Справа № 314/890/17
Провадження № 1-в/314/394/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника адміністрації колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого
По даній справі засуджений: 15.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Знов засуджений 21.05.2015 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.04.2015 року і остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Знов засуджений 30.06.2015 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст.ст. 15 ч.1,3-185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.05.2015 року остаточно призначити 3 роки 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 72 КК України зарахувати в строк тримання під вартою з 16.02.2015 року по 29.06.2015 року.
Ухвалою 12.02.2016 року Запорізького районного суду Запорізької області, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, зараховано в строк попереднє ув`язнення з 16.02.2015 року по 18.05.2015 року та з 22.05.2015 року по 30.07.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Ухвалою 21.10.2016 року Запорізького районного суду Запорізької області не відбуту частину покарання 1 рік 8 місяців 16 днів замінено на обмеження волі.
Початок строку: 16.02.2015 року. Кінець строку: 17.06.2018 року.
Про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -
До Вільнянського районного суду від засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)», ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
З поданих до суду матеріалів особової справи, а також наданої адміністрацією установи характеристики, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 10.11.2016 року по теперішній відбуває покарання у державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)».
Був працевлаштований робочим дільниці №1 с. Новософіївка, на даний час працевлаштований робочим польової бригади. До праці ставиться посередньо, виробничу дисципліну не порушує, зауважень з боку виробничого персоналу відносно свого ставлення до праці не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, заохочень та стягнень не має.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
З матеріалів справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з 10.11.2016 року по теперішній час відбуває покарання у державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)», був працевлаштований робочим дільниці №1 с. Новософіївка, на даний час працевлаштований робочим польової бригади. Стягнень та заохочень не має.
На теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання засудженого державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

30.03.2017