ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1922/16-к
Провадження № 1-кп/210/98/17

"17" серпня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0003481 від 20 грудня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Корсаково, Сахалінської області, Російської Федерації, громадянин України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразовий судимий, зокрема:

- 20 квітня 2005 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 186 ч.2 КК України,до 4років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;
- 26 травня 2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч. 1 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання по вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2005 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 07.04.2010 року згідно постанови суду Дзержинського районного суду м.Кривого Рога від 31.03.2010 року, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці, 15 днів,
- 22 липня 2014 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу за ст.203-2 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 000 грн., тобто 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2016 року в порядку ст. 53, 72 КК України, 537, 539 КПК України замінено несплачену суму штрафу у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. на покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці, строк відбуття покарання відраховано з 11 лютого 2016 року
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 20 грудня 2015 року о 9 годині, діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме судове провадження та оголошеною у розшук, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , прийшли разом з потерпілою до останньої за місцем мешкання та за її згодою зайшли до її квартири АДРЕСА_2 . Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 , із застосуванням фізичної сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , відкрито заволодів належними останній речами: мобільним телефоном марки «Nokia Asha 230», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 288 від 20.02.2016, становить 540 гривень, мобільним телефоном марки «SAMSUNG SGH - Х640», imei НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 288 від 20.02.2016, становить 165 гривень; планшетом марки «Chuwi Ui7», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 288 від 20.02.2016, становить 1763,26 гривень, в планшеті знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф», з номером абонента НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень. В цей час особа, матеріали щодо якої виділені в окреме судове провадження та оголошена у розшук, згідно розподілених ролей, стояв осторонь, спостерігаючи за обстановкою, з метою попередження викриття співучасника.
Після чого, ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме судове провадження та оголошена у розшук, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили, потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2493,26 гривень
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, детально розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Так, зазначив, що разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме судове провадження та оголошеною у розшук, перебували у потерпілої, та під час спільного проводження часу, відкрито заволоділи належним майном потерпілої. Він вихопив у потерпілої із рук телефон, а також із застосуванням насильства, яке не небезпечним для життя та здоров"я забрав планшет. Такі дії пояснює тим, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме судове провадження та оголошено у розшук, сказав, що потерпіла нібито щось йому винна, і нібито це не її планшет, а його. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, так як заподіяна майнова шкода частково компенсовано, а також він активно сприяв розкриттю злочину.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою та з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачень, які пред`явлені ОСОБА_4 , та правильність їх кваліфікації за ч.2 ст. 186 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, вину визнав повністю, щиро кається.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, завдана майнова шкода частково компенсована. Обставиною, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій за ч. 2 ст. 186 КК України, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі, оскільки його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачений, будучи неодноразово судимий на шлях виправлення не став, скоїв тяжкий злочин, що свідчить про відсутність підстав вважати, що його виправлення та перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, та до призначення покарання за ч.2 ст. 186 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 липня 2014 року за ст.203-2 ч.1 КК України, з урахуванням ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2016 року, а саме у вигляді 2 (двох) місяців.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.122, 124-126 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах даного кримінального провадження.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2016 року, якою замінено покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 липня 2014 року за ст.203-2 ч.1 КК України ОСОБА_4 зарахувано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 11.02.2016 р. по 29.02.2016 р., включно.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_4 залишено тимчасово в Криворізькій установі виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області № 3 на час розгляду по суті даного кримінального провадження.

З урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу та затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 01 березня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки 21 червня 2017 року набули зміни до ч. 5 ст. 72 КК України на підставі Закону Україну «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року за № № 2046-VIII.

При цьому, застосовуючи до обвинуваченого положення ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції , внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 838-VIII від 26.11.2015, суд керується положеннями ст. 5 Кримінального кодексу України, а саме частини другої, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Запобіжний захід слід залишити без змін до набрання вироку законної сили тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 липня 2014 року за ст.203-2 ч.1 КК України, з урахуванням ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2016 року, а саме у вигляді 2(двох) місяців, та призначити остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.

Початок строку відбуття покарання слід відраховувати з 11 лютого 2016 року, та на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 01 березня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 , витрати на проведення судової експертизи, а саме:

- 195,00 (сто шістдесят п`ять гривень 00 коп.) на користь: ФОП ОСОБА_9 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, призначення платежу: за судову товарознавчу експертизу № 288 від 02.02.2016 року.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «SAMSUNG SGH - Х640», imei НОМЕР_1 ,який згідно розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у володінні останнього;

Матеріали кримінального провадження № 0003481 від 20 грудня 2015 року, залишити при обвинувальному акті, справа № 210/1922/16-к, пр. № 1-КП/210/98/17.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження; право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1