печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи начальника слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання від 15 квітня 2016 року у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

В С Т А Н О В И В:
29.04.2016 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи начальника слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання від 15 квітня 2016 року у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

У судове засідання з`явилася заявник ОСОБА_3 , який скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.
Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за прокурора, на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Генеральної прокуратури України з клопотанням про надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за її заявою, проте вказане клопотання було направлено до прокуратури міста Києва, про що заявника було повідомлено.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Рішенням Конституційного Суду України 23.052001 № 6-рп/2001 задекларовано, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та, відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Стаття 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлює, що кожен, чиї права та свободи порушені, має право на ефективний засіб правового захисту.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
В судовому засіданні не встановлено в рамках якого кримінального провадження звернулася ОСОБА_3 та взагалі про його існування, тобто не встановлено процесуальний статус особи, що звернулася з поданою скаргою, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.
Також варто зазначити, що Генеральною прокуратурою України заявника проінформовано про рух її клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи начальника слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання від 15 квітня 2016 року у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя