Справа № 640/2937/17
н/п 1-кс/640/3902/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання зазначає, зокрема, що з моменту накладення арешту на вказаний автомобіль жодних слідчих дій з участю власників вказаного майна не проводилося, про результати розгляду кримінального провадження не повідомлялося. Заявник зазначає, що він володіє вказаним автомобілем на законних підставах згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 8476 від 10.11.2016. Вважає, що строк з моменту ухвалення рішення суду про накладення арешту до теперішнього часу є достатнім для проведення необхідних слідчих дій та прийняття відповідного рішення по справі, а тому в подальшому застосуванні заходів з арешту майна відпала потреба.
В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані докази, матеріали справи № 640/1534/17-к н/п 1-кс/640/2937/17 за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного.
Згідно мотивувальної частини зазначеної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.02.2017, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважав доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечував запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважав розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження (а.с. 20-21 справи № 640/1534/17-к н/п 1-кс/640/2937/17).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
За вказаних обставин, на теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до положень ст. 174 КПК України, правом на звернення до суду із клопотання про скасування арешту майна наділений власник або володілець майна, що зобов`язує заявника довести наявність у нього такого процесуального статусу.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1