Справа № 314/7754/16-к
Провадження № 1-в/314/87/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ подання адміністрації Кам?янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Запорізька область, Гуляйпольський район, село Долинка, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, мешканця: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1) 14.03.1983 року за ст.81 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.25 1 КК України від відбування покарання звільнений умовно з обов`язковим залученням до праці. Постановою від 06.07.1983 року Ленінського райсуду міста Запоріжжя направлений в місця позбавлення волі на 1 рік 4 місяця 23 дня Звільнений 29.11.1984 року по відбуттю строку покарання.

2) 01.09.1986 року за ст.214 ч.1; 140 ч.3; 206 ч.3; 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ст.14 КК України призначено примусове лікування від алкоголізму. Звільнений 18.12.1990 року по відбуттю строку покарання.

3) 22.04.1992 року за ст.81 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.14 КК України призначено примусове лікування від алкоголізму. Звільнений 30.12.1994 року по відбуттю строку покарання.

4) 28.04.1998 року за ст.140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Згідно ст.14 КК України призначено примусове лікування від алкоголізму. 08.10.1998 року Вільнянським райсудом Запорізької області, згідно ст.7 п «А» Закону України про Амністію від 24.07.1998 року невідбутий строк скорочено на ? частину на 4 місяці 8 днів. Звільнений 21.12.1998 року по відбуттю строку покарання.

5) 29.11.1999 року за ст.140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст.14 КК України призначено примусове лікування від алкоголізму. Звільнений 21.10.2000 року по відбуттю строку покарання.

Згідно ст.89 КК України судимості погашені.

6) 03.11.2011 року за ст.185 ч.2 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 04.06.2014 року по амністії.

Засуджений: 27.01.2015 року Гуляйпольським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3; 263 ч.1; 70; 72КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 року за ст263 ч.1; 185 ч.3; 70 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Вільнянським райсудом Запорізької області від 10.06.2016 року зараховано з 27.01.2015 року по 27.04.2015 рік.

Початок строку: 27.01.2015 року. Кінець строку: 27.11.2017 року.

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського райсуду надійшло подання адміністрації Кам?янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) відносно ОСОБА_4 , про можливість умовно-дострокового звільнення.

З 30.05.2015 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101). Під час відбування покарання характеризується наступним чином: за сумлінну поведінку та ставленням до праці заохочувався один раз начальником колонії, режим відбування покарання не порушував і до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень не має.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування. За характером спокійний, цілеспрямований. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Приймає активну участь у суспільно - корисній праці, та з благоустрої відділення. Займається самоосвітою, відвідує бібліотеку установи.На заходи виховного впливу реагує задовільно, робить належні висновки.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта».

У скоєному злочині вину визнає, розкаюється.

Підлягає розгляду за ст.101 КВК України (заміни умов тримання) після відбуття -1/3 строку покарання 06.02.2016 року. Протокол № 4 від 15.02.2016 року відмовлено.

Підлягає розгляду за ст.82 КК України (заміну не відбутої частини покарання більш м`яким) після відбуття -1/2 строку покарання 12.05.2016 року.

Підлягає розгляду за ст.81 КК України(умовно-дострокове звільнення) після відбуття 2/3 строку покарання 17.11.2016 року.

Засуджений ОСОБА_4 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки і просить суд задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який підтримав дане подання, засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення клопотання, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Засуджений має лише 1 заохочення від 23.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений не працевлаштований за власним бажанням, що не дає підстав вважати про сумлінне ставлення до праці. Посилання представника установи виконання покарань, засудженого про працевикористання засудженого та неможливість офіційного працевлаштування засудженого у зв`язку з хворобою та обмеженням працездатності, суд відкидає, оскільки матеріали особової справи містять довідку про стан здоров`я засудженого, відповідно до якої засуджений є здоровим, обмежень працездатності немає.

На підставі визначеного суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення та не досяг стану, визначеного ст.6 КВК України.

Керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання адміністрації Кам?янської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

13.01.2017