Справа № 591/4506/13-к
Провадження № 1-кп/591/3/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0000012 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. м. Суми, гром. України, українки, з вищою освітою, одруженої, має доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої:

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України -

встановив:

ОСОБА_7 органом досудового розслідування 13 березня 2013року повідомлено про підозру та 20 травня 2013 року затверджено обвинувальний акт, за яким ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що (відтворюється дослівно) ОСОБА_7 згідно наказу Сумського державного університету №852-ІІ від 01.12.2011року була призначена на посаду доцента кафедри акушерства та гінекології Сумського державного університету. ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , який згідно наказу №526-ІІ по Сумському державному університету від 11.09.2009 працював на посаді директора медичного університету СумДУ декана факультету. Будучи посадовою особою, в червні 2011 року, не маючи на те законних підстав, ОСОБА_8 усно домовився з ОСОБА_9 , який працює директором ПП «Магнат», про постачання та установку вікон в приміщення аудиторій вказаного учбового закладу за адресою: АДРЕСА_2 .

В грудні 2012 року ПП «Магнат» у медичному інституті Сумського державного університету на кафедрі анатомії провело установку 20 металопластикових вікон та ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_8 з проханням провести розрахунок за проведені роботи. В свою чергу, ОСОБА_8 не виконав умови угоди з ПП «Магнат» і не розрахувався за надані послуги. Бажаючи виконати усний договір він домовився з ОСОБА_9 про те, що оплату за установку вікон будуть здійснювати готівкою студенти, які мають заборгованості по навчанню. Приймаючи до уваги, що ПП «Магнат» не мало повноважень отримувати розрахунки за збут матеріалів та виконані роботи в готівковій формі ОСОБА_9 в січні 2012 року уклав усну домовленість з ФОП ОСОБА_10 , відповідно до якої останній мав придбати в ПП «Магнат» металопластикові вікна за грошові кошти, що надходитимуть від медичного інституту Сумського державного університету та виконувати їх установку. Також, ними було визначено, що збір грошових коштів буде проходити в приміщенні ПП «Магнат» за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому ОСОБА_8 , грубо ігноруючи наказ ректора Сумського державного університету №16-І від 15.01.2007 року про заборону прийому благодійних внесків від осіб, які навчаються в СумДУ, повідомив ОСОБА_7 про необхідність оплати послуг по встановленню вищевказаних металопластикових вікон.

У свою чергу ОСОБА_7 , бажаючи підвищити свій авторитет, вирішила незаконно з корисливою метою в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_9 , який представляв інтереси ПП «Магнат», ОСОБА_8 та Сумського державного університету отримати грошові кошти шляхом вимагання.

Так, станом на 01.06.2012 року студент медичного інституту СумДУ групи ЛС 703 ОСОБА_11 навчався за держзамовленням і не набрав 120 балів, яка є необхідною кількістю для отримання позитивної оцінки з предмету акушерство та гінекологія і йому був продовженийй строк здачі сесії до 01.07.2012 року. 27.07.2012 року в першій половині дня в приміщенні кабінету-аудиторії медичного інституту СумДУ у Сумському обласному пологовому будинку за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, будинок 20, ОСОБА_7 приймала перездачу негативних оцінок та залік у студентів, що мали заборгованості. Цього ж дня, біля 13-00 години до приміщення аудиторії зайшов студент групи ЛС-703 ОСОБА_11 для здачі заліку та анулювання заборгованостей з предмету акушерство та гінекологія. В свою чергу ОСОБА_7 , діючи незаконно, з корисливою метою в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_9 , який представляв інтереси ПП «Магнат», ОСОБА_8 та Сумського державного університету у присутності студентів ЛС-703 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , безпідставно висловила вимогу ОСОБА_11 про сплату ним до ПП «Магнат» грошових коштів в сумі 2000 грн. до 16-00 години 27.06.2012 року, погрожуючи в разі несплати даних коштів відрахуванням з числа студентів медичного інституту СумДУ.

ОСОБА_11 вирішив виконати незаконну вимогу ОСОБА_7 та дізнавшись про адресу ПП «Магнат» у ОСОБА_13 , приблизно о 14-00 год. 27.06.2012 року прибув до вказаного приватного підприємства де сплатив на користь ФОП ОСОБА_10 2000 грн. і отримав чек про сплату зазначених коштів, який до 16-00год. вказаного дня надав в приймальню директора медичного інституту СумДУ. У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 виконав вказану незаконну вимогу ОСОБА_7 , того ж дня останньою йому до відомості було внесено інформацію про здачу заліку та анулювання заборгованостей з предмету акушерство та гінекологія.

Як підсумовано в обвинувальному акті, вищевказаними незаконними діями ОСОБА_7 обмежила права потерпілого ОСОБА_11 на безоплатну вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі згідно ст.53 Конституції України та спричинила йому матеріальну шкоду в сумі 2000 грн..

