АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006111 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0006111 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому неконкретизоване формулювання обвинувачення, що у свою чергу позбавляє обвинувачену реалізувати право на захист.
При цьому суд в ухвалі вказав, що обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вже повертався прокурору у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містив формулювання обвинувачення, разом з тим, як вбачається із обвинувального акту, який 29.04.2016 року,після усунення недоліків, надійшов до суду, недоліки, на які вказав суд в своїй ухвалі, не виконані в повному обсязі і обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 , знов є неконкретним, що позбавляє її права ________________________________________________________

Справа №11-кп/796/1307/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 2 ст. 364 КК України Доповідач ОСОБА_1
захищатися від пред`явленого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення не визначено за яким саме кримінальним законом за дією у часі кваліфіковано дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки обвинуваченій інкриміновано вчинення кримінального правопорушення у 2013 році, а станом на той час була чинною редакція ч. 1 ст. 364 КК України від 05.04.2001 року, відповідно до якої передбачалась відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотиів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Таким чином, обвинувальний акт також не містить і правової кваліфікації вчиненого діяння відповідно до закону, який діяв на час інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу про направлення обвинувального акту до Солом`янського районного суду м. Києва для проведення підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що усі вимоги ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта дотримані та обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК Українимістить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

При цьому, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить виключної вимоги чи заборони щодо викладення у обвинувальному акті формулювання обвинувачення у певній послідовності, як то перед або після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення чи правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Крім того, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення про вчинення злочину за ч. 2 ст. 364 КК України є конкретним - містить в собі обставини, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а також й обставини, що впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення і обвинувачена ОСОБА_6 була негайно і детально повідомлена зрозумілою для неї мовою про характер, причини підозри й обвинувачення проти неї.
Водночас, суд під час підготовчого провадження має керуватися вимогами ст.ст. 314, 315 КПК України, відповідно до яких суд не має повноважень щодо з`ясування та встановлення обставин визначених ст. 91 КПК України, оскільки ці обставини з`ясовуються під час судового розгляду.
Щодо вимоги суду про необхідність зазначення стороною обвинуваченнятого, за яким саме кримінальним законом за дією у часі кваліфіковано дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 364 КК України, то вона не передбачена положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 31.07.2015 оголошувалася підозра у вчиненні злочину, ознаки якого передбачені ч. 2 ст. 364 КК України в редакції КПК України станом на 31.07.2015, а після усунення недоліків, згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2016, прокурором згідно з оголошеною підозрою було складено й обвинувальний акт, який 29.04.2016 року затверджено та скеровано до суду.
Також звертає увагу й на те, що і злочинність, і караність, й інші кримінально-правові наслідки вказаногодіяння визначені КК України як на час вчинення злочину, час складання обвинувального акту, так і на сьогодні.

До того ж, відповідно до положень ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, а механізм відновлення досудового розслідування (після складеного обвинувального акту), як й інститут додаткового розслідування (проведення будь-яких слідчих дій після повернення обвинувального акту судом), чинним КПК України не передбачений.
Таким чином, внаслідок істотного порушення норм Кримінального процесуального законодавства України, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення обвинуваченої проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд послався на неконкретність викладеного в ньому обвинувачення, але при цьому не зазначено в чому саме полягає неконкретність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.
Крім того, посилаючись на невиконання прокурором попередньої ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, залишається незрозумілим, зважаючи на відсутність такої ухвали в матеріалах провадження, яким чином суд встановив, що недоліки, на які було вказано в ухвалі від 25.02.2016 року, не виконані в повному обсязі, а обвинувачення висунуте ОСОБА_6 знов є неконкретним, хоча в той же час за твердженнями суду попередньою ухвалою обвинувальний акт був повернутий у зв`язку з тим, що не містив формулювання обвинувачення.
Тому за відсутності у матеріалах провадження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2016 року колегія суддів позбавлена можливості перевірити правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

В той же час, як вважає колегія суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав (неконкретності викладеного в ньому обвинувачення), суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і визначення юридичної кваліфікації дій обвинуваченої, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Також не є обгрунтованими і посилання суду на відсутність в обвинувальному акті правової кваліфікації вчиненого діяння відповідно до закону, який діяв на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 діяння, оскільки в обвинувальному акті зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а її відповідність дії кримінального закону в часі повинна визначатися у судовому засіданні з урахуванням в т.ч. і положень ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність в часі.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню, а обвинувальний акт - поверненню в суд першої інстанції для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0006111 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3