У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року,
за участі особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 , поданого адвокатом ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, накладеного слідчим Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 липня 2002 року.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що скарга подана на постанову слідчого про накладення арешту, яка, виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, оскарженню не підлягає, оскільки цією статтею встановлений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Також, наголошено і на тому, що з листа Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 30 березня 2005 року вбачається, що постановою від 25 березня 2005 року арешт зі спірної квартири було знято на підставі заяви ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 поставив питання про скасування ухвали слідчого судді, постановленням нової ухвали, якою зобов`язати слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві зняти арешт з нерухомого майна, а саме - трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 , у межах кримінальної справи № 58-0091.
При цьому, в апеляційній скарзі вказується, що слідчим суддею при розгляді вказаної скарги не було застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме - п. 10 Перехідних Положень КПК України, яким передбачено розгляд скарг в редакції, чинній на сьогодення.
Адвокат ОСОБА_5 посилається і на те, що в провадженні Святошинського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальна справа № 58-0091, в межах якої постановою слідчого від 29 липня 2002 року на майно обвинуваченого ОСОБА_6 накладено арешт. Ним-адвокатом 26 серпня 2016 року було направлено клопотання про зняття арешту з нерухомого майна, відповідь на яке досі не отримана, з урахуванням і того, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року було прийнято рішення про зобов`язання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальна справа № 58-0091 розглянути клопотання захисника ОСОБА_5 від 26 серпня 2016 року у відповідності до ст. 220 КПК України.
Вислухавши доповідь головуючого судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги з додатками та матеріали судового провадження за скаргою, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З матеріалів судового провадження та додатків до апеляційної скарги видно, що до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві щодо не розгляду клопотання про зняття арешту з нерухомого майна.
Оскільки, як убачається з листа Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30 березня 2005 року, постановою від 25 березня 2005 року арешт із спірної квартири було знято на підставі заяви ОСОБА_6 , слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України, прийняв рішення про відмову у відкритті провадження, оскільки була оскаржена постанова слідчого про накладення арешту, яка, виходячи з ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню.
Дані висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів, є суперечливими та необґрунтованими, виходячи з викладеного нижче.
Так, як убачається з матеріалів провадження, листом слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30 березня 2005 року ОСОБА_7 була повідомлена про розгляд її заяви щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 , яка була розглянута і арешт з квартири знятий на підставі постанови від 25 березня 2005 року (а.п. 7).
Водночас, згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 28 вересня 2005 року зареєстровано арешт вказаного нерухомого майна на підставі постанови від 29 вересня 2002 року Слідчого управління ГУ МВС України Святошинського району в м. Києві (а.п. 6).
Отже, посилання слідчого судді в ухвалі на лист щодо інформування про зняття арешту з майна, як на доказ наявності постанови, без безпосереднього дослідження вказаної постанови слідчого - є передчасним.
При цьому необхідно вказати, що ОСОБА_6 та в його інтересах адвокат ОСОБА_5 вживали заходи щодо отримання, у тому числі постанови про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , та постанови про його скасування, - що не виявилося можливим, оскільки СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві не надало, зокрема, Київській місцевій прокуратурі № 8, в повному обсязі матеріали кримінального провадження № 58-0091.
Згідно повідомлень Київської місцевої прокуратури № 8 від 18 квітня 2016 року, 22 серпня 2016 року, 28 вересня 2016 року за фактом втрати частини матеріалів кримінальної справи СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві призначено службове розслідування та проводяться заходи для встановлення місцезнаходження всіх томів кримінальної справи № 58-0091 (а.п. 11, 12, 13).
За відсутності постанов про накладення арешту на майно та постанови про його зняття, не можна зробити однозначного висновку щодо необхідності застосування положень процесуального закону - КПК України 1960 року чи КПК України 2012 року при розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 щодо бездіяльності слідчого при вирішенні клопотання про зняття арешту з квартири.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 26 грудня 2016 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 та 06 березня 2017 року прокурор цієї ж прокуратури ОСОБА_9 будь-яких пояснень щодо місцезнаходження досліджуваного провадження/справи, наявності постанови про накладення арешту на майно та постанови про скасування цього арешту - надати не змогли.
Водночас письмові звернення Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2017 року до начальника Святошинського УП ГУ НП у м. Києві та керівника Київської місцевої прокуратури № 8 і від 23 січня 2017 року та 09 лютого 2017 року з покладенням контролю за наданням відповіді на прокурора Прокуратури міста Києва та на керівника УП ГУ НП в м. Києві, - свого вирішення не знайшли.
За наведеним, на переконання колегії суддів, коли відсутня сама постанова про накладення арешту на майно та постанова про зняття цього арешту, для поновлення права ОСОБА_6 , з урахуванням положень п. 10 Перехідних положень КПК України 2012 року, приписи якої регламентують, що кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлялись до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанції і Верховним Судом України, згідно з положеннями цього Кодексу, - адвокат ОСОБА_5 правильно звернувся до слідчого судді в порядку КПК України 2012 року зі скаргою на бездіяльність слідчого про не зняття арешту з майна, з урахуванням того, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2003 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 було направлено для проведення додаткового розслідування до прокуратури Святошинського району м. Києва та справа до суду більше не поверталася (а.п. 14).
При цьому слід вказати, що колегією суддів Апеляційного суду міста Києва ухвалою від 25 жовтня 2016 року слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальна справа № 58-0091, було зобов`язано розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 від 26 серпня 2016 року у відповідності до ст. 220 КПК України 2012 року, яка є обов`язковою для виконання.
З урахуванням викладеного апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з призначенням нового розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 , поданого адвокатом ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, накладеного слідчим Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 липня 2002 року - скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 у суді першої інстанції.
Ухвала оскарження не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3