Справа №589/3567/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/189/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за № 0000947 від 11 липня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, останній раз 23 травня 2016 року Ямпільським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він просить призначене вироком суду першої інстанції покарання пом`якшити, оскільки вважає його надто суворим, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 23 травня 2016 року у виді 1 місяця арешту, що відповідно до вимог ст. 72 КК України переводиться у 1 місяць позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 17 серпня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишений тримання під вартою.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України у строк призначеного ОСОБА_7 покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме період з 17 серпня 2016 року по 06 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 351 грн. 84 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить колегію суддів звернути увагу на ряд пом`якшуючих покарання обставин, які на його думку, залишилися поза увагою суду першої інстанції, а саме на те, що він має хворих батьків, неповнолітніх дітей, з потерпілою примирився, на суворій мірі покарання остання не наполягала та не заявляла до нього цивільного позову. Також, наголошує на тому, що злочин він вчинив в результаті збігу тяжких особистих, сімейних обставин, а саме у зв`язку з хворобою рідного брата, а тому вважає, що існують всі підстави для призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судові рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, на початку липня 2016 року, ОСОБА_7 достовірно знаючи про відсутність власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , діючи повторно, проник до вказаного домоволодіння, де спустившись на дно водогінного колодязя викрав з нього насосну станцію серії «AVJS 110/50» вартістю 2 725 грн 76 коп., завдавши, таким чином, потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив пом`якшити йому призначене судом покарання, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки вважає судове рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин наведених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами та не оспорюються учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційний суд врахувати ряд пом`якшуючих покарання обставин та призначити йому із застосуванням положень ст. 69 КК України більш м`яке покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом дотримані.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має позитивно характеризується за місцем проживання, врахував суд і те, що на обліку у лікарів нарколога чи психіатра обвинувачений не перебуває та претензій з боку потерпілої не має, як пом`якшуючі покарання обставини суд визнав повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обтяжуючих покарання обставин судом встановлено не було.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі з чим, за встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, погоджується й колегія суддів.

Також, враховуючи, що ОСОБА_7 23 травня 2016 року був засуджений вироком Ямпілського районного суду Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 місяців арешту, суд першої інстанції, при призначення покарання, застосував положення ст. 71 КК України - до призначеного покарання частково приєднавши невідбуту частину покарання за вказаним вироком у виді 1 місяця арешту, та остаточно призначив до відбування за сукупністю вироків три роки 1 місяць позбавлення волі, і на думку колегії суддів, обрав справедливу, співрозмірну та розумну міру покарання.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на наявність хворих батьків та неповнолітніх дітей, як на підстави для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не навів жодних доводів на підтвердження цих фактів та не обґрунтував, яким чином він бере участь у наданні їм будь-якої допомоги, та як його відсутність вплине на останніх. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 є не працевлаштованим, а тому стає сумнівним для колегії суддів факт можливої допомоги з його сторони своїм дітям.

Крім того, не можуть заслуговувати на увагу і доводи апеляційної скарги обвинуваченого про вчинення ним злочину через збіг тяжких особистих, сімейних обставин, а саме через хворобу брата, оскільки такі доводи не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи. Зокрема, наявність, вид та ступінь тяжкості хвороби брата ОСОБА_7 нічим не підтверджена, а його доводи про те, що саме вона спонукала його до вчинення інкримінованого злочину не є обґрунтованими.

Також, як вбачається зі змісту судового рішення, факт відсутності претензій до обвинуваченого з боку потерпілої судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховано, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про його не врахування є безпідставними.

Таким чином, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупностю злочинів покарання, у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на думку колегії суддів, є законним, справедливим і сприятиме перевихованню обвинуваченого, а тому доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання є необґрунтованими і підстав для зміни вироку і пом`якшення призначеного покарання, шляхом застосування ст. 69 КК України, як про це просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в новій редакції), колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 07.12.2016 року по 09.02.2017 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою із 07 грудня 2016 року по 09 лютого 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.