АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 649/304/16-к
Номер провадження : 11-кп/791/239/17 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.191, ч. 1 ст.366 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року березня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого:ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000092 від 01.03.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2016 року щодо: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, освіта повна вища, фізична особа - підприємець, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цим вироком ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 191 КК за ч. 1 ст. 366 КК України виправдано та визнано невинуватим у тому, що він будучи фізичною особою - підприємцем, який діє на підставі свідоцтва про Державну реєстрацію НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради 17.10.2005 року та маючи у своєму підпорядкуванні 2 найманих працівників, тобто являючись службовою особою юридичної особи приватного права, який наділений функціями адміністративно-господарського та організаційно-розпорядчого характеру, в період грудня 2015 року з корисливою метою привласнення бюджетних коштів районного бюджету Великолепетиської районної ради Херсонської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_7 з вказаною корисливою метою в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області уклав договір підряду №3 від 24.12.2015 року з Комунальним закладом «Великолепетиський районний Будинок культури» Великолепетиської районної ради Херсонської області в особі директора ОСОБА_9 на виконання капітального ремонту мережі електропостачання Комунального закладу «Великолепетиський районний Будинок культури», розташованого по вул. Щорса 5, в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, зі строком виконання робіт грудень 2015 року. В подальшому, з вказаною корисливою метою реалізації свого наміру, ОСОБА_7 умисно вчинив службове підроблення офіційних документів, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме: в грудні 2015 року в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області в офіційний документ - акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, який підписано сторонами в грудні 2015 року без числа, типової форми №КБ-2в, на суму 215452,00 гривень, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про об`єми виконаних робіт. Вартість невиконаних робіт станом на 14.01.2016 року на момент огляду об`єктів правоохоронними органами разом із залученим будівельно-технічним експертом, по вказаним актам з урахуванням заробітної плати працівникам та експлуатації механізмів склала 119241,92 гривень, а саме не було виконано роботи: установка щитів освітлення групових масою вище 3 кг до 6 кг в готовій ніші або на стіні в кількості 1 штуки вартістю 126,49 гривень; монтаж ввідно-розподільних пристроїв в кількості 1 штуки вартістю 336,95 гривень; установка вимикачів та перемикачів пакетних 2-х та 3-х полюсних на струм до 25 А в кількості 100 шт. вартістю 4954,15 гривень; установка вимикачів та перемикачів пакетних 2-х та 3-х полюсних на струм вище 25А до 100А в кількості 100 шт. вартістю 6868,80 гривень; установка штепсельних розеток 1-місцевих ІР20 не утопленого типу при відкритій проводці в кількості 100 шт. вартістю 292,36 гривень; установка штепсельних розеток 1-місцевих ІР20 не утопленого типу при відкритій проводці в кількості 100 шт. вартістю 492,36 гривень; установка вимикачів не утопленого типу при відкритій проводці в кількості 100 шт. вартістю 492,36 гривень; монтаж сигнальних ліхтарів з написом «вхід», «вихід», «в`їзд» в кількості 100 шт. вартістю 3821,98 гривень; монтаж світильників для люмінесцентних ламп, що встановлюються на штирях до 4 ламп в кількості 100 шт. вартістю 7201,08 гривень; монтаж світильників для люмінесцентних ламп, що встановлюються на штирях до 2 ламп в кількості 100 шт. вартістю 7068,85 гривень; монтаж світильників або театральних прожекторів потужністю до 1 кВт в кількості 60 шт. вартістю 326,03 гривень; Далі, він видав вказані завідомо неправдиві документи до Комунального закладу «Великолепетиський районний Будинок культури» Великолепетиської районної ради Херсонської області та Державної казначейської служби у Великолепетиському районі Херсонської області, які в подальшому було прийнято на облік і оплачено всього на суму 119241,92 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вищенаведені роботи по «Капітальному ремонту мережі електропостачання Комунального закладу «Великолепетиський районний Будинок культури» по вулиці Щорса 5 в смт. В. Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, невиконані, умисно, з корисливою метою заволодіння бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, подав вказані документи, які містять за відомо неправдиві відомості, до оплати, у результаті чого йому було безпідставно перераховано 119241,92 гривень, чим нанесено матеріальну шкоду місцевому бюджету Великолепетиського району Херсонської області на цю суму невиконаних робіт по капітальному ремонту.

