Справа № 646/7785/15-к
№ провадження 1-кп/646/49/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2017 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

За участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участі захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участі законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участі обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 06.06.2015 року, № 0001291 від 20.06.2015 року, № 0001716 від 13.08.2015 року, № 0002461 від 18.11.2015 року відносно

ОСОБА_12 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України,-

ОСОБА_13 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_14 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходяться обвинувальні акти відносно неповнолітніх ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою Червнозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2015 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого до 25.01.2016 року, ухвалами того ж суду відносно обвинувачених було продовжено строк тримання під вартою до 17.02.2017 року.

При вирішенні питань, визначених ч. 2 ст. 331 КПК України, прокурор вважав необхідним продовжити обвинуваченим строки тримання під вартою, оскільки раніше визначені ризики не зменшилися і продовжують існувати.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проти продовження строків тримання під вартою обвинувачених заперечували, вважали що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачені є неповнолітніми особами, мають постійне проживання, повинні продовжувати навчання, врахувати, що вони більше року перебувають під вартою. Просили змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисників обвинувачених, які просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, обвинувачених та їх законних представників, які підтримали клопотання захисників, приходить до висновку, що ті обставини, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку на цей час не змінилися, тобто процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, у даному випадку не зменшилися.

Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд приймає рішення щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинувачених з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованих їм злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є, в тому числі тяжкими злочинами, які передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а також той факт, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше судимі за аналогічні злочини, натепер обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень під час призначеного за вироком суду іспитового строку.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).

Крім того, суд бере до уваги, можливість ризиків незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від суду.

Тому суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим немає, а продовження строку тримання їх під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам.

У зв`язку із чим клопотання захисників щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.1, 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до шестидесяти днів, тобто по 31 березня 2017 року включно.

У задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1