Справа №: 148/385/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Кіровським районним судом м.Дніпра Дніпротерпровської області кримінальне провадження №0000017 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Дмитрівка Совєтського району АР Крим, з неповною середньою освітою, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючої, не військовозобов`язаної, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,запобіжний захід щодо якої не обирався,

за ст.162ч.1 КК України, яке надійшло від прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,

,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в жовтні 2015 року, проходячи в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_3 . Не маючи на той час місця проживання, через незачинене вікно будинку, без згоди її власниці проникла всередину з метою проживання і проживала в ньому до 03.11.2016 року.

.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України визнала повністю і пояснила, що вона проживає в м.Тульчині за різними адресами вже 11 років. В жовтні 2016 року так сталось, що їй не було де ночувати. Вона йшла по АДРЕСА_2 і побачила будинок АДРЕСА_2 , в якому було відчинене вікно. Двері в будинок були зачинені. Вона залізна в будинок та стала там проживати. В один із днів було дуже холодно. Грубка в будинку була розібрана. Вона в коридорі будинку розпалила вогнище, щоб зігрітись. Воно розгорілося. Хотіла потушити, але не вийшло. Тоді вона взяла речі та вибігла з будинку. Пробувала тушити, але не було води. Вилила лише 2 відра, але цього було замало.

Знала, що то чуже приміщення. Дозволу в ньому жити ніхто не давав. Жила в будинку приблизно 2 тижні. Залазила в нього через вікно. Ліжка не було. Був матрац, 2 ковдри, на яких вона спала.

Сусіди телефонували в поліцію, що вона живе в будинку. Поліція її повідомила, що хазяйка будинку живе в м.Дніпрі.

При пожежі згоріла частина стелі.

Про власницю будинку їй повідомили вже в грудні 2016 року після пожежі.

Обіцяє потерпілій поступово виплатити за заподіяну шкоду. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вікно у будинку висадила обвинувачена. В будинку було ліжко, табуретки, столик, шкаф. Грубка була в робочому стані. 27.10.2016 року коли їй сусіди зателефонували, що біла будинку хтось палить багаття, вона телефонувала до дільничого інспектора Тульчинського ВП ОСОБА_8 . Просила закрити вікно в будинок.

Цей будинок вона успадкувала від матері в 2001 році.

27.10.2016 року їй сусід повідомив, що в будинку живе якась дівчина. Він її запитував, що вона робить у будинку.

За будинком приглядала сусідка ОСОБА_9 . Але вона була стара і померла в 2015 році. З того часу за будинком ніхто не приглядав.

З 2001 року в будинку постійно ніхто не жив. Вона лише на деякий час щороку приїжджала влітку. Востаннє була в м.Тульчині в 2013 році.

Про те, що в будинку хтось живе їй повідомляв ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_4 .

Зі слів співробітників поліції в будинку був безлад.

Доказів, що вікно в будинку виставила ОСОБА_5 у неї немає. Вікна були закриті на шпінгалети і забиті на цвяхи. Двері зачинені на замок.

Хоче, щоб винна відновила будинок.

Наполягає на суворому покаранні.

За інформаційною довідкою № 76884984 від 24.01.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 Загальна площа будинку 42.6 кв.м. Житлова 21.2 кв.м. Загальна вартість нерухомо майна 15756 грн.

Оцінюючи досліджені надані в судовому засіданні стороною обвинувачення докази у справі суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у незаконному проникненні до житла повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 містять всі ознаки злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України.

При призначенні покарання суд враховує незначну суспільну небезпеку вчиненого злочину, відсутність суттєвої майнової шкоди від його вчинення, характеристику винної,яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання.

Як помякшуючу вину обставину, суд також враховує щире каяття та сприяння розкриттю злочину обвинуваченою - п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства та призначення покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, але за умови здійснення контролю за її поведінкою.

На досудовому слідстві потерпілою ОСОБА_4 подана заява слідчому, яка названа як цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпіла заявила, що іншої заяви вона не має. Цю заяву їй дав слідчий. Наполягає на розгляді саме цієї заяви.

Відповідно до ст.128 ч.4 та 5 КПК України 2012 року форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
КПК України 2012 року не передбачена можливість розгляду цивільного позову потерпілої в разі, якщо позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України ( не зазначено відповідача( відповідачів), не визначена ціна позову, не надано копії позовної заяви для вручення відповідачу та ін.).
Відповідно до ст.121 ЦПК України якщо позовна заява, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України суддя постановляє ухвалу про залишення її без руху і надає строк для усунення недоліків.
Відповідно до ч.1 ст.322 КПК України 2012 року судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку. Оголошення перерви у судовому засіданні з метою надання можливості потерпілому усунути недоліки позовної заяви КПК України 2012 року не передбачено.
В зв`язку з цим, суд вважає, що на підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України заява потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повинна бути залишена без розгляду з роз`ясненням права на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України 2012 року,

З А С У Д И В :

Визнати винною ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України і призначити їй покарання обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі п.1.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи , періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган пробації.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя :