Справа № 474/248/17
Провадження № 1-кп/474/36/17
УХВАЛА
Іменем України
07.04.17 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000089 від 14.03.2017р.,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Вознесенського району Миколаївської області, гр. України, не працюючого, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.08.1985р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 206 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 12.05.1991р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 215-3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 21.04.1993р. Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 11.05.1998р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ст. 114 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 19.12.2000р. Вознесенським міським судом за ст. 114, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;
- 09.08.2004р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України до обмеження волі строком 1 рік 6 місяців;
- 27.05.2005р. Вознесенським міським судом за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 07.06.2012р. Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у сумі 850 грн.;
- 19.12.2013р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 28.04.2015р. Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці - судимість непогашена, -
встановив:
31.03.2017р. до Врадіївського районного суду надійшло клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із застосуванням ч. 3 ст. 263 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в середині лютого 2017 року в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, знайшов на березі ставка, який розташований неподалік від місця його проживання по АДРЕСА_1 металеві банку з-під розчинної кави, в якій знаходилась речовина зовні схожа на порох.
Єфимець умисно, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушень правил обороту (користування населенням) вибуховими речовинами, які при їх незаконному поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства, без передбаченого законом дозволу, тобто не маючи права вчиняти будь-які дії із вибуховими речовинами, взяв до рук знайдену на вказаному місці металеву банку, в якій відповідно до висновку експерта № 348 від 17.03.2017р. знаходилось 147,30 грам механічної суміші вибухових речовин метальної дії - двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та двох одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів та переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де залишив в господарському приміщенні до 14.03.2017р.
14.03.2017 року ОСОБА_4 , вказану вибухову речовину добровільно здав до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 добровільно здав співробітникам Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області вищевказану вибухову речовину, прокурор вважає, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ч. 3 ст. 263 КПК України, а тому звернувся до суду з даним клопотанням, яке в підготовчому судовому засіданні підтримав та просив задовольнити. Крім того, прокурор просив долю речових доказів вирішити відповідно до присів ст. 100 КПК України та стягнути з підозрюваного процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити заявлене прокурором клопотання, звільнивши його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку з тим, що він добровільно здав знайдену ним вибухову речовину працівникам поліції. Також ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє свої права відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України, а також наслідки закриття провадження у зв`язку звільнення його від кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, проаналізувавши підстави з яких заявлене клопотання і доводи прокурора, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання судом встановлено, що 21.03.2017р. органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України по факту носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, при чому обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
- витягом з кримінального провадження № 0000089;
- заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу пороху від 14.03.2017р.;
- протоколом огляду від 14.03.2017р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 14.03.2017р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.03.2017р.;
- протоколом огляду від 15.03.2017р.;
- висновком експерта № 348 від 17.03.2017р.;
- довідкою Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області проте, що ОСОБА_4 на обліку дозвільної системи, як власник вогнепальної зброї та боєприпасів, вибухових речовин не перебуває від 20.03.2017р.
До клопотання також додано письмову згоду ОСОБА_4 від 30.03.2017р. про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 0000089 від 14.03.2017р.
Згідно постанови слідчого від 23.03.2017р. 147,30 грам механічної суміші вибухових речовин метальної дії - двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та двох одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області 147,30 грам механічної суміші вибухових речовин метальної дії - двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та двох одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів, які відповідно до висновку експерта № 348 від 17.03.2017р. відноситься до категорії вибухових речовин.
Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002р. Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами, під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч. 3 ст. 263 КК є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 263 КК України передбачено кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 263 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, а також те, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, проте добровільно здав знайдену ним вибухову речовину, погоджується із повідомленою йому підозрою та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ч. 3 ст. 263 КК України, розуміючи наслідки такого звільнення та закриття провадження у справі з наведених підстав, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
На підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази - 147,30 грам механічної суміші вибухових речовин метальної дії - двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та двох одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів, які передані на зберігання Врадіївському ВП ГУНП в Миколаївської області підлягають знищенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тому в даному випадку, процесуальні витрати за проведення судової експертизи слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 44, 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000089 від 14.03.2017р. - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку з добровільною здачею органам влади боєприпасів відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України.
Кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000089 від 14.03.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - закрити.
Речові докази: 147,30 грам механічної суміші вибухових речовин метальної дії - двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та двох одноосновних нітроцелюлозних (бездимних) порохів, які передані на зберігання Врадіївському ВП ГУНП в Миколаївської області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1