В апеляційній скарзі прокурор вважає що вказаний вирок є незаконним, не мотивованим та упередженим, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає що судом грубо порушено права потерпілого. Згідно постанови слідчого від 30.03.2016 у даному кримінальному провадженні залучено представником юридичної особи, яка є потерпілою ОСОБА_10 яка є працівником Великолепетиської районної державної адміністрації та надала довіреність та інші документи між тим, у ході судового розгляду судом без винесення будь-якого процесуального рішення 22.11.2016, 08.12.2016, 20.12.2016 та 23.12.2016 замість відсутнього потерпілого була присутня за незрозумілою довіреністю ОСОБА_11 .

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку дослідження стороною обвинувачення було заявлено у якості свідка ОСОБА_12 . У ході судового засідання його не було допитано.

Всі свідки допитані у по цій справі у порушення ч.2 ст. 352 КПК України головуючим були приведені до присяги, яка не відповідає вказаній нормі процесуального закону.

Поверхневе дослідження доказів фактично позбавляє суд можливості ухвалити мотивований вирок.

Судом не враховано, що відповідно до акту б/н прийнятих робіт за грудень 2015 враховано заробітна плата робочих, не зайнятих обслуговуванням машин у сумі 33471грн., зарплата в експлуатації машин - 904 грн., заробітна плата у складі загальновиробничих ресурсів - 2226 грн.

Судом безпідставно не враховано, що ФОП ОСОБА_7 , є фактично співучасником службового злочину, а саме іншої сторони договору підряду - директора Комунального закладу «Великолепетиський районний Будинок культури» ОСОБА_9 , яка 11.11.2016 ухвалою Великолепетиського районного суду була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, щодо службової недбалості з бюджетними кошами виплаченими ФОП ОСОБА_7 при прийманні виконаних робіт, та звільнена від кримінальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Судом незаконно визнано недопустимим доказом протокол огляду місця події від 14.012016 так як будинок культури у якому проходив огляд місця події належить громаді і є публічним загально відвідуваним місцем. При цьому взагалі відсутнє посилання на те, що ухвалою слідчого судді Великолепетиського суду ОСОБА_13 від 22.01.2016 - проведену слідчу дію (огляд місця події) було визнано законною і відповідно у задоволенні скарги відмовлено.

Судом першої інстанції також незаконно визнано недопустимим доказом матеріали будівельно-технічної експертизи № 2, оскільки експерту не забороняється проводити вимірювання, дослідження тощо, що і було виконано експертом Орлик, вона проводила вимірювання, слідчим надані результати вимірювань, які заносились у протокол. Ніякі матеріали у цьому випадку - не збирались.

Вважає, що надані захисником документи і матеріали експертизи недопустимим доказом оскільки експертом ОСОБА_14 допущені грубі порушення нормативних актів, де у висновку експерта №28/2016 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи відсутні відомості про надані матеріали справи, у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів та чіткі записи щодо назви документів з датами періодів їх виконання, що вимагає п.4.14 «Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 за №1350/5, далі - Інструкція) про призначення та проведення судових експертиз; відсутні відомості щодо повернення документальних матеріалів які були надані на дослідження експерту, що вимагає п.4.12 абзац 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз; відсутні відомості щодо вимірювальних інструментів, які використовувались судовим експертом під час проведення дослідження, які повинні І пройти повірку відповідно до законодавства України, згідно п.9 Інструкції про особливості здійснення судової експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах;

За результатами проведеного дослідження 13.05.2016 року судовим експертом ОСОБА_14 , приховані роботи фактично не визначались, а були визначені лише за документами - згідно наданого захисником акту огляду прихованих робіт від 27.12.2015 року, який не зазначений у розділі наданих документів цієї експертизи у її вступній частині.

У висновку експерта ОСОБА_14 має місце самостійний вибір вихідних даних та з`ясування ним питань, що стосуються права. У даному випадку це є порушенням п.2.3 абзац 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та р.11 п.4 підпункту 3 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, а саме: протокол огляду 14.01.2016 року є вичерпним обсягом виконаних електромонтажних робіт до акту б/н виконаних робіт за грудень 2015 року ФОП ОСОБА_7 .

У висновку експерта ОСОБА_14 вказано: «Також у вказаному протоколі зазначено, що оглядом було виявлено певну кількість дроту, укладеного в гофрований трубопровід. При цьому не зазначено, чи є обсяг робіт, зафіксований в протоколі.

