УХВАЛА
28 лютого 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0004170, з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Постав-Мука Чорнухинського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом та відповідними додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 07.10.2016 року близько 20.30 години, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимвсть, перебуваючи за адресою:м.Полтава, вул.Київське Шосе,, 54, поруч з під`їздом №8, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом підбору ключа, проник до автомобіля марки «ЗАЗ 11020635», д.н.з. « НОМЕР_1 », зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 , де витяг з під панелі керма, вказаного автомобіля, дроти до ключа запалюваня, які розмотав, з метою подальшого запуску двигуна автомобіля, тобто намагався незаконно заволодіти вказаним автомобілем, але з причини, що не залежали від його волі не вчинив всіх дій, які вважав би за необхідне для доведення злочину до кінця, а саме тому, що потерпілий почав наближатися до власного автомобіля, після чого ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та почав бігти з місця вчинення правопорушення, тим самим міг спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку, згідно з висновком експерта №164 від 31.10.2016 року, на суму 26420 гривень 74 копійки.

07.10.2016 року близько 20.30 год., ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи за адресою:м.Полтава, вул.Київське Шосе, 54, поруч з під`їздом №8, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечені наслідки і бажаючи їх настання, шляхом підбору ключа, проник до автомобіля марки «ЗАЗ 11020635» д.н.з. « НОМЕР_1 », зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 , де з панелі магнітоли викрав карту пам`яті «SP», коли потерпілий почав наближатися до власного автомобіля, ОСОБА_5 , незважаючи на те, що був викритий, продовжував дії, спрямовані на заволодіння майном та його утримання, а саме вийшов з автомобіля та почав бігти з місця вчинення правопорушення, заволодівши картою пам`яті «SP», ємкістю 8 Gb, вартість якої згідно з висновком експерта №1811/1 від 18.11.2016 року становить 114 гривень 63 копійки, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 289 КК України як незакінченим замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, та за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, які потребують його піклування.
Захисник заявлене клопотання підтримав.

Прокурор заперечив проти заявленого клопотання, зазначивши, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати на даний час, а тому він може ухилитись від суду чи впливати на потерпілого і свідків у справі.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.
З матеріалів обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти приватної власності, раніше неодноразово судимий та має ряд не погашених і не знятих судимостей за вчинення аналогічних злочинів проти власності. Обвинувачений ОСОБА_5 одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має. Враховуючи характер та обставини за яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також те, що наразі у справі не допитані свідки, перебуваючи на волі існує обґрунтований ризик ухилення ОСОБА_5 від суду, здійснення впливу на потерпілого і свідків чи продовження вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, з метою попередження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183-185, 200, 331, 372 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л и в:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1