Провадження 1-кп/522/1088/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005598 від 22.07.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Грузія, громадянина Грузії, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 02.10.2009 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 28.09.2011 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 13.08.2012 р. Подільським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 15.04.2016 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК до 3 років 5 місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою ОСОБА_3 , був продовжений до 09.01.2017 р.

В судовому засіданні судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою.

Прокурор, проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , не заперечував та зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК, враховані судом при обранні йому міри запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник, заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу суд, вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, слід зазначити, що останній неодноразово судимий на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин, маючи не погашену судимість.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , тримання під вартою продовжити до 26.02.2017 р.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: