Єдиний унікальний номер № 285/3717/16-к
Провадження № 1-кп/0285/241/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/3717/16-к 0001694 від 12.10.2016 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, раніше судимого:

1) 10 березня 2004 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 02 лютого 2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 71 КК України - частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 10.03.2004 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 09 липня 2007 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськкрайонного суду Житомирської області від 02.02.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

4) 18 березня 2011 року Краснодонським міським судом Луганської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду Житомирської області від 09.07.2007 та остаточно призначено покарання у виді 1 року 3 днів позбавлення волі;

5) 02 жовтня 2011 року Краснодонським міським судом Луганської області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі. 24.01.2012 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
08 жовтня 2016 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Лесі Українки в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, а саме: біля магазину «Мрія», вирішив умисно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , заволодіти мобільним телефоном марки «S-ТЕLL с255і», належного останньому.

Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , без відриву у часі, перебуваючи біля магазину «Мрія», що по вул. Лесі Українки, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що хоче покористуватись мобільним телефоном «S-ТЕLL с255і».

В свою чергу ОСОБА_5 , будучи запевнений в добросовісності намірів ОСОБА_4 , добровільно передав останньому власний мобільний телефон марки «S-ТЕLL с255і», вартістю 900 грн., з силіконовим чохлом вартістю 50 грн. та флеш- картою на 8 Гб., вартістю 109 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру на повернення власнику мобільного телефону, під приводом тимчасового користування зазначеним мобільним телефоном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок шахрайських дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1059 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Згідно заяви, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв, з приводу покарання покладається на розсуд суду (а.с. 18).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

При обранні виду і міри покарання, суд також враховує, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, але вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, збиткі потерпілому відшкодовані, потерпілій не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «S-ТЕLL с255і» та силіконовий чохол, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ;

- автомагнітола «Kenwood» сірого кольору та частини від мобільних телефонів, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 ;

- паспорт (без фото) громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий залізничним РУ ГУ МВС України в місті Києві 27 липня 1999 року, зареєстрованого в АДРЕСА_2 - залишити на зберіганні в Новоград-Волинському РСУДМС .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий :