Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/190/17

Справа № 711/10726/16-к

27 січня 2017 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участю:

секретар - ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді ОСОБА_5 перебуває на розгляді скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

23.01.2017р. до суду через канцелярію надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він заявляє відвід слідчому судді ОСОБА_5 , який вмотивований тим, що ця суддя є грубою і необ`єктивною, образливо відноситься до заявника, що викликає в нього сумнів в неупередженості судді.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлений відвід і пояснив, що суддя ОСОБА_5 вже неодноразово розглядала його скарги та звернення і відмовляла у їх задоволенні з незаконних підстав. Одна з винесених нею ухвал була скасована судом апеляційної інстанції, а інша не підлягає оскарженню, а тому є дійсною. В судових процесах суддя акцентує увагу на допущених заявником у його скаргах помилках, що принижує його честь і гідність. Зазначив, що суддя не дотримується обов`язкових для суддів Бангалорських принципів поведінки суддів. Просив задовольнити його заяву.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про відвід та зазначив, що покладається на розсуд суду при вирішенні цього питання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо є інші обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).
В заяві про відвід заявник зазначає про наявність суб`єктивного критерію, який обґрунтовується поведінкою судді. Разом з тим, суд зауважує, що незгода з процесуальними діями судді в інших судових провадженнях не є підставою для відводу судді. Особа, яка вважає, що діями судді порушуються вимоги закону, має право на оскарження таких дій в порядку передбаченому законодавством. Повноваження щодо оцінки виконання судом першої інстанції вимог процесуального закону належить судам вищих інстанцій і може бути предметом дисциплінарного провадження щодо судді.
Твердження заявника щодо образливого ставлення судді ОСОБА_5 до нього є необґрунтованим, оскільки ґрунтується виключно на суб`єктивному сприйнятті ним поведінки судді. Будь-яких доказів того, що суддею вчинено дії, які свідчать про упереджене ставлення до заявника, суду не надано.
Тож зазначені в заяві доводи щодо особистості судді та наявності в нього суб`єктивного упередженого ставлення до особистості ОСОБА_4 нічим не підтверджуються і є його припущенням, а тому не є підставою для відводу судді. Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у діях судді ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 при розгляді судової справи №711/10726/16-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1