Справа № 755/1564/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в:
До слідчого судді даного місцевого суду надійшло це клопотання прокурора 3 відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та поцесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 на підставі того, що у провадженні органу досудового розлідування перебуває вказане провадження.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити та надати дозвіл на проведення ревізії, враховуючи, що отримана інформація дасть змогу встановити обставини кримінального правопорушення регламентовані ст. 91 КПК України.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ст.ст. 22, 26 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора.
Тож, слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, заслухавши думку слідчого, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.
При цьому, ч. 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Так, у даному випадку, слідчий звернувся з даним клопотання посилаючись на положення ст. 40 КПК України, яка регламентує наступне (дослівно): слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; Пункт 4 частини другої статті 40 виключено на підставі Закону № 1697-VII від 14.10.2014; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на те, що пункт 4 частини другої статті 40 виключено на підставі Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року.
До такого виключення цей пункт передбачав, що слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом, однак з часу набрання чинності Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року такі повноваження у останнього відсутні.
Відповідно до правових догм Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон) та безпосередньо його ст. 11Закону позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
З цією метою орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості (ст. 11Закону).
При цьому, відповідно до ст.ст. 2, 11 Закону у рішенні суду про дозвіл на проведення позапланової виїзної ревізії зазначаються підстави проведення такої ревізії, дата її початку та дата закінчення, а у разі проведення ревізії щодо суб`єктів господарської діяльності, не віднесених цим Законом до підконтрольних установ, - також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 78 ПКУ, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, а саме: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту та отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про відсутність правових підстав для задоволення такого клопотання, тим паче, що, на цей час, стороною обвинувачення, у даному провадженні, не було доведено факту того, що проведення такої ревізії на підставі постанови слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону, є не можливим.
Керуючись ст.ст. 1-29, 369-372, 376 КПК України, Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ст. 78 ПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: