Справа № 735/976/16-к провадження № 11-кп/795/372/2017 Категорія - ч.2 ст.186 КК України Головуючий у 1 інстанції 23 Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000164 від 29 травня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року,

про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені злочину та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_5 призначити покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 701 (сімсот один) гривень 68 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 70 000 (сімдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на невідповідність призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість та безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання.

Судом першої інстанції, встановлено, що 28 травня 2016 року, близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи мопедом «ALPHA» ZS 50 F, без реєстраційного номеру, рухаючись по вулиці 30 років Перемоги в с. Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, біля домоволодіння № 71, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п. 2.1 а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.1 б) водій транспортного механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); п. 2.3 б) водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 г) водій під час руху на мотоциклі і мопеді повинен бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; п. 2.9. а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; п. 12.1 водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозить і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, застосувати гальмування та допустив перекидання мопеда. Внаслідок чого пасажир мопеда ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 50 від 25.06.2016 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, перелому склепіння черепа, з субарахноідальними крововиливами, масивними синцями на голові, що спричинили смерть потерпілого.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.1.а), п. 2.1. б), п. 2.3. б), п. 2.3. г), п. 2.9. а) та п. 12.1 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме смертю потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, місцевий суд обґрунтував дослідженими під час судового слідства доказами, які оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_5 місцевим судом кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який вину свою визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував заподіяну шкоду, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та позитивно характеризується.

За змістом статті 75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, при призначенні покарання на строк не більше п`яти років позбавлення волі, крім випадків засудження за корупційні злочини, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Місцевим судом вмотивована можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, відповідно до статті 75 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи прокурора щодо необґрунтованості призначення судом ОСОБА_5 міри покарання із застосуванням статті 75 КК України є непереконливими.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3