Судовий експерт ОСОБА_14 у своєму висновку надає правову оцінку щодо не визначення слідчим дотримання методик огляду та складання протоколу місця події. Але з протоколу та огляду встановлено 14.01.2016р. що роботи по виконанню прокладки труби гофрованої з затягуванням проводу та кабелю виконувався на початку виконання робіт, які візуально були встановлені при наявності гофрованої труби зафіксованої на стіні з виведеними проводами та кабелем. В подальшому виконане дослідження базується переважно на наданих документах адвоката. За результатами проведеного дослідження 13.05.2016 року судовим експертом ОСОБА_14 приховані роботи фактично не визначались, а були визначені лише за документами (акт огляду прихованих робіт від 27.12.2015 року, який не зазначений у розділі наданих документів висновку експерта вступної частини), які йому були надані адвокатом ОСОБА_8 . Тобто за висновком експерта обсяг прихованих робіт у процентному співвідношенні до загального обсягу виконаних робіт складає 34,4%, або 74115,0 грн., що в даному випадку взагалі не були виявлені та зафіксовані (наявними) під час огляду при складанні протоколу огляду події 14.01.2016 року слідчим.

Висновок експерта №28/2016 є не повним, дослідження проведено з аналізом правових дій слідчого та вибірковістю наданих на дослідження експерту документальних матеріалів, висновки отримані за результатами проведених досліджень не достатньо обґрунтованими і по формі складання та змісту не відповідає вимогам нормативно-правових актів, зокрема Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції

України.

Всі надані захисником документи були відомі під час досудового розслідування, так як датовані 25-28.12.2015 не були видані стороні обвинувачення під час відкриття матеріалів у порушення ч.ч. 6, 7 ст. 289 КІІК України.

Судово-будівельна експертиза проведена 19.05.2016, в той час як обвинувальний акт зареєстрований у суді 10.05.2016 і ухвалою суду від 13.05.2016 призначено підготовче судове засідання. Вказані матеріали було видано стороні обвинувачення тільки 29.08.2016. під час судового засідання. Таким чином, у порушення вимог ст.ст. 242, 332 КПК України експертиза проводилась за заявою захисника - а не суду, і додаткова експертиза при суперечності висновків експертів - не призначалась.

Вказує що роботи виконані ТОВ «Таврійська енергетична компанія», та надані стороною захисту, проводились вже у січні-лютому 2016 та вони тільки підтверджують невиконання робіт у грудні 2015 року ОСОБА_7 і підтверджують, що акти виконаних приймання робіт за грудень 2015 року фіктивні, а також у відповідності до бюджетного законодавства України, всі не передбачені договором роботи з використання бюджетних коштів, а також витрачені на це кошти проводяться за рахунок підрядника. По-третє, вказані роботи не приймались і не задокументовані сторонами договору підряду №3 від 24.12.2015 року ОСОБА_15 .

Перелічені документи послідовно відображають процес від початку-робіт, які передували укладенню договорів на ремонт системи освітлення з визначенням конкретного переліку обладнання та робіт, їх вартості, до моменту привласнення ФОП ОСОБА_7 коштів за роботу зазначену в актах виконаних робіт за грудень 2015 частина з яких фактично не виконувалась.

Просить вирок Великолепетиського районного суду від 26 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимого кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки 6 місяців; ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки,

У відповідності до ст. 70 ч.1 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим у вигляді З років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки із застосуванням п.п. І, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 4500 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора який підтримав апеляцію, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, захисника який також просив вирок суду залишити без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Згідно ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду, кримінальних справ і постановлення вироку № 5 від 29.06.1990 року з наступними змінами, виправдувальний вирок постановляється у випадках: - за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настання яких обумовлюється злочинністю діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки, що настали в результаті дій особи, яким заподіяно шкоду, або в результаті дій сил природи, тощо; - за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визначається злочинним, тощо.

Згідно п.23 зазначеної постанови, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Якщо висунуті обвинувачення у вчиненні кримінально караного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191; ч. 1ст. 366 КК України не визнав та пояснив, що він дійсно є фізичною особою - підприємцем, у грудні 2015 року ним були виконані всі роботи, які були обумовлені у договорі. У січні 2016 року вже за межами договору виконав пусконалагоджувальні роботи, за які він оплату не просив. У період виконання договору він у своєму підпорядкуванні найманих працівників не мав. У акті виконаних робіт були вказані всі фактично виконані роботи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні виправдувального вироку, щодо ОСОБА_7 , обґрунтовано вказано, що обвинуваченого слід виправдати в зв`язку з відсутності в його діях складу передбачених кримінальних правопорушень, що в судовому засіданні представники потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суду пояснили що претензій до обвинуваченого на цей час не мають. Кошти використані за цільовим призначенням, оскільки роботи по проекту та договору виконані у повному обсязі.

