Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження 1-кп/641/95/2017 Справа № 641/7265/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001715 від 01.08.2016 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з професійно технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
-04.04.2013 року Пушкінським районним судом Московської області за п. А ч. 2 ст. 166 КК Росії до 1 року позбавлення волі;
-14.12.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК Україна до 4 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України строком 1 рік 6 місяців;
-01.11.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
-24.01.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-16.02.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,-
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 01 серпня 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 1 по вул. Морозова в м. Харкові, побачив автомобіль ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 23 070 грн., що належить ОСОБА_6 , та, маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, підійшов до вказаного автомобілю, і, шляхом пошкодження замку водійських дверей автомобіля, проник до салону, де, діставши дроти замка запалювання, намагався завести двигун з метою заволодіння даним транспортним засобом, однак з причин, незалежних від його волі, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, тому що на місці вчинення кримінального правопорушення, він був зупинений потерпілим ОСОБА_6 та іншими особами, які присікли його злочинні дії.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) заперечував в частині того, що він мав намір на заволодіння автомобілем, зазначив, що бажав подивитись наявність цінних речей в салоні автомобіля. В подальшому, в ході судового розгляду покази змінив та повністю визнав свою вину, при цьому пояснив, що не пам`ятає дату скоєння кримінального правопорушення. Так, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де чекав свого друга ОСОБА_7 біля будинку на лавочці, побачив автомобіль ВАЗ 2106, який вирішив викрасти аби доїхати додому. Ліва пасажирська дверь автомобіля була відчинена та він сів в салон, перевірив в бардачку наявність ключів або підручних приладів, за допомогою яких можливо завести автомобіль, однак, нічого не знайшов. Зазначив, що висмикнув клеми з замка запалювання, але перед цим відкрив капот та не помітив, що дві клейми зняті. Зазначив, що з першої спроби у нього не вийшло завести автомобіль, він знову сів в машину, й знову не вийшло завести. Потім вийшов потерпілий з його товаришем ОСОБА_7 та викликали міліцію. Автомобіль йому знадобився аби спочатку доїхати додому, а потім він мав намір продати його на запчастини щоб були гроші на життя, оскільки він не працював. Також зазначив, що свою провину визнає в повному обсязі та розумів, що вчиняє злочин.
Крім повного визнання своєї провини ОСОБА_4 , його вина підтверджується наступними доказами по справі.
-потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що до кримінального правопорушення, яке було вчинене відносно нього, ОСОБА_4 не знав, зазначив, що вночі з 31 на 01 серпня 2016 року, біля 1 години ночі до нього прийшла сусідка ОСОБА_8 та сказала, що помітила в його автомобілі хлопця, який давно там знаходиться. У нього вдома перебував син зі своїм другом ОСОБА_9 , й, з останнім вони вийшли на вулицю, підійшовши до автомобіля та в салоні побачив обвинуваченого, який пояснив йому, що не має де переночувати. Потерпілий зазначив, що з-під керма стирчали дроти з замка запалювання, тому він зробив висновок, що ОСОБА_4 намагався завести автомобіль. Він викликав міліцію, а з обвинуваченим залишилась сусідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Автомобіль не був заведений;
-поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що є сусідкою потерпілого. Біля 0 години 50 хвилин 01 серпня 2016 року, знаходячись у себе вдома, почула незрозумілий звук та, оскільки, її автомобіль був припаркований у дворі, поглянула у вікно й побачила, біля автомобіля ОСОБА_11 людину, подумала, що це він. Оскільки вона проживає на першому поверсі та вулиця добре освітлена, вікна не тоновані, то побачила, як чоловік сидить на водійському сидінні та щось шукає в бардачку. Потім чоловік вийшов з автомобіля ОСОБА_11 та пішов до автомобіля, який також стояв у дворі, сів у нього, посидів та коли йшов назад, повернувся в бік її вікон й вона побачила, що це не ОСОБА_11 . Після чого, вона пішла до свого сусіда ОСОБА_11 та розповіла про побачене. Потім вони побігли до автомобіля, однак, хлопець на них агресивно реагував, тому вони викликали міліцію;
-поясненнями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що працює патрульним поліції, зазначив, що чергував з ОСОБА_13 . Після 12 години ночі надійшов виклик щодо спроби викрасти автомобіль. Коли приїхали на місце злочину, обвинувачений знаходився в салоні автомобіля ВАЗ, який був припаркований біля будинку. Обвинувачений пояснював, що мав намір переночувати в автомобілі, знаходився в адекватному стані. Під час проведення огляду місця події, побачили два автомобілі - в автомобілі Жигулі висмикнуті дроти та відсутній акумулятор, а в другому автомобілі ВАЗ, де перебував обвинувачений - пошкоджений замок. В одному із автомобілей були висмикнуті дроти, але не пам`ятає в якому саме. Обвинувачений не тікав, поводився коректно;
-поясненнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що працює патрульним поліції, вказав, що заступив на чергування з 31 на 1 серпня 2016 рок, йому на планшет надійшов сигнал, що на вул. Морозова невідомий чоловік перебуває в автомобілі ВАЗ. Приїхавши на місце події, побачили чоловіка, який знаходиться в автомобілі ВАЗ на передньому водійському сидінні. Біля автомобіля декілька людей, сусідів. Невідомого чоловіка виявила жінка. ОСОБА_4 на місці події пояснив, що проник до автомобіля з метою переночувати, під час огляду автомобіля ними були виявлені пошкодження, з-під руля стирчали дроти, відкрита кришка капота. Потім прийшов хазяїн іншого автомобіля та відкрив капот свого автомобіля побачив відсутність акумулятора, у нього претензій до обвинуваченого не було. Вказав, що не пам`ятає, чи були пошкодження центрального замка в автомобілі, де знаходився обвинувачений.
