У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме; як вбачалось зі змісту касаційної скарги, засуджений фактично порушував питання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, при цьому, у чому, з огляду на положення ст. 438 КПК, полягала незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, засуджений у касаційній скарзі не зазначав. Поряд з тим, вимоги засудженого щодо одночасного перегляду вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не узгоджувались між собою. Крім того, засуджений вказував, що подає касаційну скаргу на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2015 року, однак в касаційній скарзі відповідних доводів в обґрунтування незаконності вироку взагалі не наводив. Також, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК. Крім наведеного, засуджений, у касаційній скарзі нічого не зазначав щодо своєї участі у касаційному розгляді.

Також, до касаційної скарги не було долучено завірену належним чином копію рішення суду першої інстанцій.

Вказаною ухвалою ОСОБА_4 надано пятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.
У межах наданого строку засудженим на усунення недоліків подано повторну касаційну скаргу.
Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 29 листопада 2016 року, засудженим не усунуті.

Повторна касаційна скарга засудженого подана на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, разом з тим, зі змісту повторної касаційної скарги неможливо зрозуміти які конкретно рішення оскаржує засуджений, а також, у чому саме, з огляду на положення ст. ст. 438, 412 КПК, полягає, на думку засудженого, незаконність оскаржуваних рішень.

Крім того, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції, викладені у повторній касаційній скарзі, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК.
Разом з цим, засудженим до скарги не долучено копію оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, завіреного відповідно до вимог п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3