Справа № 182/1227/17
Провадження № 1-кп/0182/382/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2016 за № 0004990 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , з освітою 9 кл., студента 2-го курсу НПЛ, неодруженого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника н/л ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника служби у справах
дітей Нікопольської міськради ОСОБА_7
представника СП
Нікопольського ВП ОСОБА_8
представника Нікопольського МРВ
з питань пробації ПС МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_9 , -
в с т а н о в и в :
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 15.12.2016 приблизно о 00:05 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав з фасаду гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3 , камеру відеоспостереження «АТІS», вартістю 889,67 грн, яка належить ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Крім того, ОСОБА_3 20.12.2016 приблизно о 04:30 год. знаходився біля магазину «Торгівельна лавка», розташованого по вул. Сагайдачного, 101 у м. Нікополі Дніпропетровської обл., де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи поряд з магазином «Торгівельна лавка», по вул. Сагайдачного, 101, у м. Нікополі Дніпропетровської обл., ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно повторно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав з фасаду магазину 2 камери відеоспостереження «Dahua», вартість однієї камери складає 1 243,40 грн, загальна сума збитку складає 2 486,80 грн, які належать ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Крім того, ОСОБА_3 21.12.2016 приблизно о 04:30 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно таємно повторно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав з фасаду гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_4 , 2 камери відеоспостереження «InterVision», вартість однієї камери складає 307,67 грн, загальна сума збитку складає 615,34 грн, які належать ОСОБА_12 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Крім того, ОСОБА_3 25.12.2016 приблизно о 02:30 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_5 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно таємно повторно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав зі стовпа, який розташований поруч з будинком № 39 по вул. Гагаріна у м. Нікополі Дніпропетровської обл., камеру відеоспостереження «АLSV», вартістю 850 грн, яка належить ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що наприкінці 2016 р. протягом 3-4 місяців він проживав сам у буд. АДРЕСА_1 , оскільки хотів жити самостійно без контролю дорослих. Т.як його знайомому ОСОБА_15 ніде було жити, то він проживав із ним. Якось ОСОБА_16 йому розповів, що дуже легко викрадати камери зовнішнього відеоспостереження, які потім легко продати. Вночі наприкінці грудня 2016 р. він проходив по вул.. Білоруській і побачив на гаражі камеру відеоспостереження. ОСОБА_17 як йому були потрібні гроші, він вирішив її викрасти. Заліз на паркан, руками зірвав камеру і пішов додому. На наступний день він камеру продав за 100 грн. Через кілька днів також у нічний час він побачив камери відеоспостереження біля магазину «Торгівельна лавка» по вул.. Сагайдачного. Заліз на стовпи і зірвав 2 камери, які продав за 100 грн кожна. На наступний день також у нічний час він зірвав 2 камери, які були встановлені на фасаді гаражу домоволодіння по АДРЕСА_4 . Ці камери він продав обидві за 120 грн. Ще через кілька днів він зірвав камеру, яка була встановлена на стовпі в районі молокозаводу. Цю камеру він продав за 100 грн. У вчиненому він кається. Запевняє, що зробив висновки і більше цього не робитиме. Вчинив злочин, т. як йому не вистачало грошей. На даний час він проживає з бабусею та дідусем, налагодив відносини з матір`ю. Не пропускає без поважних причин заняття в НПЛ. Планує закінчити навчання та працювати.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0004990:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.12.2016 потерпілої ОСОБА_10 , у якому вона вказує, що у нічний час 15.12.2016 невідома особа з гаража домоволодіння АДРЕСА_3 викрала камеру відеоспостереження (а.п. 12);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_18 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який просив продати три відеокамери. Упізнає його за зовнішнім видом та рисами обличчя (а.п. 20-22);