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано як вимагання, тобто дії, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 2000 грн. ОСОБА_11 з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів останнього, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.189 КК України.

Будучи допитаною в судовому засіданні, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину не визнала повністю та пояснила суду, що вона дійсно з 01.12.2011 року працювала на посаді доцента кафедри акушерства та гінекології Сумського державного університету, в тому числі викладала предмет акушерство та гінекологія в групі ЛС-703, де навчався ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і станом на 07 червня 2012 року ОСОБА_11 здав залік та набрав необхідну кількість балів, а саме 120, про що маються відповідні записи в журналі перездач, який прошитий, пронумерований та засвідчений печаткою університету і вказана кількість балів не загрожувала відрахуванням, тим більше, відрахування могло відбутись лише за наказом ректора університету, а не її чоловіка ОСОБА_8 , який був директором медінституту. 27.06.2012 року ОСОБА_16 прибув на перездачу тем з предмету з метою підвищити бали, написав роботу та підвищив бал, що також підтверджується його письмовою роботою. ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є друзями та одногрупниками, які навчались погано та на передодні всіх цих подій був відрахований з інституту їхній друг, за якого вони вирішити їй помститись, про що пізніше повідомили чоловіку ОСОБА_7 ОСОБА_8 , а потім передумали, оскільки, на початку всіх цих подій ОСОБА_11 писав заяву про те, що надавав ОСОБА_7 хабар, а потім за вказівкою працівників УБЕЗ, а саме ОСОБА_17 , почав говорити, що вона вимагала в нього грошові кошти на вікна. Зазначила також, що ніколи та жодним чином не вимагала у ОСОБА_11 грошові кошти на встановлення вікон, не мала корисливої мети, мотив вчинення кримінального правопорушення, що їй інкриміновано взагалі відсутній, органом досудового розслідування не встановлено взагалі факту отримання грошових коштів ПП «Магнат» від ОСОБА_11 , вона займається благодійністю, є головою благодійного фонду з допомоги онкохворим дітям, а тому і так має достатній авторитет, який у неї не було необхідності підвищувати перед Сумським державним університетом, так як вона є кандидатом медичних наук та займала посаду доцента кафедри гінекології та акушерства. Тим більше, вона не погрожувала ОСОБА_11 відрахуванням з інституту, оскільки, таких повноважень не має.

На підтвердження своєї невинуватості надала суду оригінали письмових робіт ОСОБА_11 ; оригінал журналу перездач тем та заліків студентами з предмету акушерство та гінекологія, в якому містяться відмітки про перездачу в тому числі ОСОБА_11 та його засвідчену копію; оригінали заяв студентів різних груп, що навчались в медінституті СумдУ, з яких вбачається застосування до них протиправних дій працівниками УБОЗу під час проведення досудового розслідування та інформація про те, що ОСОБА_11 оговорив ОСОБА_7 ; лист ГУ УМВС України в Сумській області від 24.01.2014 року за вих. №29/11-230 про проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УБОЗ ОСОБА_17 за вчинення протиправних дій відносно студентів під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні від 21.11.2012 року; копію аудіозапису, що проведений студенткою ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) в приміщенні УБОЗу, з якого вбачається, що заяви про вчинення кримінального правопорушення в тому числі ОСОБА_7 , працівниками органу досудового розслідування відбирались всупереч їх волі із застосуванням погроз щодо подальшого їх навчання в інституті; копію заяви ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення від 03.09.2012 року та копію повідомлення про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000013.
Захисник ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_7 надали суду копію постанов про закриття кримінального провадження від 08.10.2012 року та від 22.04.2013 року, згідно якої досудовим слідством не було встановлено зв`язку між нею та ОСОБА_8 , який би свідчив про злочинні наміри і постановою про закриття кримінального провадження від 08.10.2012 року не встановлено злочинного зв`язку між нею та ПП «Магнат».

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України під час судового розгляду покладається на прокурора.
Прокурор пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 обґрунтовував доказами, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, а саме: витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення за заявою від 21.11.2012 року гр. ОСОБА_9 щодо вимагання та отримання від студентів медичного інституту працівниками медінституту ОСОБА_20 , Туровою, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_8 в період січня-червня 2012 року грошових коштів в сумі 45150 грн.; копіями клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів; копіями ухвал слідчого судді та протоколами слідчих дій і описами, що складені на виконання ухвал слідчого судді щодо тимчасового доступу до документів ПП «Магнат»; копіями правовстановлюючих документів на ФОП ОСОБА_10 ; копією наказу про призначення ОСОБА_7 на посаду доцента кафедри акушерства та гінекології медичного інституту СумДУ; копією контракту від 30.11.2011року, що укладений між СумДу та ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину відносно нього від 03.09.2012 року; копією наказу про зарахування на навчання ОСОБА_11 ; документами, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме характеристикою за 2012-2013 роки; копією квитанції на 2000 грн., що видана ФОП « ОСОБА_10 , журналом ПП «Магнат», що вилучений органом досудового розслідування під час проведення слідчих дй, а також показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків, що були заявлені як свідки обвинувачення, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 ..
Стаття 9 КПК України наголошує та зобов`язує органи досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Але, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки основна їх частина здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Але, як вбачається з матеріалів справи, а саме обвинувального акту від 20.05.2013 року прямо зазначено про винуватість ОСОБА_7 , а саме: що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.189 КК України, тобто вимагання».

Слід зазначити про те, що досудове розслідування кримінального провадження було розпочато ще за нормами КПК (1960 року) та 08.10.2012 року прокуратурою Сумської області була прийнята постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно службових осіб медінституту в зв`язку з відсутністю ознак складу злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 368 КК України за п.2 ст.6 КПК України.

В постанові про закриття кримінальної справи №12800109 від 16.11.2012 року зазначено, що в діях ОСОБА_8 слідством не було встановлено умислу на зловживання своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди у своїх інтересах чи інтересах третіх осіб, студенти повідомили, що викладач ОСОБА_7 не обмежувала їх в здачі іспиту власними силами, тобто ніяким чином не обмежувала їх прав на складання іспиту та не виказувала погроз обмеження прав, свобод та законних інтересів. Слідство дійшло висновку, що права студентів не були обмежені, оскільки, викладачі категорично не забороняли студентам здавати залік без внесення коштів, відсутня погроза обмеження права та свобод студентів, тому кримінальне провадження слід закрити за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.3 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

Причетності ОСОБА_7 до вимагання грошових коштів відносно студентів отримано не було та в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в кримінальному провадженні за №0000012 необхідно закрити матеріали.

Постановою від 22.04.2013 року було закрито кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні №0000012, про що направлені повідомлення 23.04.2013 року потерпілим, в тому числі і ОСОБА_11 ..

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру 13.03.2013 року, а обвинувальний акт складено та вручено 20 травня 2013 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, встановленого п.2 ч.1 ст.219 КПК України.

Згідно заяви ОСОБА_11 від 03.09.2012 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000013 та стороною обвинувачення не представлено суду відповідного витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_11 від 03.09.2012 року, як те визначено ст.214 КПК України.

Згідно зі ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визнають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочин.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст.189 КК України є право власності, а його додатковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканість особи, її особиста свобода, здоров`я. Додатковим факультативним об`єктом злочину можуть бути честь, гідність, право на таємницю приватного життя та інші права громадян.
Аналіз кримінального законодавства показує, що вимога, як ознака вимагання означає викладену в рішучій формі пропозицію винного до потерпілого про передачу майна та може визнаватись вимаганням за умови, що вона поєднана з психічним насильством. При вимаганні винна особа керується умислом на заволодіння не належним їй майном чи правом на таке майно або бажає вчинення на її користь дій майнового характеру.

В обвинувальному акті орган досудового розслідування вказав про те, що обвинувачена ОСОБА_7 , бажаючи підвищити свій авторитет, вирішила незаконно з корисливою метою в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_9 , який представляв інтереси ПП «Магнат», ОСОБА_8 та Сумського державного університету отримати грошові кошти шляхом вимагання у ОСОБА_11 , при цьому суд, проаналізувавши первинні покази ОСОБА_11 , інших свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, зазначає, що вони є суперечливими, не конкретними та не послідовними, у зв`язку з чим виникає сумнів щодо їх достовірності, належності та допустимості.

Так, допитаний в судовому засіданні гр. ОСОБА_11 , що заявлений прокурором як потерпілий, повідомив суду, що з 2007 року навчався в медичному інституті СумДУ та предмет акушерство та гінекологія викладала доцент ОСОБА_7 .. Студентам боржникам була продовжена сесія до 01.07.2012 року та протягом місяця ОСОБА_7 призначала перездачі. Про те, що він здавав залік його ніхто не попереджав, він нічого не писав і ОСОБА_7 говорила, що йому необхідно буде приходити неодноразово та на передостанній перездачі повідомила, що йому необхідно довчити тему. 27.06.2012 року в період часу з 12-30год. до 12-40 год. він зустрів студентку Урус та близько 12-55 год. зайшов до кабінету, де відбувалася перездача. Там була ОСОБА_7 і студенти ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , які прибирали кабінет. Він звернувся до ОСОБА_7 і вона повідомила, що до 16-00 год. йому необхідно сплатити 2000 грн. в ПП «Магнат» і квитанцію про сплату передати в директорат, адресу знаходження ПП «Магнат» він може отримати у ОСОБА_14 . Доповнив, що люди, яких ОСОБА_7 «не взлюбила», були відраховані з інституту, а тому він пішов додому, взяв гроші, попросив батька підвезти його до ПП «Магнат». Прибувши в ПП «Магнат» повідомив якійсь жінці, що він з медінституту, передав їй 2000 грн. та йому виписали чек ПП ОСОБА_24 . Потім він з батьком поїхав та вул. Троїцьку в м. Сумах, де ОСОБА_7 повідомила, що він може більше не хвилюватись. Залікових робіт він не писав. Боявся директора ОСОБА_8 , а тому не звертався в міліцію, а 03.09.2012 року він був запрошений в ОБОП, де знаходились і інші студенти, які давали пояснення. ОСОБА_7 здійснювала психологічний тиск на студентів, йому завдано матеріальної шкоди на суму 2000 грн., а також завдано моральної шкоди, оскільки, ОСОБА_7 зверталась до нього з позовом з приводу оговору на неї, але позов був залишений без розгляду. В зв`язку з вказаними подіями у нього погіршився стан здоров`я, він перебуває на диспансерному обілку в психдиспансері з діагнозом: «Субдиспресивное расстройство».

