направивши жодного повідомлення про зміну місця проживання і поважність причин, чим перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, враховуючи наявну у матеріалах справи письмову заяву потерпілого ОСОБА_6 від 17.08.2015 про психологічний тиск на нього в інтересах ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, а також відсутність жодного доказу поважності причин неявки ОСОБА_7 в судові засідання протягом січня 2015 січня 2016 року ( до періоду перебування ОСОБА_7 в зоні АТО), - суд дійшов до висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватись від суду, вчинити незаконний вплив на потерпілого, позиція якого не з`ясована в судових дебатах, на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вратою ще на 60 днів.

Всі доводи, наведені захистом в обгрунтування своєї позиції, судом хоча і приймаються до уваги, проте не виправдовують тривале ухиляння обвинуваченого ОСОБА_7 від явки до суду протягом періоду січня 2015 по січень 2016 року. Крім того, набуття особою статусу обвинуваченого відповідно до вимог чинного законодавства унеможливлює не тільки участь як добровільця, але й оформлення особи на військову службу до ЗСУ, до закінчення судового розгляду справи, а відтак, судом не вбачається підстав для задоволення клопотання захисту і зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт , оскільки з урахуванням наведених позицій, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 ..

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, ст. 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 липня 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1