-Протоколом огляду від 14.02.2017 камери зовнішнього відеоспостереження «АТІS», білого кольору, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_19 , з фото-таблицею (а.п. 27-30);
-Розпискою ОСОБА_10 про отримання раніше викраденої у неї камери зовнішнього відеоспостереження «АТІS», білого кольору (а.п. 31-а);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/179 від 15.02.2017, згідно якої ринкова вартість камери відеоспостереження «АТІS», моделі AVD-H800IR-20W/3/6, без урахування зносу експлуатації, втрати товарного виду та умов в яких вона зберігалася, станом на 15.12.2016 могла становити 889 грн 67 коп (а.п. 36-39);
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.12.2016 потерпілої ОСОБА_11 , у якому вона вказує, що у нічний час 20.12.2016 невідома особа зі стовпів біля магазину «Торгівельна лавка» по вул. Сагайдачного у м. Нікополі викрала дві камери відеоспостереження (а.п. 52);
-Протоколом огляду місця події від 20.12.2016 території біля будинку АДРЕСА_6 , де було вчинено викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_11 з фото-таблицею (а.п. 53-58);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/87 від 27.01.2017, згідно якої ринкова вартість камери відеоспостереження марки «Dahua», моделі LH-HAK-HDW1200EMP-А PAL/50ml/3.6 mm, без урахування зносу експлуатації, втрати товарного виду та умов в яких вона зберігалася, станом на 20.12.2016 могла становити 1 243 грн 40 коп (а.п.70-72);
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.01.2017 потерпілої ОСОБА_12 , у якому вона вказує, що у ніч з 20.12.2016 на 21.12.2016 невідома особа з фасаду гаража на території домоволодіння АДРЕСА_4 викрала 2 камери відеоспостереження (а.п. 83);
-Протоколом огляду місця події від 24.01.2017 території біля будинку АДРЕСА_4 , де було вчинено викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_12 з фото-таблицею (а.п. 84-89);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/131 від 08.02.2017, згідно якої ринкова вартість, з урахуванням зношування, камери відеоспостереження марки «InterVision», моделі HD-X-1300W станом на 21.12.2016 могла становити 307 грн 67 коп (а.п.101-104);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2017, в ході якого свідок ОСОБА_20 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 як хлопця, у якого він купив дві камери HD-X-1300W одну у справному стані, одну непрацюючу. Упізнає його за рисами обличчя та зовнішнім виглядом (а.п. 108-110);
-Протоколом огляду від 26.01.2017 камери зовнішнього відеоспостереження HD-X-1300W чорно-білого кольору, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_20 , з фото-таблицею (а.п. 112-116);
-Розпискою ОСОБА_12 про отримання раніше викраденої у неї камери зовнішнього відеоспостереження чорно-білого кольору (а.п. 117-а);
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.02.2017 потерпілої ОСОБА_13 , у якому вона вказує, що в кінці грудня 2016 року в нічний час невідома особа зі стовпа біля будинку АДРЕСА_5 викрала камеру відеоспостереження (а.п. 126);
-Протоколом огляду місця події від 07.02.2017 території біля будинку АДРЕСА_5 , де було вчинено викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_13 з фото-таблицею (а.п. 127-131);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_21 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який йому віддав камеру зовнішнього відеоспостереження. Знає його особисто. Упізнає за рисами обличчя. (а.п. 136-139);
-Протоколом огляду від 09.02.2017 камери зовнішнього відеоспостереження «АLSV», сірого кольору, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_22 , з фото-таблицею (а.п. 147-151);
-Розпискою ОСОБА_13 про отримання раніше викраденої у неї камери зовнішнього відеоспостереження (а.п. 152-а);
- Висновком судової товарознавчої експертизи № 38/12.1/16 від 22.02.2017, згідно висновків якої ринкова вартість камери відеоспостереження марки «АLSV», моделі YC-38PH2 станом на 30.12.2016 могла становити 850 грн. (а.п.157-159).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно..
