Номер справи137/1871/16-к
1-кп/137/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17.09.2016 о 22:00, повторно, діючи з прямим умислом на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, не маючи на те ніякого права, з корисливою метою незаконного збагачення, зайшов на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та плечем вибив вхідні двері житлового будинку, таким чином, проник в середину. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_4 таємно викрав телевізор «LG 32LF564U», вартістю 3200 гривень та приймач цифрового телебачення Т2 Trimax TR-212 HD, вартістю 150 гривень. У подальшому, викрадені речі, ОСОБА_4 заніс ОСОБА_6 , в с. Дяківці, Літинського району Вінницької області. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3350 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , 28.10.2016 приблизно о 16:00 ОСОБА_4 перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав із співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливою метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку телевізора «LG 32CS560» вартістю 6500 гривень, приймача цифрового телебачення «Т2 Trimax TR-212 HD» вартістю 150 гривень, аудіо колонок «Defender» вартістю 300 гривень та модема «МТС» вартістю 400 гривень. У подальшому викрадені речі ОСОБА_4 продав ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 . Таким чином, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7400 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що в вересні 2016 року, прийшов до помешкання що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , плечем вибив вхідні двері житлового будинку та проник в середину. Перебуваючи в будинку, викрав телевізор та приймач цифрового телебачення . У подальшому, викрадені речі заніс місцевій мешканці с.Дяківці - ОСОБА_6 . Крім того, обвинувачений пояснив, що в жовтні 2016 року, перебуваючи у будинку, по АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав із співмешканкою ОСОБА_5 , викрав телевізор, приймач цифрового телебачення , аудіо колонки та модем . У подальшому викрадені речі продав ОСОБА_7 , жителю м. Вінниця.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 17.09.2016 року коли її не було вдома, її знайомий ОСОБА_4 вибив вхідні двері будинку та викрав телевізор та приймач цифрового телебачення. Через деякий час працівники поліції повернули їй викрадені речі. Потім, 28.10.2016, ОСОБА_4 маючи ключ від її будинку, викрав телевізор, цифровий приймач, аудіо колонки та модем. На даний час, притензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 запропонував йому придбати телевізор, приймач цифрового телебачення, аудіо колонки та модем. Дані речі придбав за 4250 гривень. Пізніше працівники поліції вилучили у нього вказані речі.
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, а також дослідивши інші докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненому.
Зокрема, вина ОСОБА_4 у вчиненні першого епізоду крадіжки доводиться заявою потерпілої ОСОБА_5 про вчинення крадіжки телевізора 17 вересня 2016 року. Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.09.2016 видно, що оглядалося домогосподарство потерпілої в АДРЕСА_2 , де під час огляду було виявлено пошкоджені вхідні двері будинку, встановлено місце розташування телевізора «LG", приймача цифрового телебачення «Т2 Trimax TR-212 HD» та виявлено відсутність даних речей. Протокол огляду місця події від 19.09.2016 свідчить про те, що ОСОБА_8 добровільно передав працівникмм поліції телевізор та тюнер, який придбав у ОСОБА_4 . Під час огляду було встановлено, що марки тюнера та телевізора збігаються із викраденими, а саме - телевізор «LG », приймач цифрового телебачення «Т2 Trimax TR-212 HD». Вартість викраденого телевізора становить 3200 грн., а вартість тюнера - 150 грн.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним епізодом слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно , поєднана з проникненням у житло.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні другого епізоду крадіжки доводиться доводиться заявою потерпілої ОСОБА_5 про вчинення крадіжки телевізора, аудіо колонок, модема та цифрового приймача 28 жовтня 2016 року. Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 15.11.2016 видно, що на підставі ухвали слідчого судді надавався тимчасовий доступ до речей, в результаті чого була оглянута квартира ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , де під час огляду було виявлено телевізор «LG 32CS560», аудіо колонки, модем «МТС» та приймач цифрового телебачення «Т2 Trimax TR-212 HD». Вартість даних речей становить: телевізора «LG 32CS560» - 6500 грн., аудіо колонок - 350 грн., модем «МТС» - 400 грн., приймач цифрового телебачення «Т2 Trimax TR-212 HD» - 150 грн. Відповідно до постанови від 17.11.2016 дані речі визнано речовими доказами.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним епізодом слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно .
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Враховуючи наведене суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає п покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно,раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, а також враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, також врахувавши те, що він вчинив два злочини в період іспитового строку суд вважає, що його виправлення без позбавлення волі буде неможливе.
ОСОБА_4 , згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначає покарання за кожний злочин окремо та визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При призначенні покарання ОСОБА_4 слід врахувати те, що він засуджений Тульчинським районним судом Вінницької області 18.02.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки із застосуванням іспивого строку 2 роки. Під час іспитового строку вчинив два злочини. Відповідно до ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 іспитовий строк скасовано та направлено для реального відбування покарання.
Згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.. 78 У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Заслуговує на увагу, що відповідно до вироку від 18.02.2016 Тульчинського районного суду Вінницької області визначено що штраф в розмірі 1190 гривень за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 10.11.2015 має виконуватися самостійно. Тому, відповідно до ст.72 ч.3 КК України даний штраф має виконуватися самостійно і за остаточним вироком.
Враховуючи наведене, суд вважає, що остаточне покарання слід визначити ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання до призначеного покрання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме повернути потерпілій.
Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.02.2016 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК україни штраф у розмірі 1190 грн. за вироком Калинівського районного суду Вінницької області виконується самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, яке відбулося на виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.02.2016 року.
У строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_4 зарахувати період тимчасового переведення, для розгляду справи в суді, до Вінницької установи виконання покарань №1, відповідно до ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 05.01.2017, до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, а саме телевізор «LG 32LF564U» та приймач цифрового телебачення Т2 Trimax TR-212 HD, аудіо колонки «Defender» та модем «МТС» повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.
Суддя: ОСОБА_1