Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4043/16-к
Провадження № 1-кп/553/268/2016
В И Р О К
Іменем України
06.12.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001583 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.06.2005 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

11.10.2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

27.05.2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

26.08.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.08.2014 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, з 26.12.2014 року відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), що знаходиться по вул. Старокотелевській, 6, в м. Полтаві, попереджався адміністрацією установи про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення режиму утримання, правил внутрішнього розпорядку та за здійснення проявів злісної непокори законним вимогам адміністрації установи.

Незважаючи на всі заходи виховного та профілактичного характеру, які проводились із засудженим ОСОБА_4 , він на них не реагував та чинив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи.

При цьому, ОСОБА_4 обґрунтовано за вмотивованими постановами начальника установи за порушення вимог режиму відбування покарання поміщався до ДІЗО, в тому числі 05.02.2015 року - на 13 діб, 04.04.2015 року - на 15 діб, 28.07.2015 року - на 14 діб, 22.08.2015 року - на 15 діб, а також неодноразово переводився до ПКТ, в тому числі 06.05.2015 року - на 2 місяці, 29.09.2015 року - на 2 місяці, 21.12.2015 року - на 15 діб, 01.02.2016 року - на 14 діб, 04.05.2016 року - на 15 діб, 21.07.2016 - на 2 місяці.

Після виходу з ДІЗО засуджений ОСОБА_4 вчинив злісну непокору вимогам представників адміністрації установи.

Так, 04.11.2016 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 умисно безпідставно у відкритій категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення ОСОБА_7 , а саме: приступити до прибирання спального приміщення відділення соціально-психологічної служби № 7 згідно графіка, затвердженого начальником установи 30.10.2016 року.

Злісність намірів засудженого ОСОБА_4 підтверджується тим, що за період часу з 26.12.2014 керівництвом установи зафіксовано загалом 58 порушень останнім законних вимог адміністрації установи, за які на останнього обґрунтовано накладалися стягнення.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за статтею 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

23.11.2016 року між прокурором Полтавської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в обсязі підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди має бути враховано обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та буде призначене ОСОБА_4 покарання за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання буде призначене у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачеаий визнав себе винуватим, згідно класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, віднесений злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України та встановлено, що він цілком розуміє їх зміст та наслідки.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості від 23.11.2016 року, укладеної між прокурором Полтавської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , встановлено, що її умови не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі, в частині кваліфікації кримінального правопорушення, відповідають інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підозрюваний ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369-370, 374, 474-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.11.2016 року, укладену між прокурором Полтавської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.08.2014 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дня постановлення вироку суду - з 06.12.2016 року.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1