Справа № 396/364/17
Провадження № 1-кс/396/61/17
УХВАЛА
13.03.2017 року слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу депутата Новоукраїнської районної ради ОСОБА_4 на бездіяльність Новоукраїнської місцевої прокуратури та органів поліції,-
ВСТАНОВИВ:
Депутат Новоукраїнської районної ради ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Новоукраїнської місцевої прокуратури та органів поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви про вчинення злочину, передбаченого ст. 350 КК України, та непроведення досудового розслідування.
В обґрунтування скарги вказує, що 01.03. та 07.03.2017 року ним подано заяви до Новоукраїнської місцевої прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 350 КК України, та визнання заявника потерпілим.
Однак, в порушення вимог статті 214 КПК України відомості до ЄРДР про вчинення злочину до цього часу не внесені та не повідомлено його про прийняте рішення у встановлений строк.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що скарга не підлягає до задоволення оскільки за матеріалами проведеної перевірки за заявами скаржника не встановлено ознак кримінального правопорушення в діях посадових осіб районної ради, у встановлений строк надано відповідь заявнику про спрямування його заяви до Новоукраїнського ВП, заяви скаржника, внесені в журнал ЄО та по одній вже складено висновок. Відомості по заяві скаржника в ЄРДР внесені не були, через відсутність в діях посадових осіб районної ради складу злочину.
Вислухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши надані скаржником докази, слідчий суддя, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Як встановлено під час судового розгляду та вбачається з поданих скаржником доказів ОСОБА_4 01.03. та 07.03. 2017 року звернувся до Новоукраїнської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 350 КК України.
Відомості до ЄРДР за його заявою внесені прокуратурою не були, а лише надано відповідь прокуратури від 03.03.2017 року за №51-р-17 та від 09.03.2017 року за №51-р-17, з підтвердженням направлення заявнику простою поштовою кореспонденцією, відповідним реєстром використання поштових конвертів та марок, але доказів про вручення з повідомленням не надано, які заявник не отримав і при безпосередньому зверненні до Новоукраїнської місцевої прокуратури.
Відповіідь на першу заяву отримав лише 11.03.2017 року.
Судом встановлено, що вказані звернення заявника було розглянуто у порядку закону України «Про звернення громадян» та прийнято рішення про направлення заяв заявника, щодо неправомірних дій голови Новоукраїнської районної ради до Новоукраїнського відділу поліції.
В той час як звернення до прокурора було в порядку КПК України, а не ЗУ"«Про звернення громадян»
Вказане звернення могли бути розглянуті у порядку Закону України «Про звернення громадян» з проведенням відповідної перевірки у частині об`єктивного та повного розгляду звернення заявника, однак Законом України «Про прокуратуру» (№1697-VII від 14 жовтня 2014 року), статтею 29 Закону України «Про звернення громадян», що встановлювала нагляд прокурора за дотриманням законодавства про звернення громадян, вказані повноваження виключено.
Статтею 94 КПК України встановлений вичерпний перелік приводів та підстав для порушення кримінальної справи. Відповідно вимог цієї статті, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину), тобто кримінальна справа може бути порушена лише при наявності достатніх даних, на основі яких встановлюються об`єктивні ознаки вчиненого злочину. Відповідно до ст. 98 КПК України якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.
Враховуючи, що прокурором належним чином не здійснено перевірку заяв заявника від 01.03.2017 та 07.03.2017 року, обмежившись у невстановлений законом спосіб та порядок надання інформації про розгляд заяви, не перевірено законність джерел отримання даних про вчинення кримінального правопорушення за ст. 350 КК України, не з`ясовано чи відноситься до компетенції Новоукраїнського відділу поліції, у відповідності до ст. 216 КПК України прийняття рішення про порушення кримінальної справи, відносно посадової особи голови районної ради.
Крім того, як встановлено судом, висновок від 06.03.2017 року, затверджений начальником Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та лист від 13.03.2017 року, який адресований скаржнику з приводу розгляду його заяви від 06.03.2017 року, хоча мала місце заява від 01.03.2017 року про вчинення кримінального правопорушення здійснено, відповідно до Закону України « Про звернення громадян», суд оцінює критично, так як в даному випадку необхідно було провести перевірку відповідно до вимог КПК України та прийняти відповідне процесуальне рішення у виді постанови.
Частиною 2 ст. 113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
З огляду на вказане слідчий суддя з метою недопущення порушень прав скаржника вважає за необхідне зобов`язати службових осіб Новоукраїнської місцевої прокуратури належним чином здійснити перевірку заяв та прийняти обгрунтовану постанову, про яку належним чином повідомити скаржника, в порядку КПК України, так як заяви надсилалися прокурору Новоукраїнської місцевої прокуратури, в порядку КПК України.
В частині скарги внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення, про, яке вказано у заявах ОСОБА_4 від 01 та 07.03.2017 року, необхідно відмовити, так як суду не подано аудіозапис на який посилається скаржник, а тому слідчий суддя позбавлений можливості проаналізувати та встановити існування достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину за ст. 350 КК України та законність джерел отримання цих даних.
Відповідно до статті 2 Кримінального кодексу України, підставою для притягнення до кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Оскільки факти, викладені у заявах скаржника є його суб`єктивним сприйняттям та фактичною незгодою з діяльністю голови Новоукраїнської районної ради, обставин чи фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, не містить, тому невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві кримінального правопорушення, станом на час розгляду скарги відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.
Керуючись ст.ст. 214, 303-309 КПК України,слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Новоукраїнської місцевої прокуратури та органів поліції задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області належним чином здійснити перевірку заяв ОСОБА_5 від 01.03.2017 та 07.03.2017 року та прийняти обгрунтовані постанови, про які належним чином повідомити скаржника, в порядку КПК України.
В іншій частині скарги відмовити за необгрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1