В И Р О К
іменем України
12 липня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000200 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
27 лютого 2017 року близько 11:00 години в м. Зміїв Харківської області ОСОБА_4 перебувала по вул. Центральній поблизу квартири АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 через незачинені двері, проникла до належної ОСОБА_5 вказаної вище квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала: мобільний телефон "Nokia-220", вартістю 389 грн.; мобільний телефон "Lenovo-A398t", з карткою пам`яті "SanDisk-SDH Ultra", об`ємом 32 Gb, загальною вартістю 850 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1239 грн. 00 коп.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується її показаннями під час судового розгляду, де вона показала про зазначені вище обставини, за яких 27 лютого 2017 року проникла до квартири свого знайомого ОСОБА_5 , звідки таємно викрала два мобільні телефони.

У вчиненому злочині розкаялася, виявила готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність, просила врахувати, що матеріальна шкода відшкодована частково шляхом повернення викраденого майна, а частково шляхом сплати його вартості.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 винна у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, і її дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються: щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, який подав заяву про відсутність до обвинуваченої претензій (а. п. 14).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима (а. п. 25), під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувала (а. п. 26), за місцем проживання скарг на неї немає (а. п. 27-31), на час судового розгляду працевлаштувалася укладчицею-пакувальницею у ПАТ "Харківська бісквітна фабрика" (а. п. 24), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, її належить звільнити з випробуванням, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів - мобільного телефону "Lenovo-A398t" та картки пам`яті "SanDisk-SDH Ultra", об`ємом 32 Gb, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а. п. 32-35), належить вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винною у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон "Lenovo-A398t", картку пам`яті "SanDisk-SDH Ultra", об`ємом 32 Gb, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: