Справа № 308/2347/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Інспектор Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженої ОСОБА_5 , яка вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2015 року засуджена за ч.1 ст. 358 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, за ч.4 ст.358 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, та на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік і один місяць. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та один місяць.

Подання мотивоване тим, що засуджена, обов`язки покладені на неї вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2015 року виконувала в повному обсязі, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, за час проживання скарг та зауважень від сусідів до виконавчого комітету Чопської міської ради та міського комунального підприємства ЖКГ «Тиса» не надходило.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання призначене на 05.10.2016 року не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суду не повідомила.

05 жовтня 2016 року судом винесено ухвалу про застосування до засудженої ОСОБА_5 приводу через територіальний орган поліції та призначено розгляд справи на 21.11.2016 року.

Ухвала суду від 05.10.2016 року про привід засудженої ОСОБА_5 виконана не була, засуджена в судове засідання, призначене на 11 год. 10 хв. 21 листопада 2016 року, не з`явилася. Як вбачається з повідомлення Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 21.11.2016 року, ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , вже тривалий час не проживає та теперішнє місце її знаходження не відоме.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подання інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області.

Заслухавши думку прокурора, суд прийшов до наступного висновку.

Суд констатує, що зазначене подання розглядається в порядку, визначеному ст. 539 КПК України, яка допускає розгляд подання по суті без засудженого лише в разі його належного повідомлення про такий розгляд.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, кожен має право на участь у розглядів суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом (принцип доступу до правосуддя, передбачений ч.3 ст. 21 КПК України).

Отже розгляд по суті подання КВІ можливий виключно в разі встановлення дійсного місцезнаходження засудженої з метою реалізації її права на участь у розгляді справи та належного його повідомлення про такий розгляд.

Зазвичай місцезнаходження засудженого встановлюється комплексом передбачених законом заходів по його розшуку.

При цьому, нормами чинного КПК України не передбачено право суду вживати заходів що до розшуку засудженого, оскільки відповідно до положень ст. 335 КПК України суд може оголосити в розшук лише обвинуваченого на стадії судового провадження.

Натомість відповідно до ч.1 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Комплексний аналіз зазначених вище нормативних актів вказує на те, що подання КВІ про звільнення особи від відбування покарання призначеного вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, місцезнаходження якої у визначеному законом порядку не встановлено, розглядатись по суті не може, а розшук засудженої особи після постановлення вироку до повноважень суду КПК України не віднесений.

З таких підстав, подання КВІ про звільнення від відбування покарання призначеного вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженої дійсне місце перебування якої не встановлено та не вжито всіх необхідних заходів щодо розшуку такої особи, є передчасним.

Дослідивши матеріали подання, беручи до уваги те, що засуджена ОСОБА_5 на виклики суду не з`являється, а розгляд даного подання у відсутності засудженої є неможливим, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд приходить до висновку, що внесене інспектором подання слід повернути для встановлення місцезнаходження засудженої ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженої ОСОБА_5 , - повернути до Ужгородського районного підрозділу Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області разом із особою справою засудженої для встановлення місця перебування засудженої ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1