Справа № 598/1041/16-к
провадження № 1-кп/598/17/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

його представника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

його захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження № 598/1041/16/к по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Максимівка Збаразького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

- 19.10.2015 р. вироком Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 03.06.2016 р. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
за ч.2 ст.125 КК України,

встановив :
05 лютого 2016 року. приблизно о 22 годині біля залізничного переїзду, що по вулиці Грушевського в м.Збараж Тернопільської області, між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_9 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, умисно наніс ОСОБА_7 удар рукою по обличчі, внаслідок чого потерпілий впав на землю. Надалі, ОСОБА_7 піднявся і пішов за будинок гуртожитку, що в АДРЕСА_2 . Тоді ОСОБА_9 пішов за ним і знову наніс руками декілька ударів в область голови, внаслідок чого потерпілий знову впав на землю, після чого обвинувачений наніс йому ще декілька ударів ногами в різні частини тіла. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, синця і саден обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю і показав, що в 05 лютого 2016 року біля 22 години він разом із ОСОБА_11 йшли від магазину «Релакс» в сторону Збаразького АТП. Проходячи по вулиці Грушевського біля залізничного переїзду йшов ОСОБА_7 і між ними виник конфлікт під час якого він наніс удар рукою по обличчі потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 запропонував їм піти за гуртожиток до його знайомого, щоб вжити алкоголь. Коли вони проходили повз гуртожиток він знову наніс ОСОБА_7 декілька ударів по голові внаслідок чого потерпілий впав на землю і потім ще наніс удари ногою по тілу. Скільки саме ударів він наніс потерпілому не пригадує.

Встановлені судом обставини, що обвинувачений ОСОБА_9 умисно, вчинив вказане кримінальне правопорушення підтверджуються зібраними у справі об`єктивними доказами дослідженими в судовому засіданні. Зокрема показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи, протоколами проведення слідчих експериментів.

Зокрема, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_7 показав, що 05 лютого 2016 року біля 22 години він повертався додому від свого товариша ОСОБА_12 .. Проходячи біля залізничного переїзду по вулиці Грушевського в м.Збараж ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 перегородили йому дорогу, між ними виник конфлікт і обвинувачений вдарив його рукою в обличчя, внаслідок чого він впав на землю. Надалі він встав і запропонував їм піти випити, оскільки боявся що йому можуть продовжувати наносити тілесну ушкодження. Вони втрьох пішли за приміщення гуртожитку АДРЕСА_2 , при чому він йшов спереду, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 позаду нього. Тоді, на його думку, ОСОБА_11 вдарив його ногою по нозі, внаслідок чого він впав на землю, а вони почали наносити йому ногами удари по тілу. Скільки саме ударів йому було нанесено він не пригадує.
Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаний в суді показав, що 05 лютого 2016 року він разом із ОСОБА_11 йшли від магазину «Релакс» в сторону Збаразького АТП. Проходячи по вулиці Грушевського біля залізничного переїзду із сторони гуртожитку вийшов ОСОБА_7 і між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт під час якого потерпілий збив шапку з голови обвинуваченого на що останній почав бити ОСОБА_7 .. Він їх розборонив. Після цього, ОСОБА_7 запропонував їм піти за гуртожиток до його знайомого, щоб вжити алкоголь і пішов за гуртожиток. Тоді ОСОБА_9 побіг за ним, а коли наздогнав, то почав його бити і потерпілий впав на землю. Він їх знову розборонив. Надалі їх біля залізничного переїзду наздогнав ОСОБА_7 за яким йшов його товариш. В цей час ОСОБА_9 наніс потерпілому ще один удар рукою в ніс. Скільки саме ударів ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 і куди саме не пригадує.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_12 показав, що 05 лютого 2016 року біля 22 години від нього з дому вийшов ОСОБА_7 .. Приблизно через 5-10 хвилин останній повернувся і сказав, що його побили. Він пішов з ним в сторону залізничного переїзду, де вони наздогнали ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і викликали поліцію. Як саме відбувався конфлікт він не бачив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджується письмовими доказами дослідженими судом.

Так, у своїй заяві від 06 лютого 2016 року потерпілий ОСОБА_7 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_9 по факту нанесення йому тілесних ушкоджень.

Висновком судово-медичної експертизи № 182 від 17 лютого 2016 року підтверджено, що виявлена у ОСОБА_7 травма голови зі струсом головного мозку, перелом носових кісток, синець та садна обличчя належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В ході проведення слідчих експериментів із обвинуваченим ОСОБА_9 30 червня 2016 року, потерпілим ОСОБА_7 11 та 28 березня 2016 року та свідком ОСОБА_11 09 березня 2016 року вони показали та розповіли про обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_9 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Суд не приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_7 , щодо спричинення йому тілесний ушкоджень ОСОБА_13 , оскільки вони будь-якими іншими доказами, крім його показів, не підтверджуються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який будучи раніше судимий на шлях виправлення не став, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину в скоєному, а також те, що потерпілий просить обрати йому максимальну міру покарання, яка передбачена ч.2 ст. 125 КК України, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту.

Також суд враховує те, що відповідно до ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Однак в ході проведення досудового слідства та розгляду справи в суді таких дій зі сторони обвинуваченого ОСОБА_9 вчиненого не було, жодним чином не було відшкодовано спричиненні потерпілому збитки, не було видно з його дій та поведінки розкаяння у скоєному.

Суд вважає, що саме таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого та сприятиме його перевихованню.

У відповідності із вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_9 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вказане кримінальне правопорушення, за яким він засуджується за ч.2 ст. 125 КК України вчинено до постановлення Збаразьким районним судом Тернопільської області вироку від 03 червня 2016 року, суд вважає, що вказані вироки слід виконувати окремо, оскільки в такому випадку застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 94, 368-371, 373-375 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні ним злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_9 засудженим за цим вироком до 3 місяців арешту та за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ч.1 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, які виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1