-поясненнями свідка ОСОБА_14 , який працює інспектором-криміналістом, зазначив, що перебував на чергуванні, надійшов сигнал щодо спроби заволодіння автомобілем, коли виїхали на місце злочину, за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 1, побачили в салоні автомобіля хлопця, який плакав та просив вибачення. Вказав, що приймав участь в огляді місця скоєння злочину, під час проведення якого, зафіксували пошкодження дротів під рулевою колонкою, які були від`єднані, пошкодження клейми, зафіксували сліди пальців рук, про що відомості занесли в фототаблицю. На місці злочину, обвинувачений пояснював, що намагався викрасти автомобіль, щоб доїхати додому, оскільки у нього не було грошей. Не заперечував свою провину на місці злочину. Зазначив, що не пам`ятає чи був пошкоджений замок та вікна в автомобілі.;
Зважаючи на послідовність показань вищевказаних свідків, їх узгодження з показаннями потерпілого, суд вважає ці показання достовірними.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 01.08.2016 року (а.с 114-117), згідно якого, було оглянуто автомобіль ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 білого кольору, який знаходиться навпроти під`їзду № 6 по вул. Морозова, 1 в м. Харкові, біля якого, стоїть громадянин, який представився як ОСОБА_4 , а також був оглянутий салон автомобіля та виявлено оголені дроти запалювання, за допомогою з`єднання яких, ОСОБА_4 намагався незаконно заволодіти транспортним засобом;
- з протоколу пред`явлення особи до впізнання від 02.08.2016 року (а.с. 131-132) вбачається, що було проведено впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого, він впізнав чоловіка, який намагався незаконно заволодіти його автомобілем і якого він застав в своєму автомобілі, тримаючи до приїзду поліції. Даною особою, є ОСОБА_4 ;
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 02.08.2016 року (а.с. 133-134), що було проведено за участю свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що вона впізнає чоловіка, який 01.08.2016 року, приблизно о 01 годині намагався заволодіти транспортним засобом її сусіда, та якого вона бачила спочатку у вікно, а потім в автомобілі;
- згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03.08.2016 року (а.с. 135- 138) проведеного за участю ОСОБА_4 , в ході якого, останній розповів про обставини скоєння ним в 01 годин 01 серпня 2016 року злочину по вулиці Морозова, 1 в м. Харкові, а саме про те, як він намагався незаконно заволодіти транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , проникши до салону автомобіля та діставши дроти запалювання, в якому його було затримано.
Суд вважає дані докази належними та допустимими й такими, що узгоджуються між собою. Крім того, судом приймається до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 було змінено показання та ним не заперечуються фактичні обставини справи. Крім того, його провина підтверджується також зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, якими встановлено особу обвинуваченого та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вичнений повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 289 КК України.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, судом не враховується щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, як пом`якшуюча вину обставина, оскільки ОСОБА_4 свою провину заперечував протягом всього часу судового розгляду, й лише після надання пояснень всіма учасниками кримінального провадження та дослідження доказів по справі в повному обсязі, змінив правову позицію за даним обвинуваченням, свою винуватість визнав та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення (злочину). Інші пом`якшуючі вину обставини судом не встановлені.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Вчинив злочин, маючи не зняті та не погашені, у встановленому законом порядку судимості.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах його ізоляції та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке засуджується по даній справі, до постановлення вироку Фрунзенським районним судом м. Харкова від 16.02.2017 року, тому, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз № 8255 від 22.08.2016 року в сумі 881 грн. 00 коп., та № 1693 від 18.08.2016 року в сумі 2090 грн. 95 копійок, згідно довідок НДЕКЦ, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.
Враховуючи, що відносно ОСОБА_4 за даним кримінальним провадженням запобіжні заходи не обирались, на цей час обвинувачений відбуває покарання за вироками Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 року та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року, тому в даному кримінальному провадженні питання щодо запобіжних заходів судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді П`ЯТИ років ШЕСТИ місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , за даним вироком, відраховувати з 20 грудня 2016 року.
В час відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, частково відбуте ним за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року у період з 09.09.2016 року по 09.02.2017 року та за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова, у період часу з 10.02.2017 року по 16.02.2017 року та тримання під вартою, у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження з 17.02.2017 року по 21.08.2017 року.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 09.09.2016 року по 09.02.2017 року та з 10.02.2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз № 8255 від 22.08.2016 року в сумі 881 грн. 00 коп., та № 1693 від 18.08.2016 року в сумі 2090 грн. 95 копійок.
Речові докази: - автомобіль ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутим останньому.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1