Справа № 307/2274/15-к
Провадження №1-о/307/2/16
14 грудня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року,
Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року.
Свої вимоги мотивує тим, що Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року її було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України.
Призначено їй за ч. 1 ст. 309 КК У країни - 3 (три ) роки позбавлення волі.
Призначено їй за ч. 1 ст. 316 КК України - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 3 (три ) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України її звільнено від призначеного покарання, якщо протягом одного року шість місяців не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано її не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції.
Стягнуто з неї в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 491,40 коп.
Вказаний вирок постановлено в тому, що вона, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання наркотичного засобу в кінці серпня 2013 року, знаходячись біля річки "Тиса» в с. Грушово знайшла кущ коноплі, з якого в подальшому обірвала листя та понесла додому, після чого висушила його га помістила до поліетиленового пакету і стала зберігата його вдома, без мети збуту.
27.03.2014 року приблизно о 14 годині 40 хвилин прибула до селищного парку в смт. Буштино, який призначений для проведення спортивних і культурних заходів, де знайшла пластикову пляшку зеленого кольору з під води «Спрайт», яку підняла з землі, зімнула руками, та взявши фольгу, прилаштувала дану пластикову пляшку для куріння наркотичного засобу. Після цього дістала - кишені поліетиленовий пакет, з якого дістала наркотичний засіб - канабіс, та почала його публічно, вживати шляхом викурювання через вказану пластикову пляшку, яку прилаштувала для цього.
Цього ж дня приблизно о 14 год 40 хв., у неї, коли знаходилась в парку розташованому в смт. Буштино, працівниками Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області протоколом огляду місця події, було вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження буро-зеленого кольору, який вона зберігала при собі без мети збуту, та нею добровільно видано працівникам міліції прилаштовану пластикову пляшку для куріння наркотичного засобу.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №18/130 від 02.04.2014 у нашаруваннях на внутрішній поверхні деформованої пляшки та фольги, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0.0108 г.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області №18/131 від 01.04.14 надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, має анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідрокабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 10,0370 грам.
Вважає, що вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами у зв`язку зі штучним створенням та підробленням доказів її вини.
Згідно частини першої статті 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізнавалася або могла дізнаватися про ці обставини. У частині четвертій вказаної статті цього Кодексу за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами строками не обмежено.
Повідомляє суд про те, що вказану заяву про перегляд вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року щодо визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України та призначення їй вищезазначеного покарання просила подати її захисника - адвоката ОСОБА_7 під час перебування її в Закарпатському УВП № 9 під вартою з тих підстав, що таких злочинів вона не вчиняла.
Як зазначив її захисник - адвокат ОСОБА_7 у поданій до суду заяві, що її попросив визнати себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України начальник СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , пообіцявши їй грошову винагороду в сумі 300 гривень. Під час прохання зазначив, що йому необхідно показники в роботі СБНОН, і щоб вона визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) без мети збуту.
Крім того, працівник міліції ОСОБА_8 обіцяв їй в разі визнання себе винною вирішити всі питання у суді, де їй буде призначено покарання у вигляді штрафу, та що такий штраф ним особисто буде сплачено згідно рішення суду.
Також на такі дії допомогти працівникам міліції її спонукала тодішня її подружка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 . Вона особисто наголосила на тому, що тривалий час працює з працівниками СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, та що ніяких наслідків для неї не буде у зв`язку з визнанням себе винною за незаконне зберігання наркотичного засобу.
Її працівник СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 разом з іншими працівниками цього ж відділення привезли в смт. Буштино, де особисто ОСОБА_8 поклав на землю кульок з вмістом речовини рослинного походженя темно - зеленого або темно - бурого кольору, та збоку поклав пластикову пляшку. Після того викликали по мобільному телефону слідчо - оперативну групу Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, які на цьому ж місці описали кульок та бутилу, які приніс та поклав на те місце начальник СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 . Опечатали та відвезли з собою. Потім вона також з ОСОБА_8 поїхала до Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, де за його проханням підписувала документи.
Наголошує на тому, що під час вилучення в смт. Буштино Тячівського району кулька з речовиною рослинного походження та пластикової пляшки крім неї, ОСОБА_9 та працівників міліції нікого не було.
Вилучену з місця пригоди речовину рослинного походження ніхто не зважував, та її не доправляли до лікаря нарколога з метою освідчення для підтвердження вживання наркотичного засобу. Відсутність цього свідчить про дійсний факт умовляння її працівниками міліції оговорити себе у вчиненні саме вищезазначених злочинів.
В кабінеті Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області почула, як працівники міліції просили вказати анкетні дані когось із осіб, яких необхідно залучити як понятих. Зараз розуміє, що на момент огляду місця події та вилучення кулька з речовиною рослинного походження та пластикової пляшки необхідно було залучити понятих, однак такі були відсутні.
Згідно частини сьомої статті 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої розшукової дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відсутність понятих під час проведення огляду місця події свідчить про те, що слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 поняті були просто записані в кабінеті, та на місці події не були присутні.
Крім того, слідчим Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області лейтенантом міліції ОСОБА_11 було допитано як свідків одного з понятих ОСОБА_12 , який являється рідним братом оперуповноваженого СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_13 , який безпосередньо брав участь при оформленні вказаного підставного злочину та подавав рапорт до керівництва РВ про її затримання при вживанні наркотичного засобу (канабісу) із застосуванням саморобного пристрою, виготовленого з пластикової пляшки, (том 1, а.п. 4).
Відповідно до частини сьомої статті 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Тому вважаю, що понятий ОСОБА_12 являючись рідним братом оперуповноваженого СБНОН Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області є явно заінтересованим в результатах даного кримінального провадження.
Особливу увагу хоче звернути на те, що судом першої інстанції її було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 316 КК України та призначено покарання як підозрюваній особі, та в основу вироку покладено як докази висновок експерта № 18/130 від 02.04.2014 року, який в матеріалах кримінального провадження відсутній.
У обвинувальному акті від 12 травня 2014 року зазначено про те, що вона являється підозрюваною, та ніде не зазначено про пред`явлення мені слідчим або прокурором обвинувачення.
Також у обвинувальному акті зазначено, що « В сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 316 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України».
Відповідно до обвинувального акту від 12 травня 2014 року органом досудового розслідування та прокурором її не визнано обвинуваченою, що є грубим порушенням статті 291 КПК України.
Згідно обвинувального акту від 12 травня 2014 року судом першої інстанції було ухвалено вирок їй як особі, якій даним обвинувальним актом було оголошено лише підозру.
Згідно частини першої статті 337 КК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З вищевикладеного можна зробити висновок про те, що судом першої інстанції її було визнано винною та засуджено як підозрювану особу, без висунення в законному порядку обвинувачення, що є грубим порушенням вимог статті 337 КК України.
Також суд першої інстанції в основу вироку як доказ поклав висновок експерта № 18/130 від 02.04.2014 року, згідно якого у нашаруваннях на внутрішній поверхні деформованої пляшки та фольги виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину) становить 0.0108 г.
Однак в матеріалах кримінального провадження знаходиться висновок експерта № 18/131 від 02.04.2014 року, згідно якого у висновках зазначено про те, що « у нашаруваннях речовини з поверхонь 1 (одної) деформованої полімерної пляшки та 1 (одного) шматка фольги виявлено особливі небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,0108 г.». З вказаного можна зробити висновок про те, що в вирок суду покладено висновок експерта № 18/130 від 02.04.2014 року, однак в матеріалах кримінального провадження такий висновок експерта має номер № 18/131 від 02.04.2014 року, та що таким висновком в дійсності було досліджено полімерну пляшку з фольгою, яку 27.03.2014 року було вилучено слідчим згідно протоколу огляду (том 1, а.п. 31-34).
Згідно пункту 1 частини другої статті .39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих) який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Вважає, що всі вищевикладені порушення, які були допущені слідчим та прокурором під час проведення досудового розслідування свідчать про штучне створення доказів її вини та підроблення таких доказів у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 309 КК України є підставою для перегляду вказаного судового рішення за ново виявленими обставинами.
Аналогічні порушення в виді штучного створення доказів її вини та підроблення таких доказів судом першої інстанції також є підставою для перегляду такого судового рішення за ново виявленими обставинами.
Згідно частини першої статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововивченими обставинами. У пункті 1 частини другої вказаної статті цього Кодексу ново виявленими обставинами визнаються штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.
Відповідно до доповнень до вищевказаної заяви ОСОБА_5 посилається на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України , що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зміст формулювання обвинувачення розкрито в абзаці 1 пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, відповідно до якого у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно неї не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та міститься вказівка на те, що її було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, виготовлення, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) без мети збуту; та ч. 1 ст. 316 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне публічне вживання особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) у місцях, що призначені для проведення спортивних і культурних заходів.
В той же час, згідно вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню за ново виявленими обставинами, з подальшим поверненням обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону, так як при постановленні вироку були допущені такі істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Таким чином, обвинувальний акт підлягає направленню прокурору для усунення вищевказаних недоліків, які було зазначено в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 19.01.2016 року.
В судовому засіданні встановлено, що Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року її було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України.
Призначено їй за ч. 1 ст. 309 КК У країни - 3 (три ) роки позбавлення волі.
Призначено їй за ч. 1 ст. 316 КК України - два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 3 (три ) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України її звільнено від призначеного покарання, якщо протягом одного року шість місяців не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано її не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції.
Стягнуто з неї в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 491,40 коп.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в складеному слідчим і затвердженому прокурором обвинувальному акті має міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вказаним вимогам і не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а містить лиш фактичні обставини та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Таке формулювання обвинувачення, крім обставин, зазначених у диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, мотив і мету його вчинення, а також форму вини та інші обставини, які впливають на ступінь його тяжкості, вид та розмір покарання, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст.309, ч.1 ст.316 КК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року підлягає скасуванню за ново виявленими обставинами справи з подальшим поверненням обвинувального акту в кримінальному провадженні прокурору у зв`язку невідповідністю обвинувального акту вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 459, 466, 467 КПК України, суд,
Заяву ОСОБА_5 задовольнити частково.
Скасувати вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.316 КК України - повернути прокурору Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області з метою усунення вказаних недоліків.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи діб до апеляційного суду Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1 .