АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,.

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року щодо,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чулатове, Новгород - Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року було задоволено клопотання слідчого СУГУНП в Дніпропетровській області про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 03 березня 2016 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, замовив за 2000 доларів США умисне вбивство гр. ОСОБА_10 , для виконання якого звернувся 10.10.2016р. до гр. ОСОБА_11 , обговоривши умови його виконання, після чого 01.11.2016р. приблизно об 11-00год., знаходячись поблизу ФОК "Сандуни" по пр. Слобожанському в м. Дніпро, передав виконавцю ОСОБА_11 як передоплату 1000 доларів США, повторно обговоривши умови виконання вбивства. Після отримання грошових коштів за участю потерпілого було зімітовано його викрадення та зроблено фотознімки імітованого вбивства, а 02.11.2016р. приблизно о 14-30год. ОСОБА_9 , зустрівшись із ОСОБА_11 та впевнившись за фотознімками у вбивстві ОСОБА_10 , передав виконавцеві іншу частину грошових коштів, а саме 1000 доларів США. Тим самим він виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчинені вказаного кримінального правопорушення та є наявність ризиків які зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу та саме заявлені слідчим ризики були підставою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного. Також слідчий суддя вказав, що завершити досудове розслідування у визначенні законодавством строки не виявилось можливим в зв`язку з тим, що є необхідність: у проведені судово-психіатричної експертизи підозрюваного, отриманий висновок балістичної експертизи, розсекреченні матеріалів НСРД, вирішенні питання щодо повідомлення підозри іншим особам, причетним до скоєння вищевказаного та інших злочинів, вирішенні питання щодо зміни і уточнення оголошеної ОСОБА_9 підозри. Після цього необхідно буде надати доступ до матеріалів досудового розслідування усім сторонам кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні, та затвердити його, скласти реєстр досудового розслідування. В зв`язку з цим постановою заступника прокурора Дніпропетровської області від 23 грудня 2016р. строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців. Тому на думку слідчого судді для запобігання наведеним ризикам, необхідно продовжити застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого відносно його підзахисного про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати менш суворий запобіжний захід.

В обґрунтування своєї скарги, адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки у клопотанні слідчого відсутні посилання на матеріали, що підтверджують наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, але навіть відсутній виклад обставин про те, що такі ризики взагалі існують. На думку захисника слідчий суддя не звернув увагу на вказану обставину та обмежився формальним визначенням обґрунтованості підозри без оцінки стадії злочину у сукупності з матеріалами провадження. Також захисник звертає увагу на те, що у судовому засіданні не були досліджені обставини, які на думку захисника слідчий суддя повинен був врахувати під час розгляду клопотання, а саме наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання та реєстрації, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце роботи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того захисником зазначено, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, оскільки він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи і має міцні соціальні зв`язки. Крім того ОСОБА_9 має ряд хронічних захворювань у зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку, а подальше його утримання може призвести до непоправних наслідків для його здоров`я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, виступ слідчої, яка вважала вимоги клопотання законними та обґрунтованими, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям ЄСПЛ.

Апеляційним переглядом встановлено, що 24 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000818 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину ОСОБА_9 , згідно відповідного протоколу, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано 02 листопада 2016р. о 14-25год., цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а 04 листопада 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська йому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 січня 2017року.

Ухвалою слідчого судді від 27 грудня 2016 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 березня 2016 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що при продовженні запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження. Об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_9 , вагомість доказів щодо обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення. Також слідчим суддею перевірено наявність ризиків, визначених у клопотанні слідчого, враховано суспільний інтерес, спосіб, характер і зухвалість вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя виходив з того, що прийняте рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні, адже санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, а відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України даний злочин є особливо тяжким.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя в ухвалі, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_9 , виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , врахував його вік, соціальні зв`язки та родинні стосунки, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. І це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Тому слідчий суддя зробив вірний висновок, що подальше утримання підозрюваного під вартою і саме даний запобіжний захід буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Перевіркою встановлено що, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України обґрунтовано послався на наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.
Доводи захисника про позитивні особисті дані її підзахисного хоча і мають певне місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчим суддею допущено помилку при визначенні строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
У відповідності до частини другої цієї статті, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.
Згідно з ч. 5 ст. 115 цього ж Кодексу, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Як вбачається із наданих матеріалів, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року відносно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 03 січня 2017 року, проте ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області дану ухвалу було скасовано та постановлено нову, якою до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2016 року. Тому продовжуючи встановлений чинним кримінальним процесуальним законом строк тримання його під вартою попередній строк починається з 31.12.2016 та закінчується 01 березня 2017 року.

При постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді вказані обставини і вимоги закону не були прийняті до уваги, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і слугує підставою для скасування судового рішення, яким було продовжено строк тримання під вартою до 03 березня 2017 року, тобто більш ніж 60 днів.

Отже, колегія суддів, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку із допущеними порушеннями кримінального процесуального закону та постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого та продовжити застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 березня 2017 року і вважає, що саме цей запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам та виключає можливість застосування щодо підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягала сторона захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СУГУНП в Дніпропетровській області про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити продовжити застосування до ОСОБА_9 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - до 01 березня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: