ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/663/17

10 квітня 2017 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового зсідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000029 від 21.07.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костопіль, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, проживаючого в цивільному шлюбі, непрацюючого, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
12.09.2014 року, ОСОБА_4 , визнано позаштатною військово-лікарською комісією придатним до військової служби, тобто військовозобов`язаним, на підставі Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року та Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 15.01.2015 року №13-VIII.

09.04.2015 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримав повістку на призов по мобілізації його на військову службу із зобов`язанням прибути у військовий комісаріат на 08:00 год. 22 травня 2015 року, для подальшої відправки у складі команди по призову на військову службу по мобілізації, однак на вказаний час та дату не прибув на відправку з метою ухилення від призову.

15.08.2015 року ОСОБА_4 , з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_3 та написав заяву, щодо оформлення документів для призову по частковій мобілізації на добровільних засадах в Збройні Сили України, а також отримав від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 повістку на призов по мобілізації його на військову службу з зобов`язанням прибути у військовий комісаріат на 08:00 год. 17 серпня 2015 року, для подальшої відправки у складі команди по призову на військову службу по мобілізації, однак на вказаний час та дату не прибув на відправку з метою ухилення від призову.
Під час досудового розслідування між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області, якій на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000029, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 28.03.2017 року укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.336 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 28.03.2017 року, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст.12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до злочину середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.336 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 28.03.2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний Рівненської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1