ВИРОК
Іменем України
06.07.2017 року Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника (представника орану опіки та піклування Франківської районної адміністрації) ОСОБА_5

за участю психолога ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові об`єднані кримінальні провадження внесені до Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002152 від 24 червня 2016 року та за №0004517 від 07.12.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И В:
23.06.2016 року в період часу з 19:30 год. по 20:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у подвір`ї будинку №43, що по вулиці Боткіна у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу вийняв із сумки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy Core Prime G361 Н Grey ІМЕІ: НОМЕР_1 (вартістю 2899 грн), в чохлі фіолетового кольору (вартість чохла 300 грн), у мобільному телефоні знаходилась карта пам`яті об`ємом 1 Гб (вартістю 100 грн).

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3299 грн.

Відтак, ч.1 ст.185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 , оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці).
Крім того, ОСОБА_7 06.12.2016 року близько 16:30 год., перебуваючи у приміщенні гардеробу СЗШ №45, що по вул. Науковій, 25 у м. Львові маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу таємно взяв із вішака чоловічу куртку сірого кольору марки «TERRANOVA», розміру «М» яка належить ОСОБА_9 , в подальшому помістив її у свій рюкзак чорного кольору та вийшов із викраденим за межі школи. Згідно висновку експерта №9/610 від 21.10.2016 вартість викраденого майна становить 560 грн.
Відтак, ч.2 ст.185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 , оскільки він своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 23.06.2016 року перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , викрав із сумки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy Core Prime G361 Н Grey чохлі фіолетового кольору. Та пояснив, що 06.12.2016 року перебуваючи у приміщенні гардеробу СЗШ №45, що по вул. Науковій, 25 у м. Львові викрав із вішака чоловічу куртку сірого кольору марки, яка належить ОСОБА_9 , в подальшому помістив її у свій рюкзак чорного кольору та вийшов із викраденим за межі школи.

Потерпілі та їх законні представники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, на адресу суду скерували клопотання про розгляд справи у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не має, питання щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, відповідно до ч.1 ст.325 КПК України суд ухвалює рішення про проведення судового засідання без потерпілих та законних представників потерпілих.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому протиправних, кримінально караних діянь передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника обвинуваченого, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, ч.2 ст.185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відтак, суд, враховує особу обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризуючі дані представлені суду, виключно позитивні, за місцем проживання скарг на ОСОБА_7 не поступало та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями» та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений має здатність виправитися без реального відбування покарання.
Згідно ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Суд приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має здатність виправитися без реального відбування покарання та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75, 104 КК України, встановивши тривалість іспитового строку і поклавши на нього обов`язки, визначені ст.76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати за залучення експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 351, 84 грн. на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одиного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинання менш суварого покарання більш суворим у виді 1 (одиного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати за залучення експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 351 (триста пятдесят одну гривню) грн. 84 коп.. на користь держави.

Речовий доказ: чоловічу куртку сірого кольору марки «TERRANOVA», розміру «М» яка належить ОСОБА_9 та передана йому на відповідальне зберігання залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст.ст. 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1