Cправа № 750/347/17
Провадження № 1-кс/750/55/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк,

в с т а н о в и в :

12.01.2017 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, котрі той зобов`язаний вчинити у визначений строк, а саме не ненаданні слідчим відповіді про розгляд його клопотання від 01.11.2016 щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 таку підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, при цьому він не заперечував твердження слідчого щодо отримання відповіді від того 09.11.2016. Також пояснив, що не мав жодних поважних причин, котрі би перешкоджали звернутись з такою скаргою до суду раніше.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення тієї, зазначивши, що ОСОБА_3 01.11.2016 дійсно звертався до нього з клопотанням, яке ним було отримане 02.11.2016 та на яке 09.11.2016 йому була направлена відповідь, яку ОСОБА_3 отримав особисто того самого дня - 09.11.2016.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого та дослідивши в судовому засіданні надані матеріали скарги, суд доходить висновку, що за результатами розгляду скарги, належить відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Наряду з чим, суд послуговується і установами ст. 26 КПК України «Диспозитивність», відносно того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Всі питання, пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, віднесених до компетенції слідчого судді, регламентуються виключно комплексом норм ст.ст. 303-310 КПК України. Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Таким чином бездіяльність слідчого настає після спливу строку зазначеного у ст. 220 КПК України.

Як було встановлено в судовому засіданні, клопотання ОСОБА_3 від 01.11.2016 було отримано слідчим 02.11.2016, у зв`язку з чим, строк оскарження бездіяльності слідчого, з яким звернулась особа, яка подала скаргу починається після спливу строку зазначеного у ст. 220 КПК України, а саме з 06.11.2016, однак особа, яка подала скаргу, звернулась до суду з даного приводу лише 12.01.2017, при цьому в судовому засіданні було встановлено, що ніяких перешкод для подачі даної скарги раніше, у строк встановлений законом, особа не мала, про що пояснила безпосередньо в судовому засіданні, у зв`язку з чим, суд вважає, що, за встановлених обставин, особою безумовно були пропущені строки на подачу такої скарги, відповідно до вимог ст. 304 КПК України. Крім того, питання про поновлення цього строку, особою, яка подала скаргу не порушене.

Ці норми закону ст. ст. 22 та 26 КПК України кореспондуються, відповідно, до приписів ст. 304 КПК України, яка передбачає два самостійних інститути, що унеможливлюють розгляд скарги по суті, оскільки законодавець прямо покладає на суд обов`язок повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження саме за умови порушення особою, яка подала суду процедури подачі такої, оскільки це може бути судом перевірене лише до відкриття провадження, але ніяким чином не після того, про що і наголошує принцип диспозитивності.

Разом з тим, оскільки порушення вимог ст. 304 КПК України особою, яка подала скаргу, були встановлені лише під час судового розгляду, позаяк пересвідчитись стосовно тих, суд до цього був позбавлений можливості, та за відсутності механізму скасування ухвали слідчого судді про відкриття провадження за скаргою та повернення скарги особі, яка її подала, дані умови є достатньою підставою для відмови у задоволенні скарги, адже інше рішення призвело би до порушення судом вимог ст. 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 26, 303, 306, 307, 309 КПК України,
у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1