Виходячи з викладеного слідує, що твердження сторони обвинувачення щодо того факту, що 27.07.2012 року в першій половині дня в приміщенні кабінету-аудиторії медичного інституту СумДУ у Сумському обласному пологовому будинку за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, будинок 20, ОСОБА_7 приймала перездачу негативних оцінок та залік у студентів, що мали заборгованості і цього ж дня, біля 13-00 години, безпідставно висловила вимогу ОСОБА_11 про сплату ним до ПП «Магнат» грошових коштів в сумі 2000 грн., погрожуючи в разі несплати даних коштів відрахуванням з числа студентів медичного інституту СумДУ, спростовано показами ОСОБА_11 , оскільки, дати, в які відбувались події, висвітлені в обвинувальному акті, не співпадають з дійсними датами, повідомленими ОСОБА_11 ; сторона обвинувачення зазначає на вимагання ОСОБА_7 сплатити грошові кошти до ПП «Магнат», а ОСОБА_11 вказує, що сплатив грошові кошти і йому виписано квитанцію від ПП ОСОБА_24 .

Тим більше, як було зазначено вище, гр. ОСОБА_11 був визнаний потерпілим в кримінальному провадженні №0000013, а не в даному кримінальному провадженні, а тому його пояснення, надані суду в судовому засіданні під час допиту в якості потерпілого не можуть бути визнані допустимими доказами та покладеними в основу судового рішення, тим більше, прокурором не представлено суду витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_11 від 03.09.2012 року, що є підтвердженням порушення органом досудового розслідування вимог ч.3 ст.214 КПК України, якою встановлено заборону здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру досудових розслідувань.

Під час дослідження в судовому засіданні показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 судом встановлено, що зазначені свідки, кожний окремо, взагалі не знайомі з обвинуваченою ОСОБА_7 , жодних відносин з нею не мали, бачили її фотографію на бігбордах та по телевізору під час виборчої кампанії. Також, вказані свідки показали, що були допитані в кримінальному провадженні, що було порушено відносно працівників СумДу, що було закрито 22.04.2012 року та про що визнаний в тому кримінальному провадженні потерпілим гр. ОСОБА_9 отримав повідомлення 23.04.2012 року і не оскаржував постанову про закриття кримінального провадження, жоден з вказаних свідків не був допитаний в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 ..

Оцінюючи вказані докази, суд дійшов таких висновків:

Частиною 2 ст.84 КПК України встановлено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що йому відомо від колег про те, що до підприємства «Магнат», в якому він є директором, приходив якийсь чоловік і мав намір замовити металопластикове вікно, але, оскільки, підприємство не працює з фізичними особами, то грошові кошти громадянами сплачувались приватному підприємцю, який потім перераховував грошові кошти на розрахунковий рахунок ПП «Магнат», останнє виготовляло вінка, а підприємець ОСОБА_25 їх встановлював. Кадацького він не знає, вперше побачив його в суді. Після березня 2013 року його до органу досудового розслідування ніхто не викликав та не допитував в кримінальній справі відносно ОСОБА_7 ..
Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що працює головним бухгалтером в ПП «Магнат». Органом досудового розслідування була допитана в кінці літа 2012 року та взимку 2013 року. Металопластикові вироби замовляли різні люди, чи були вони студентами медичного інституту їй не відомо, ОСОБА_7 грошей ніколи не передавала та взагалі з нею не знайома; директор ПП «Магнат» ОСОБА_9 ніколи не давав вказівки про приймання грошових коштів за вироби саме від студентів медінституту.
Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що працює бухгалтером в ПП «Магнат». Кадацького вона не знає, але в міліції їй його показували та говорили, що це він. Повідомила, що до ПП «Магнат» приходив молодий чоловік, сказав, що має бажання замовити вікно, про те, що його направила ОСОБА_7 не говорив, сказав лише про те, що хоче замовити вікно. Вона отримала від нього грошові кошти та виписала квитанцію, яку їй передав ФОП ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що ОСОБА_7 бачив три рази в суді та бачив по телевізору. ОСОБА_11 не знає і нічого йому не відомо з приводу кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .. Пояснив, що ОСОБА_9 запитав у нього, чи зможе він встановити вінка на медичному факультеті СумДУ, але кількість вікон та строки їх встановлення не оговорювались. ОСОБА_7 ніколи його не просила встановлювати вікна будь-де. Тамаркін ніколи не говорив про те, що грошові кошти будуть здавати студенти, він говорив, що будуть приходити люди, а хто вони, йому не відомо.
Вказаними поясненнями свідків спростовано зазначене стороною обвинувачення те, що обвинувачена ОСОБА_7 , бажаючи підвищити свій авторитет, вирішила незаконно, з корисливою метою в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_9 , який представляв інтереси ПП «Магнат», ОСОБА_8 та Сумського державного університету отримати грошові кошти шляхом вимагання у ОСОБА_11 , оскільки, з пояснень свідків слідує, що у ОСОБА_7 не існувало корисливої мети в інтересах третіх осіб, так як не встановлено будь-якого зв`язку між обвинуваченою та гр. ОСОБА_9 , який представляв інтереси ПП «Магнат» і в подальшому встановлення вікон ФОП ОСОБА_10 в приміщеннях медінституту СумДУ.

На переконання суду такі відомості, про які повідомили свідки, не могли використовуватись слідчим та прокурором як джерело доказів, як факти чи обставини, що мають значення чи відношення до кримінального провадження стосовно обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки: сторона обвинувачення безпідставно, в порушення вимог ст.ст.85,86 КПК України заявила про допит в якості свідків вказаних осіб, оскільки, пояснення цих свідків були отримані в іншому кримінальному провадженні, яке не має відношення до обвинуваченої та було органом досудового розслідування закрито і постанова про закриття кримінального провадження не оскаржувалась і набрала законної сили відповідно до вимог КПК України і на даний час є чинною. Суду не надано доказів, що постанова на даний час скасована.

Таким чином, пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_10 не містять інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене, очевидним стає те, що слідчий намагався, завдяки проведенню слідчої дії в іншому кримінальному провадженні, всупереч вимогам ст.ст. 223,236 КПК України, штучно створити докази на підтвердження певних обставин у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 ..

Суд, враховуючи вищезазначене, визнає показання вказаних свідків неналежним і недопустимим доказом.

На аналогічний висновок заслуговують і показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_21 ..
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що знає ОСОБА_28 , з яким є друзями ще зі школи з 9 класу. В кінці червня 2012 року здавав залік з предмету акушерство та гінекологія, який в його групі викладала ОСОБА_7 .. Під час проведення заліку студенти відповідали на питання поставлені викладачем, після чого ОСОБА_7 попрохала його та ОСОБА_29 прибрати в аудиторії. Біля 13-00 год. в аудиторію прийшов ОСОБА_11 , спитав у ОСОБА_7 чи може здати залік, на що ОСОБА_7 сказала, що він повинен до 16-00 год. сплатити 2000 грн. в ПП «Мангат» і таким чином він здасть залік. Він повідомив ОСОБА_16 адресу місця знаходження ПП «Магнат», але чи заплатив ОСОБА_30 гроші йому не відомо і про вказані події останній йому не повідомляв. Також, свідок ОСОБА_13 доповнив, що на вказаній перездачі були присутні всі студенти. ОСОБА_16 надав відповідь на всі питання окрім одного і ОСОБА_7 повідомила йому, що не має бажання ставити погану оцінку і пропонує йому довчити одну тему, але коли він прийшов, то відправила його платити гроші. Показав, що його викликали в ОБОП та сказали, що це хабар, а в міліції повідомили, що це не хабар.
Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він навчався в медінституті СумДУ, заборгованості з предмету акушерство та гінекологія у нього виникли з власної вини. Під час здавання іспиту та модулі ОСОБА_7 не надавала жодного сприяння. В червні 2012 року він та інші студенти здавали залік та модулі, під час чого ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_11 , що він повинен сплатити 2000 грн. в ПП «Магнат» і її слова звучали як погроза, хоча сама ОСОБА_7 не мала таких повноважень, але в разі не здачі її предмету, це було б закономірно. Повідомив, що до його бабусі, яка працювала в Сумському педагогічному університеті приходив ОСОБА_8 , який прохав її вплинути на його рішення щодо дачі показів відносно ОСОБА_7 ..
Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що навчалась в медінституті СумДУ в групі 708, предмет гінекологія та акушерство викладала ОСОБА_7 та студенти медінституту платили за залік по 2000 грн. в ПП «Магнат», а вона відносила вказану суму грошових коштів до «Міста розваг». 27.06.2012 року вона також приходила для перездачі заліку, там бачила ОСОБА_7 та ще двох хлопців, які прибирали пил. ОСОБА_11 знає як учня інституту, але в той день його не бачила. Не бачила та не чула щоб ОСОБА_7 вимагала у Кадацького грошові кошти, але про це говорив сам ОСОБА_30 , коли вони перебували в одній компанії.
Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що ОСОБА_7 ніколи не бачила та не знала, бачила її по телебаченню та на білбордах. Про гроші їй нічого не відомо, ОСОБА_7 ніколи не вимагала у неї гроші і вона їй гроші не платила. До неї приходив чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_8 та просив, щоб вона вмовила свого онука ОСОБА_26 відмовитись від обвинувачень відносно його дружини. ОСОБА_8 приносив контрольну роботу її онука і документ, в якому стояли оцінки «0» та «2», що були виставлені її онуку. ОСОБА_16 їй повідомляв, що сплатив гроші на рахунок в якийсь банк і вона бачила квитанцію про таку сплату та повторно підтвердила суду про те, що квитанція про сплату була саме від банку. Їй відомо, що її онук ОСОБА_26 здавав залік з гінекології та акушерства 27.06.2012 року та такий залік здавав шляхом написання письмової роботи разом з іншими студентами.

Оскільки, вказані свідки також були допитані органом досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, тобто їх свідчення отримані органом досудового розслідування з недодержанням порядку проведення процесуальної дії (поза межами кримінального провадження, порушеного відносно ОСОБА_7 ), їх покази ґрунтуються на чутках, думках інших осіб та припущеннях, проте, ані органом досудового слідства при розслідуванні справи, ані прокурором, який пред`являв ОСОБА_7 обвинувачення та підтримував це обвинувачення в суді, на підтвердження правомірності отримання таких джерел доказів не представлено, а тому - не зрозуміло з яких джерел взята така інформація і на яких підставах прокурор вважав ці обставини доведеними та поклав в основу обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 .

Враховуючи вищезазначене, суд може розцінювати твердження в обвинувальному акті щодо вимагання ОСОБА_7 у ОСОБА_11 грошових коштів лише як припущення, яке відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, в якій закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, що цілком узгоджується з гарантіями, що закріплені в ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основновоположних свобод 1950 року, де у визначенні кримінального обвинувачення кожному гарантовано право на справедливий розгляд справи щодо нього незалежним і безстороннім судом із застосуванням презумпції невинуватості, а також визначено в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», де зазначено, що докази мають визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад тоді, коли їх збирання та закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами, суд розцінює надані покази свідків як недопустимі, оскільки, є такими, що отримані з порушенням закону. Аналогічні гарантії містить і Міжнародний пакт про громадянські та політичні права 1966 року, ратифікований Указом Президії Верховної Ради української РСР від 19.10.1973року №2148-УІІІ.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що в травні 2012 року до нього з`явились працівники ОБОПу та наполягали на тому, щоб він дав вказівки викладачам проставити оцінки студентці ОСОБА_31 , у якої було 12 пропусків та 8 «н/б», але він відмовив. Після цього йому стало відомо про те, що в серпні 2012 року в ОБОП стали викликати студентів та вимагати від них сказати про те, що він вимагав у них хабарі. Всі події відбувались під тиском, погрозами виключення з інституту, а тому до нього звернулись студенти та просили захисту. Він повідомив їм про те, що вони повинні вчинити по совісті, тоді студенти порадились і вирішили писати скарги до прокуратури області та до ОБОП про те, що вони стають на захист ОСОБА_7 .. ОСОБА_11 був студентом медичного інституту СумДУ, практично на прикінці навчання почав погано вчитися, поводився як клоун, вимагав у викладачів поставити йому позитивну оцінку, оскільки він не буде лікувати українських людей, а поїде в Ізраїль на постійне місце проживання. Сумісно з ОСОБА_16 він проводив наукову роботу, що є підтвердженням факту відсутності упередженого ставлення до ОСОБА_16 з боку як нього самого так і його дружини ОСОБА_7 , яка викладала в групі ОСОБА_28 предмет «акушерство та гінекологія». Студент ОСОБА_26 мав велику кількість боргів з навчання, його бабуся ОСОБА_21 прийша до нього і вимагала, щоб від дав вказівку ОСОБА_7 , щоб вона поставила її онуку позитивну оцінку, але він їй в цьому відмовив. Тоді мати ОСОБА_29 від імені свого сина написала ректору заяву про те, що ОСОБА_26 дійсно погано навчається, має пропуски занять і такий стан речей відбувся з власної недбалості до навчання ОСОБА_32 .. Ректор університету дав вказівку про те, що ОСОБА_33 необхідно допомогти і ОСОБА_7 призначила йому перездачу заліку, який він в подальшому і виконав. На весні 2013 року ОСОБА_26 йому повідомив, що вони втрьох він, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , мали мету помститися ОСОБА_7 , зневажали її і хотіли завдати їй шкоди. ОСОБА_14 здавав всі борги з навчання аж до вересня 2012 року. Також ОСОБА_8 повідомив, що викладачі могли попередити студента про існування заборгованостей з навчання, але до відрахування студентів вони не мають жодного відношення і вказаним питанням займається заступник декана з виховної роботи, студентський профком, орган студентського самоврядування, декан, перший проректор, а потім ректор. Тим більше, в інституті існує студентське самоврядування, яке є великим важелем в процесі навчання студентів.

