Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 червня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника -адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, де мешкає на АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід - тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 01 години 45 хвилин 10 серпня 2017 року.

Одночасно визначено розмір застави у сумі 6 998 704 гривень у національній грошовій одиниці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в?їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, в тому числі використовуючи інших осіб як посередників, у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 01 години 45 хвилин 10 серпня 2017 року.

_____________________________________________________________________________
№11кп/787/267/ 2017 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1 .
Роз`яснено підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов?язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з?явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов?язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В обґрунтування цього рішення слідчий суддя визнав доведеною наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), та зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна.
Визначаючи розмір застави слідчий судді врахував високий рівень матеріального забезпечення підозрюваного ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просив вказану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або обрати мінімальну суму застави.

На обґрунтування цих вимог захисник зазначив, що висновки суду не були належним чином мотивовані та не були враховані судом ті документи, які свідчать про те, що ОСОБА_7 є психічно хворим, з 1999 року діагноз шизофренія, має ряд інших тяжких хронічних хвороб, перебуває на обліку в психіатричному відділенні центру психічного здоров?я населення Рівненської області і являється інвалідом 2 групи психічного захворювання, визнавався судом не осудним і до нього було застосовано заходи примусового лікування, має постійне місце проживання. Йому необхідно постійно звертатись до лікаря психіатра та проводити постійне комплексне лікування.
Також зазначив, що сума застави непомірно висока, оскільки ОСОБА_7 отримує пенсію по хворобі і не може заплатити таку заставу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити запобіжний захід з триманні під вартою на домашній арешт або обрати мінімальну суму застави, доводи прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ УСБ України в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305, ч.2 ст. 307 КК України.

12 червня 2017 року о 01 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК і в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.305, ч.2 ст.307 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він діючи умисно, з метою отримання прибутку від вчинення особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, замовив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 привезти йому з Республіки Польща пігулки «CIRRUS», які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин.
На виконання цієї домовленості, 10 червня 2017 року ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 виїхали автомобілем марки «Рено Трафік», яке належить останньому, у Республіку Польща, де придбали в одній з аптек м.Перемишль Республіки Польща псевдоефедриновмісні пігулки «Cirrus».
У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 10 червня 2017 року слідували автомобілем марки «Рено Трафік», через митний кордон України в митному посту «Краківець» зайнявши смугу руху «зелений коридор», чим фактично задекларували, що не переміщують заборонених предметів та речовин. Того ж дня, в ході обшуку автомобіля марки «Рено Трафік», а також особистих речей осіб, що ним слідували, ОСОБА_10 видав попередньо придбані ним та ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_7 псевдоефедриновмісні пігулки у кількості 6 900 шт.
Також, ОСОБА_7 з метою отримання прибутку від вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, облаштував за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення, в якому за попередньою змовою з ОСОБА_12 , здійснював виготовлення психотропної речовини первітину для його подальшого збуту.
Вказані обставини підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами: протоколами обшуку автомобіля «Рено Трафік» від 11 червня 2017 року та обшуків приміщення та автомобільного трейлера на АДРЕСА_3 ; висновком судової експертизи наркотичних засобів від 11 червня 2017 року; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_10 і ОСОБА_13 ..

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов?язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК.

Всі перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_7 перебуваючи на волі продовжити займатися злочинною діяльністю та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.

При розгляді клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийнято законне й обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Що стосується посилання захисника на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, то колегія суддів вважає, що вказана обставина не зменшує ризику продовження зайняття злочинною діяльністю, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, а в останнє - 20.01.2015 р. за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.313 КК України (а.с.18).
Враховуючи зміст довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії АВ №0412786, згідно якої у ОСОБА_7 за результатами огляду 22.09.2016 р. встановлено другу групу інвалідності загального захворювання та висновком про непридатність до регулярної трудової діяльності, та індивідуальної програми реабілітації інваліда, то надані стороною захисту документи не підтверджують даних щодо діагнозу «шизофренія» (а.с.39, 40).
Доводи захисника про те, що розмір застави непомірно високий та має бути зменшений, не підтверджені належним чином, оскільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов?язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( п. 2 ч.5 ст.182 КПК). При цьому захисник не спростував доводів прокурора щодо наявності у підозрюваного ряду транспортних засобів, вартість яких становить значну суму.

Також колегія судів вважає, що не може слугувати як прецедент для скасування цієї ухвали посилання захисника на роз?яснення п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року та практику Європейського суду з прав людини у даному, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реального ризику продовження зайняття злочинною діяльністю підозрюваним та переховування від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційні доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для обрання такого виду запобіжного заходу позбавлені підстав, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_14