Справа № 175/2195/16-к
Провадження № 1-кп/175/98/16
Ухвала

Іменем України

06 грудня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 та її представника

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000979 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Кантелина Іллінецького району Вінницької області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
встановив:
При оголошенні перерви у зв`язку з дачею судового доручення до 04 січня 2017 року, головуючим суддею поставлено на розгляд учасників судового провадження питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якого спливає 25 грудня 2016 року.

Прокурор вважала необхідним продовжити дію вказаного запобіжного заходу, обґрунтовуючи це наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію прокурора, а потерпіла покладалася на розсуд суду.

Захисник просила змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Обсудивши у нарадчій кімнаті зазначене питання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження ще на 60 днів дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку, а наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними та не зменшилися.

При прийнятті такого рішення суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Летельє проти Франції» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод…

Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У даному випадку, з урахуванням обставини висунутого ОСОБА_10 обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого злочину і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини за вчинення умисного особливо тяжкого злочину відносно особи похилого віку, на думку суду, суспільний інтерес переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів -
ухвалила:

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, продовжити на час судового розгляду кримінального провадження на 60 днів, тобто 03 лютого 2017 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору і направити начальнику Дніпропетровської УВП № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3