№ 336/251/17
пр. № 1-кп/336/130/2017
УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 , потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 , представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Димитров Донецької області, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотання про арешт майна обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 а саме автомобілю Hyundai Santa Fe, сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Цивільний позивач та її представник в судовому засіданні підтримали клопотання, вказуючи, що відсутність у обвинуваченого постійного працевлаштування та зайнята ним позиція щодо невизнання вини у скоєнні злочину спонукала їх звернутись до суду з таким клопотання з метою забезпечення заявленого позову.

Прокурор залишив клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений та цивільний відповідач, а також захисник проти задоволення клопотання заперечували, зокрема, вказуючи, що запропонований захід забезпечення позову не є співмірним заявленим вимогам.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 ч. 1, 2 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частина 6 ст. 170 КПК України вказує, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вказує ст. 170 ч. 8 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Стаття 61 ч. 1, 2 КПК України вказують, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Стаття 171 ч. 1 КПК України вказує, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 ч. 3 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Цивільний позивач ОСОБА_6 звернулась з позовом у кримінальному провадженні 17.02.2017 року та з того часу, відповідно до положень КПК України, набула статусу цивільного позивача.

За змістом уточненої позовної заяви, яка подана до суду 09.03.2017 року, ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в сумі 67341,13 гривень та моральну шкоду в сумі 10000 гривень. На підтвердження факту завдання шкоди та розміру шкоди надала відповідні документи.

Статтею 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На переконання суду, клопотання цивільного позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується з скоєнні злочину та є цивільним відповідачем, розмір вимог, заявлених ОСОБА_6 до ОСОБА_5 перевищує 73000 гривень, тож з метою забезпечення позову та можливості відшкодування завданої шкоди.

Посилання ОСОБА_5 та захисника на те, що арешт автомобілю є заходом, який не співмірний заявленим позовним вимогам, не підтверджені відповідними доказами, оскільки у суду немає відомостей щодо вартості автомобілю ОСОБА_5 як до, так і після його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Димитров Донецької області, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Hyundai Santa Fe, сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Димитров Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1