Апеляція прокурора про порушення судом прав потерпілого не підлягає задоволенню оскільки судом виконані вимоги ст.56 КПК України. де представник потерпілого ОСОБА_10 , голова Великолепетиської районної державної адміністрації давала пояснення та вказала що всі роботи за договором з ОСОБА_7 виконані.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 ( директор Великолепетиського районного будинку культури), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які були судом приведені до присяги, пояснили що в смт. Велика Лепетиха проводилась реконструкції електропроводки районного будинку культури.

Також суд першої інстанції обґрунтовано вказав у вироку, що згідно протоколу огляду місця події від 14.01.2016 року огляд було проведено в відсутності представників потерпілого та за участю експерта ОСОБА_29 , яка в порушення вимог ст. 79 КПК України виконала судову будівельно-технічну експертизу за №2 від 12.02.2016 року на яку посилається сторона обвинувачення, що єкспертиза є недопустимим доказом.

При цьому експерт ОСОБА_29 та понятий ОСОБА_30 вказували суду, що 14.01.2016 року при огляду приміщення будинку культури проводились роботи, а на підлозі в залі знаходилися матеріали, а саме: дроти, гофра та інше. Тобто на час проведення огляду місця події проводились роботи і стверджувати що не всі роботи за вказаним договором виконані безґрунтовно.

Апеляція прокурора про те що у обвинуваченого були наймані робітники і в договорі враховано заробітну плата робочих не підлягає задоволенню оскільки згідно з листом ДФС України у Херсонської області від 12.04.2016 року за № 185/10/21 -03-17-03-15 у ФОП ОСОБА_7 найманих працівників не було.

Крім того, у вироку суду вказано що у ФОП ОСОБА_7 у грудні місяці 2015 року під час здійснення ним робіт за договором підряду №3 від 24.12.2016 року не перебувало майно Комунального закладу «Великолепетиський районний Будинок культури» .

Не допит у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 не є підставою для скасування вказаного виправдувального вироку.

Посилання прокурора на те, що ухвалою Великолепетиського районного суду від 11.11.2016 року ОСОБА_9 , була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України щодо службової недбалості з бюджетними кошами виплаченими ФОП ОСОБА_7 також не є підставою для скасування вироку оскільки не є доказом винуватості оббвинуваченного.

Колегія суддів вважає що документи і матеріали експертизи надані експертом ОСОБА_14 (судово-будівельна експертиза проведена 19.05.2016, 13.05.2016 призначено підготовче судове засідання) не спростовують і не вказують на вину ОСОБА_7 .

Вказівки в апеляції прокурора на те що роботи виконані ТОВ «Таврійська енергетична компанія», та надані стороною захисту, проводились вже у січні-лютому 2016 та вони тільки підтверджують невиконання робіт у грудні 2015 року ОСОБА_7 і підтверджують, що акти виконаних приймання робіт за грудень 2015 року фіктивні не обґрунтовані оскільки в судовому засідання встановлено що саме в січні 2016 року проводивсь огляд місця події і в саме цей час проводивсь демонтаж виконаних раніше робіт.

Судом обґрунтовано взято до уваги що стороною обвинувачення в судовому засіданні не були спростовані доводи сторони захисту, не було заявлено клопотання про можливість проведення додаткової судово-будівельної експертизи та інші письмові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів не узгоджуються з висновками обвинувачення та не підтверджують вину ОСОБА_31 в інкримінованих йому злочинах.

Крім того судом перевірено специфікацію товару договору, рахунок фактуру, накладні, а також робочий проект.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинувач енного.

Згідно ч.3 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає що під час судового розгляду по цій справі суд І інстанції максимально повно і всебічно дослідив всі обставини справи, в результаті чого дійшов законного і об`єктивного висновку про відсутність поза, розумним сумнівом достатніх належних і допустимих доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_32 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК за ч. 1 ст. 366 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скаргу прокурора -залишити без задоволення.

Вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2016 року щодо: ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2