Провадження 1-кс/127/5347/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0002018 внесеного до ЄРДР 19.06.2017, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області, українець, громадянин України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

31.03.1995, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України, до 3 років позбавлення волі. З урахуванням ст. 46 1 КК України, відстрочити виконання вироку строком на 2 роки;

12.06.1996, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України, до виправних робіт строком до 2 років з конфіскацією майна;

14.11.1996, Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна. В силу ст. 43 КК України, приєднано 3 місяці по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.1996 р.н.. Всього 4 роки та 4 місяці позбавлення волі;

22.03.2001, Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна;

17.05.2007, Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року до позбавлення волі строком до 7 років 3 місяців. В силу ст. 71 КК України приєднано 3 місяці по вироку Строміського районного суду м. Вінниці від 22.03.2001 року. Всього 7 років 6 місяців позбавлення волі;

14.09.2012, Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
20.06.2017, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002018 від 19.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 19.06.2017 року приблизно о 18:1 0 год., ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, умисно, діючи повторно, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через цегляний паркан, проник на огороджену територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому,через віконний отвір, проник до нежитлової частини будинку, в якій за допомогою драбини потрапив до горища, в подальшому, пройшовши вздовж будинок через горище, спустився за допомогою сходин до іншого приміщення нежитлової частини будинку, де з однієї з недобудованих кімнат здійснив спробу крадіжки спальної палатки вартістю 500 грн., пластмасового оприскувача вартістю 350 грн. та чотирьох нових ламп освітлення вартістю 1000 грн., що належать ОСОБА_7 , перенісши дані речі до виходу, а саме до дверей, що виходять з нежитлової частини приміщення на подвір`я.

Однак, свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, так як був помічений ОСОБА_8 , який розпочав наздоганяти ОСОБА_4 , який, залишивши наготовлені для викрадення речі, перестрибнув через паркан домоволодіння та намагався залишити місце вчинення злочину, проте, в подальшому зупинений ОСОБА_8 ..

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 вчинив замах на спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 1850 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена повторно та поєднана з проникненням у інше приміщення.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано повідомлено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянинуУкраїни,не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Вінницькій установі виконання покарань управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№1), раніше судимому:

- 31.03.1995 року, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України, до 3 років позбавлення волі. З урахуванням ст. 46 1 КК України, відстрочити виконання вироку строком на 2 роки;

- 12.06.1996 року, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України, до виправних робіт строком до 2 років з конфіскацією майна;

- 14.11.1996 року, Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна. В силу ст. 43 КК України, приєднано 3 місяці по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.1996 р.н.. Всього 4 роки та 4 місяці позбавлення волі;

- 22.03.2001 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна;

- 17.05.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року до позбавлення волі строком до 7 років 3 місяців. В силу ст. 71 КК України приєднано 3 місяці по вирокуСтроміського районного суду м. Вінниці від 22.03.2001 року. Всього 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.09.2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, -

19.06.2017 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано відповідно до ст.208 КПК України.

20.06.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: Заявоюпотерпілого ОСОБА_7 від 19.06.2017; Протоколом огляду місця події від 19.06.2017; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.06.2017; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.06.2017; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.06.2017; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.06.2017; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.06.2017; Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2017.

Враховуючи викладене та той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості вчинив новий тяжкийумисний корисливий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, покарання за яке передбачено до 6 років позбавлення волі, соціально-стримуючих факторів, таких як робота, в нього немає, а також зважаючи на те, що в останнього відсутнє постійне джерела доходу, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту, враховючи на наявність ризиків, передбачених КПК України.

При цьому, існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, він являється особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, вчинив дане кримінальне правопорушення після звільнення його від відбування реальної міри покарання, а саме він раніше судимий:31.03.1995 року, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України, до 3 років позбавлення волі. З урахуванням ст. 46 1 КК України, відстрочити виконання вироку строком на 2 роки; 12.06.1996 року, Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України, до виправних робіт строком до 2 років з конфіскацією майна; 14.11.1996 року, Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна. В силу ст. 43 КК України, приєднано 3 місяці по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.1996 р.н.. Всього 4 роки та 4 місяці позбавлення волі; 22.03.2001 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі строком до 4 років з конфіскацією майна; 17.05.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року до позбавлення волі строком до 7 років 3 місяців. В силу ст. 71 КК України приєднано 3 місяці по вирокуСтроміського районного суду м. Вінниці від 22.03.2001 року. Всього 7 років 6 місяців позбавлення волі; 14.09.2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Крім того, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 буде ухилятися від суду, а в подальшому і від відбування покарання, усвідомлюючи той факт, що останньому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, у останнього немає інших соціальних та особистісних чинників стримуючого характеру, посередньо характеризується за місцем проживання, підтримує соціальні зв`язки з раніше судимими особами, не безпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, веде антигромадський спосіб життя, чим втратив довіру від правоохоронних органів у його сумлінному ставленні до своїх обов`язків як підозрюваної особи та особи, щодо якої ведеться судовий розгляд кримінального правопорушення, для забезпечення своєчасної явки в судові засідання до Вінницького міського суду, з метою попередження вчинення ним нових правопорушень та забезпечення належного виконання покарання у подальшому, уявляється доцільним обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених підстав слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні також заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснила, що ризики та підозра не доведені.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше судимий, не працює, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також той факт, що підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Визначаючи строк тримання під вартою, слідчий суддя враховує строк досудового розслідування, який було зупинено після повідомлення про підозру.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 18 години 30 хвилин 17 серпня 2017 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 17 серпня 2017 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 134 720 (сто тридцять чотири тисячі сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя