Справа № 456/989/16-к
Провадження № 1-кп/456/170/2016
УХВАЛА

судового засідання
14 грудня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 ніде не працює, неодружена, на утриманні дітей не має, раніше судима, у попередні судові засідання за викликом суду не з`являлася, стосовно неї неодноразово застосовувалися примусові приводи. Залишаючись на волі вона може продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилятися від явки до суду.

Захисник обвинуваченої проти задоволення клопотання заперечила суду пояснивши, що до затримання обвинувачена активно спілкувалася з своїми дітьми, на досудовому слідстві сприяла розкриттю злочину, тому просить застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту, щоб не позбавляти її можливості спілкування з дітьми.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Суд, заслухавши думку сторін, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваної ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Також, суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання даного запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінальниого правопорушення, який інкримінується обвинуваченій, ступінь його суспільної небезпечності, а також зважаючи на особу обвинуваченої, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 слід продовжити на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 350, 372 КПК України, суд
ухвалив:

обвинуваченій ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів з 14 грудня 2016 року до 12 лютого 2017р.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_5 , прокурору, захиснику та скерувати начальнику Львівської установи виконання покарань (№19) УДПС України у Львівській області для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1