Справа № 405/2502/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням №0001067 від 27.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, за таких обставин.
17.01.2017 року близько 14:15 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_6 перебував на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи, що на горищі вказаного будинку знаходиться стальний швелер, маючи намір на його викрадення, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, вважаючи, що його злочинні дії не будуть помічені, зайшов до під`їзду будинку, де піднявшись на 5-й поверх, через люк проник на горище.
Знаходячись на горищі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, таємно викрав металевий швелер 22П, марка сталі ЗПС/СП (220х82 мм.) довжиною 2 метра, вартістю 969,96 грн., належний потерпілій ОСОБА_5 .
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 969,96 грн.
Суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, наступне. Під час спілкування, його друг ОСОБА_7 повідомив, що робив ремонт по АДРЕСА_2 у п`ятиповерхівці, при розмові сказав, що там залишилось залізо. Потім, 17.01.2017 року, достовірно знаючи, що на горищі по АДРЕСА_2 мається метал, вирішив його викрасти. В цей же день після обіду прийшов до вищевказаного будинку, де піднявшись на горище викрав металевий швелер, який здав на пункт приймання металобрухту. Пред`явлене обвинувачення визнає, з ним згоден, розуміє, що вкрав чуже майно, дозвіл на те, щоб забрати швелер з горища йому ніхто не давав. Від працівників поліції дізнався, що швелер належав потерпілій ОСОБА_5 .
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав фактичні обставини кримінального правопорушення і проти них не заперечив, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого та досудової доповіді на обвинуваченого.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно досудової доповіді від 26.06.2017 року встановлено, що ОСОБА_6 веде спокійний спосіб життя, ставлення до правопорушення негативне, шкодує про скоєний злочин та замислюється над своїми помилками, неодружений, не працюючий. В силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, знаходиться на диспансерному обліку у КЗ «Обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2016 року, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває. В 2015 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин та алкоголю.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, висновок органу пробації про ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та доцільність застосувати покарання без позбавлення волі, а також те, що потерпіла претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не заявила, суд вважає за можливе виправлення засудженого ОСОБА_6 без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 351 грн. 84 коп. на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1