Він, як директор медичного інституту СумДУ займався матеріально-технічним забезпеченням для інституту. Зазначив, що декан чи директор не може ні практично ні теоретично знати про те, коли студент здає залік чи екзамен. Студенти здають заліки письмово згідно наказу ректора надають письмові відповіді на 3-5 питань, поставлених викладачем і можуть відповідати на додаткові усні запитання. Рівень знань студентів оцінюється щоденно і студент повинен отримати не менше 120 балів щоб отримати допуск до заліку. В медичному інституті є гаряча лінія, куди студент може зателефонувати та поскаржитись на викладача, але таких випадків не було і ОСОБА_11 ніколи нікуди не звертався зі скаргами, оскільки йому ні на що було скаржитись. Також, свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що його не було допитано органом досудового розслідування в кримінальному провадженні відносно його дружини ОСОБА_7 , а кримінальні провадження, що порушувались відносно нього та інших викладачів інституту, були закриті та постанови про закриття набрали законної сили. На даний час вони не скасовані.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 пояснила суду, що ОСОБА_7 є її викладачем в медінституті, дівчата навчались краще, а хлопці гірше. Якщо виникали заборгованості з навчання, то студенти, в тому числі і вона, перездавали такі заборгованості. У ОСОБА_11 була погана успішність, він постійно сперечався зі всіма викладачами, поводився агресивно, міг бути не готовим до заняття, спав на парах, не писав конспекти. ОСОБА_7 завжди попереджала студентів про наявність заборгованостей та надавала можливість їх закрити шляхом написання робіт та відповідей на усні питання. Їй нічого не відомо з приводу спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 27.06.2012 року.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що ОСОБА_7 була її викладачем в медінституті. Кадацького знає зі школи, він товаришував з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , навчались разом з 2007 року і в зв`язку з тим, що їхній товариш ОСОБА_36 був відрахований з медінституту за неуспішність, вони вирішили помститись викладачу ОСОБА_7 і ОСОБА_11 почав звинувачувати її у вимаганні від нього грошових коштів за здачу заліку. З самого початку навчального 2012 року у ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 була незадовільна успішність, ОСОБА_30 на парах у ОСОБА_7 поводився зухвало, мав багато двійок. Двійки можна було відпрацьовувати на заняттях, але ОСОБА_30 їй особисто говорив, що писати конспекти не буде, постійно сперечався з ОСОБА_7 .. Весною 2012 року ОСОБА_16 не був допущений до заліку, а потім говорив, що здав залік. Восени 2012 року казав, що ОСОБА_7 вимагала у нього гроші і в листопаді 2012 року в актовому залі їм повідомили про те, що студент подає в суд за те, що викладачі вимагають гроші у студентів. Їй та іншим дівчатам ОСОБА_30 повідомив особисто, що у них будуть неприємності, оскільки, вони підтримували та захищали ОСОБА_7 .. В тому числі з такими погрозами ОСОБА_16 телефонував студентці ОСОБА_37 , задавав питання, говорив, що ОСОБА_7 є їх улюбленим викладачем, а тому у них будуть неприємності. Потім, коли їх викликали в міліцію, то ОСОБА_16 повідомляв, що сміявся разом зі слідчим з того, що ОСОБА_7 є їхнім улюбленим викладачем.

На спростування показань, наданих вищезазначеними свідками сторона обвинувачення не представила суду жодних належних та допустимих доказів, а тому пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_38 , ОСОБА_35 , в тому числі щодо обставин повідомлення інформації самим ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , які є показаннями з чужих слів, суд визнає доказами відповідно до ч.4 ст.97 КПК України, оскільки, а ні ОСОБА_7 , а ні прокурор не заперечували проти визнання їх доказами.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.189 КК України, може виражатись в діях, що зазначені у диспозиції вказаної норми, в тому числі в пред`явленні майнової вимоги, при цьому, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 висловила вимогу ОСОБА_11 про сплату до ПП «Магнат» грошових коштів в сумі 2000 грн. Вищезазначені обставини прокурор доводив в судовому засіданні протоколами, що складались за результатами проведених слідчих дій та негласних розшукових заходів, а також показами свідків: ОСОБА_39 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_10 , які не містять інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_7 ..

