Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2016 року та ухвалу судді Апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2016 року.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просять скасувати ухвали слідчого судді та апеляційного суду і призначити новий розгляд клопотання слідчого у суді першої інстанції. Вважає, що рішення слідчого судді суперечить вимогам ст.ст. 177, 193 КПК України, а рішення апеляційного суду не відповідає вимогам кримінально процесуального закону, оскільки судом апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок про те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та необґрунтовано відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ст. 399 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2016 року відмовлено слідчому СУ ГУ НП в Миколаївській області у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000047 у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обрано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 320000 грн., які необхідно внести на відповідний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області протягом 5 днів.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої 14 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Миколаївської області виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали, за результатом розгляду клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді арешту та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 та його захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Крім того, положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 року однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є зокрема право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "прав та обов`язків".

Як убачається з матеріалів провадження за клопотанням про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді арешту, в апеляційній скарзі ставилося питання про скасування саме ухвали слідчого судді від 9 грудня 2016 року, якою було відмовлено слідчому у застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано йому запобіжний захід у виді застави.

З урахуванням вказаного та того, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 9 грудня 2016 року було відмовлено слідчому у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене оскаржувану ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу судді Апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3