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ст.. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого, крім того у них ще є старші донька та син, які вже повнолітні та проживають окремо. Батько обвинуваченого помер у 2012 р. Після цього, вони з молодшим сином проживали у с. Капулівці, де син закінчив 9 кл., після чого поступив на навчання до НПЛ. Щоб кожен день не їздити в с. Капулівку, вона погодилася, щоб син проживав зі старшим братом в АДРЕСА_1 . Через деякий час старший син перейшов жити до своєї дівчини і Єгор деякий час проживав у будинку сам доводив свою самостійність. Вона часто приїздила до сина і замітила, що він змінився появилися пропуски занять без поважних причин, син перестав її розуміти, слухатися. Також вона дізналася, що з сином проживав якийсь хлопець. Вона кілька разів його бачила, проганяла, але той потім повертався. Все це й призвело до вчиненням сином злочинів. Після того, як сином почала займатися поліція, його поведінка змінилася: він переїхав жити до бабусі та дідуся, перестав пропускати заняття, почав краще вчитися. Вона вважає, що син зробив правильні висновки, тому вважає, що для перевиховання він не потребує направлення у місця позбавлення волі.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 на обліку у них не перебував, у поле зору не потрапляв. Будь-яких інформаційних листів про пропуски занять до них не надходило. Після вчинення злочинів, ними було проведення обстеження умов проживання неповнолітнього і встановлено, що по АДРЕСА_1 відсутні умови для проживання і він там зараз не проживає. У кв. АДРЕСА_7 , де зараз проживає обвинувачений, умови проживання нормальні. Вважає, що обвинувачений покращив свою поведінку і немає підстав для направлення його у місця позбавлення волі.
Інспектор ювенальної превенції СП Нікопольського ВП ГУ НП у Дніпропетровській обл.. ОСОБА_8 також пояснила, що ОСОБА_3 не перебував у них на обліку, був поставлений на облік у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень. З ним проводилися профілактичні бесіди. На її думку, він піддається виховному впливу, оскільки його поведінка значно покращилася. Також вважає, що немає потреби направляти обвинуваченого у місця позбавлення волі.
Інспектор Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_9 підтримала свою досудову доповідь, яка була складена на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду і проти якої не заперечували ні обвинувачений, ні його законний представник, і пояснила, що дійсно ОСОБА_3 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Він має можливість виправитись без реального позбавлення волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів: залучити до психологічних тренінгів, налагодити відношення з вітчимом.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимим не був, на даний час навчається в НПЛ.
Також судом враховується, що ОСОБА_3 виховувався спочатку у повній родині разом з матір`ю, батьком, старшими сестрою та братом, а потім, після смерті батька у 2012 р. з матір`ю та вітчимом. Мати займається вихованням обвинуваченого, хоча деякий час він ухилявся від виховного впливу, що й призвело до вчинення кримінальних правопорушень. За місцем навчання та проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, може повністю усвідомлювати значення свої дій і керувати ними. Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, вчинення правопорушення в неповнолітньому віці, часткове відшкодування шкоди, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Тому, ураховуючи всі обставини справи, думку представників служб, результати досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання, як штраф призначити не можливо, т. як він не працює, а навчається, призначення покарання у вигляді громадських робіт може зашкодити навчанню, а виправні роботи йому не можуть бути призначені.
Разом з тим, оскільки відповідно до ст.. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу, ст.. 19 Правил, що поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно буди крайньою мірою.
Ураховуючи, що ОСОБА_3 , який раніше судимий не був, вчинив злочини середньої тяжкості без застосування насильства, ураховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 104, 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Запобіжні заходи не обиралися. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільні позови по справі не заявлені.
Речові докази:
камеру зовнішнього відеоспостереження «АТІS», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_10 ;
камеру зовнішнього відеоспостереження «InterVision», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_12 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_12 ; камеру зовнішнього відеоспостереження «АLSV», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_13 .
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 484, 485, 487 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 міс.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 міс.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази:
камеру зовнішнього відеоспостереження «АТІS», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_10 ;
камеру зовнішнього відеоспостереження «InterVision», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_12 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_12 ;
камеру зовнішнього відеоспостереження «АLSV», яку передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_13 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1