Аналізуючи вищевказані показання свідків з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, як того вимагають ст.ст.85,86,94 КПК України, беручи до уваги те, що згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», суд приходить до наступних висновків, що такі покази не можуть бути належними та допустимими доказами, які можуть бути покладені в основу судового рішення. Таким чином, всі висловлювання зазначеними свідками суд не може сприйняти як такі, що прямо чи непрямо, а також «поза розумним сумнівом» доводять наміри ОСОБА_7 вимагати сплати грошових коштів ОСОБА_11 до ПП «Мангат» з погрозою відрахування з числа студентів медичного інституту СумДУ в разі такої несплати і відкидає їх як доказ обвинувачення.

Тобто, жоден з досліджених доказів прямо та «поза розумним сумнівом» не підтверджує наміри та дії ОСОБА_7 вимагати у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 грн., оскільки, в тому числі, прокурором не представлено суду документу, який би прямо вказував на те, що ОСОБА_7 вимагала, а ОСОБА_16 виконав вимогу про сплату грошових коштів в сумі 2000 грн. до ПП «Магнат», а також доказів висловлювання погроз щодо відрахування ОСОБА_16 з числа студентів медичного інституту СумДУ та існування у ОСОБА_7 таких повноважень. Суду представлена ксерокопія квитанції про сплату 2000 грн. ОСОБА_11 до ФОП ОСОБА_10 за віконний блок, яка не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ., Натомість, ксерокопія вказаної квитанції не спростовує покази обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність з її боку протиправних дій відносно ОСОБА_11 та спростовує вказане в обвинувальному акті про вимагання ОСОБА_7 про сплату ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 2000 грн. до ПП «Магнат».

Але, всупереч вимогам ст.ст.9, 91, 92, 94, 223, 237 КПК прокурор не виконав свого обов`язку у кримінальному провадженні і, не забезпечиши повну, об`єктивну та всебічну перевірку вказаних у показаннях свідків та інших письмових документах обставин, не оцінивши зазначені відомості з точки зору належності, допустимості та достовірності, не перевіривши зазначені обставини іншими доказами, - лише здійснив посилання на такі докази в обвинувальному акті та всупереч положень ч.2 ст. 94 КПК України про те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, зробив висновки про те, що ОСОБА_7 вчинила вимагання чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів.

За таких обставин, враховуючи, що інформація представлена вказаними свідками органом досудового розслідування не перевірялась на достовірність, а заявлення допиту вказаних осіб в якості свідків здійснено з порушення вимог ст.214 КПК України, суд визнає всі ці покази неналежними та недопустимими доказами і не може їх використовувати при прийнятті процесуального рішення.

Таким чином, прокурор всупереч ч.2 ст.9 КПК України не дослідив повно, всебічно і неупереджено обставини кримінального правопорушення та включив до обвинувального акту недоведену доказами обставину щодо погрози обмеження прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_11 , який не є потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Жоден із наданих суду стороною обвинувачення доказів не доводить наявності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, а саме: прямого умислу незаконно отримати майно ОСОБА_11 , а відсутність вини не породжує юридичної відповідальності.

У звязку з цим суд вважає необхіднім визнати ОСОБА_7 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні і виправдати її за ч. 1 ст. 189 КК України.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням доказів, котрі були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що обвинувачена ОСОБА_7 скоїла інкримінований їй злочин та вина обвинуваченої не знайшла підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане встановлено і ст. 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до положень ст. ст. 284, ч. 1, п.3; 373 ч. 1 п. 2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_7 належить визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.189 КК Ураїни у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та виправдати.

Речові докази по справі: особистий діловий блокнот директора ПП «Магнат» ОСОБА_9 залишити в матеріалах кримінальної справи; роздруківки руху коштів, копія звіту, прибуткові касові ордери, податкові та видаткові накладні, що стосується придбання вікон ФОП ОСОБА_10 в ПП «Магнат», які передані на зберігання під розписку директору ПП «Магнат» ОСОБА_9 залишити у його користуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370,374, 377 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_40 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.189 КК України у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні кримінального правопорушення та ВИПРАВДАТИ.

Речові докази по справі: особистий діловий блокнот директора ПП «Магнат» ОСОБА_9 /а.с.29-30 том.7/ залишити в матеріалах кримінальної справи; роздруківки руху коштів, копія звіту, прибуткові касові ордери, податкові та видаткові накладні, що стосується придбання вікон ФОП ОСОБА_10 в ПП «Магнат»/а.с.31-32 том.7/, які передані на зберігання під розписку директору ПП «Магнат» ОСОБА_9 / АДРЕСА_4 / залишити у його користуванні.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1