Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 289/972/17
Номер провадження 1-кп/289/115/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радомишль, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000226 за обвинуваченям:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 06.04.2011 року Радомишльським районним судом по ст.185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.07.2011 року Радомишльським районним судом по ст.185 ч.3 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70,75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Звільнений 30.07.2013 року по відбуттю іспитового строку.

- 02.06.2015 року Радомишльським районним судом по ст.185 ч.3, ст.75 КК України на 1 рік 9 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 02.12.2015 року Радомишльським районним судом по ст.185 ч.2, ст.71 КК України на 1 рік 9 місяців обмеження волі. Ухвалою Радомишльського районного суду від 18.03.2016 року, був затриманий та направлений до Бердичівського виправного центру №108 для відбуття покарання з 14.06.2016 року по 14.03.2018 року.

та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 04.02.2015 року Радомишльським районним судом по ст.125 ч.2 КК України до штрафу в сумі 850 гривень,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , в період з 20 по 30 листопада 2015 року, у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, проникли у дачне господарство ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , проникли в гараж, звідки таємно викрали: бетонозмішувач вартістю 16 500 грн., дві тачки на загальну суму 1000 гривень, 30 м шлангу на суму 450 гривень, 500 кг арматури на суму 5000 гривень, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 23 450 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, і пояснив суду, що дійсно в листопаді 2015 року, він разом з ОСОБА_7 проникли в гараж до ОСОБА_4 , звідки викрали бетонозмішувач та арматуру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, і дав суду аналогічні покази.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення та, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності обвинувачених, і роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Винність обвинувачених підтверджується показаннями потерпілої та зібраними по справі доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що дійсо в на весні 2016 року вона виявила крадіжку з її господарства бетономішалки, арматури, шланга та двох тачок.

Під час проведення слідчого експерименту, обвинувачені детально показали та розповіли про обставини скоєння ними крадіжки з господарства ОСОБА_4 (а.с.80-87)

За місцем проживання обвинувачені характеризуються з позитивної сторони. (а.с.45-46).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб поєднаної з проникненням у інше приміщення, і такі його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб поєднаної з проникненням у інше приміщення, і такі його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачениим, суд визнає скоєння ними злочину перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим суд визнає їх щире каяття.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

За правилами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, його вік, позитивну характеристику, що він і раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вперто не бажає ставати на шлях виправлення тому обирає йому таку у виді позбавлення волі з частковим приєднанням не відбутої міри покарання за попереднім вироком Радомишльського районного суду від 02.12.2015.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння вчиненого обвинуваченим, всі пом`якшуючи обставини, з врахуванням особи винного, і призначаючи таке у виді позбавлення волі приходить до висновку про можливість застосування до нього ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди суд задовольняє частково, і стягує з обвинувачених на користь потерпілої ОСОБА_4 завдану їй вчиненням кримінального правопорушення майнову шкоду, яка встановлена досудовим слідством в сумі 23 450 гривень.

Враховуючи, що потерпілій ОСОБА_4 були спричинені як фізичні, психічні та моральні страждання, був порушений її робочий та життєвий ритм, а тому суд стягує з обвинувачених на користь потерпілої ОСОБА_4 завдану їй вчиненням кримінального правопорушення моральну (немайнову) шкоду в розмірі 3 000 гривень.

Арешт не накладався. Судових витрат не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді ТРЬОХ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на ДВА роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання;

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду від 02.12.2015 року та з урахуванням ст.72 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді ТРЬОХ років ТРЬОХ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання.

Стягнути з засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 завдану їй злочином матеріальну шкоду в сумі 23 450 гривень та 3000 моральної шкоди в солідарному порядку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1