Справа № 199/2589/17
ВИРОК
іменем України
26.05.2017 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000357 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя м.Дніпропетровська (місто Дніпро), з середньою освітою, одруженого, дітей немаючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 05.02.2017 року приблизно о 13-00, перебуваючи на даху двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, намагався за допомогою електро-шуруповерта, шляхом викручування шурупів кріплення таємно викрасти чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 - камеру відеоспостереження моделі «IRW2-700», вартістю - 1860 грн. 33 коп.

Але, ОСОБА_5 , який виконав на його думку усі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, довести їх не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як він був помічений потерпілим ОСОБА_4 , в результаті чого залишив камеру відеоспостереження моделі «IRW2-700» на підлозі горища, а сам з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, за допомогою електро-шуруповерта, який приніс із собою, шляхом викручування шурупів кріплення відеокамери, яка була прикріплена за допомогою 3 шурупів до дерев`яної балки, що тримала верх горища, намагався викрасти камеру відеоспостереження, але був помічений потерпілим. Після чого він з місця злочину зник, камеру відеоспостереження залишив на підлозі горища.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

- показами потерпілого ОСОБА_4 про те, що він проживає у будинку АДРЕСА_3 . На даху будинку є горище, в якому він прикріпив камеру для зовнішнього відеоспостереження, обладнаною сигналізацією. 05.02.2017 року він перебував вдома, де приблизно о 13-00 годині спрацювала сигналізація і коли він піднявся на горище, то побачив невідомого чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 , який відкріпив від дерев`яної балки камеру відеоспостереження. Він намагався затримати обвинуваченого, в результаті чого останній кинув зазначену камеру відеоспостереження на підлогу та зник з місця події;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2017 року - горища, розташованого на даху двоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де обвинувачений ОСОБА_5 намагався викрасти камеру відеоспостереження моделі «IRW2-700», яка належить потерпілому ОСОБА_4 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи №14/12.1/261 від 13.03.2017 року, що ринкова вартість з урахуванням зношування камери відеоспостереження моделі «IRW2-700», станом на момент вчинення злочину, тобто на 05.02.2017 року могла складати 1860 грн. 33 коп.;

- протоколом перегляду відеозапису від 05.02.2017 року та диском відеозапису, визнаного речовим доказом, на якому записано обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

Відповідно до вимог ст.359 КПК України була здійснена демонстрація відеозапису в залі судового засідання від 05.02.2017 року, а саме, відеозапису з камери відеоспостереження моделі «IRW2-700», розташованої на даху двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 з якого вбачається механізм скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки обвинувачений, який виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, тобто за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_5 провину визнав повністю; у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, висловив жаль з приводу вчиненого; кримінальне правопорушення до кінця доведено не було; камера відео спостереження повернута потерпілому.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, тяжких наслідків не настало, майно повернуто, характеризується задовільно, одружений, на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, відсутні відомості, які компрометують його як особу, відсутні інші кримінальні провадження у відношенні нього, а він звинувачується у одному епізоді кримінального правопорушення середньої тяжкості.

Таким чином, обставини, пом`якшуючи покарання та інші данні, характеризуючи особу обвинуваченого, пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та надають право суду звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням застосовуючи ст.75 КК України, але покласти на засудженого обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України

Призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу, яке пропонував прокурор суд вважає недоцільним, враховуючи думку потерпілого, а також, те, що обвинувачений офіційно не працює та не має постійного заробітку.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - з боку Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 351 гривень 84 копійок.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.1,2 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_5 іспитовий строк 2 (два) роки, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно з п.7 ч.9 ст.100 КПК України диск відеозапису з камери відеоспостереження, який належить ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України камеру відеоспостереження повернути за належністю власнику - ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - з боку Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 351 гривень 84 копійок.

Обвинувачений, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілому копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1