УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Автомобіль марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , відповідно до довіреності від 03 липня 2017 року передано в розпорядження ОСОБА_11 .
Так, встановлено, 29 липня 2017 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особами перебували неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 .
В цей час, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, побачили припаркований автомобіль марки Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску, що належить потерпілому ОСОБА_12 . Відразу після цього, у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, обравши обєктом свого злочинного посягання автомобіль Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску, внаслідок чого останні вступили у злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, відповідно до раніше заготовленого плану злочинних дій, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до водійських дверцят вказаного автомобіля, після чого, використовуючи заздалегідь заготовлений технічний пристрій «грабер», відкрив водійські дверцята. В цей час, ОСОБА_6 , відійшовши від вказаного автомобіля приблизно на десять метрів, почав спостерігати за навколишньою обстановкою.
Продовжуючи свої злочинні посягання, ОСОБА_5 присів за кермо вказаного автомобіля, після чого з салону відчинив передні пасажирські дверцята. Відразу після цього на переднє пасажирське сидіння присіла невстановлена досудовим розслідуванням особа.
Після цього, перебуваючи в салоні даного автомобіля, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь заготовлений технічний пристрій, що надає доступ до електронної системи автомобіля, а також металевий ключ та іммобілайзер привів у дію двигун автомобіля Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску.
Продовжуючи свої злочинні посягання, ОСОБА_5 з метою втечі з місця вчинення злочину, вийшов із салону вказаного автомобіля. В цей момент на водійське сидіння даного автомобіля присів ОСОБА_6 .
Перебуваючи в салоні автомобіля, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, користуючись вже заведеним станом автомобіля, увімкнувши передачу, почали рух на ньому, тим самим ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску.
В подальшому автомобіль марки Mitsubishi Lanсer, р/н НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), сірого кольору, 2008 року випуску було виявлено та вилучено по АДРЕСА_4 , після чого повернуто потерпілому.
В ході досудового розслідування, проведеними заходами було викрито та затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
29.07.2017 року ОСОБА_5 у передбаченому статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
29.07.2017 року ОСОБА_6 у передбаченому статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Так, 29.07.2017 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського 38/10 у ОСОБА_5 , з лівої кишені джинсів вилучено грошову купюру номіналом 200 гривень серії СЕ8870402 та з маленкього карману джинсів вилучено іммобілазер. В ході огляду місця події за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського 38/10 біля електроопори №182 поруч із автомобілем марки «Ауді», р.н. НОМЕР_6 виявлено та вилучено гайковий ключ (розмір 13), з обломаними із однієї сторони «ріжками»; складний ніж, предмет схожий на автомобільний брелок чорного кольору. В ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 під час поверхневого огляду ОСОБА_6 , 1996 р.н. виявлено та вилучено автомобільний брелок сигналізації марки «Шериф», з написом «PIT4BTX94LCD» та брелок марки «Magicar 6» з написом « НОМЕР_1 », мобільний телефон марки «Астро», ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з картками мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .
Крім того, було встановлено, що підозрювані пересувались на автомобілі марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_6 . Внаслідок чого, відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 29.07.2017 року було проведено обшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , що знаходився поряд із будинком №38/10 по пр-ту Маяковського у м. Києві. В ході обшуку даного транспортного засобу, виявлено та вилучено сумочку з блискавкою, в якій знаходиться електронний пристрій червоного кольору з екраном та чорними дротами до нього; барсетка чорного кольору у одному із відділень якої знаходиться копія паспорта на ім`я ОСОБА_7 , 1984 р.н.; в бардачку виявлено дві чорні матерчаті будівельні рукавички та два страхові поліси.
Відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 29.07.2017 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адерсою: АДРЕСА_2 в ході якого було вилучено девять металевих заготовок під автомобільні ключі, два воронка, іммобілайзер чорного кольору, автомобільний перехідник, ключ автомобільний «Тойота», договір ломбарду «Скарбниця» №АЕ1643248 на імя ОСОБА_6 , сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_10 , картка банку VAB№ НОМЕР_11 на імя ОСОБА_8 , картка ломбарду «Скарбниця» № НОМЕР_12 , візитна картка на імя ОСОБА_9 з номером НОМЕР_13 , мобільний телефон марки Fly, імеі НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , мобільний телефон марки Fly, імеі НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , мобільний телефон марки Bravis, імеі НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , мобільний телефон Bravis імеі НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , мобільний телефон Samsung, імеі НОМЕР_22 із встановленою сім-карткою НОМЕР_23 , мобільний телефон марки Engo, імеі НОМЕР_24 з сім-карткою НОМЕР_25 , мобільний телефон марки Nokia, імеі НОМЕР_26 , НОМЕР_27 з сім-карткою НОМЕР_28 , мобільний телефоно Nomi, імеі НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , зарядний пристрій Nomi, сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_31 , автомобільний пристрій з надписом Power, брелок сигналізації «Шериф» з ключем автомобіля Mazda, окуляри марки Kleiman оптика, парфуми LHOMME HAYARI, мобільний телефон марки Nokia, імеі НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , стрічка скотч білого кольору.
Санкцією ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.
Вищеперераховане майно, яке було вилучено в ході проведених оглядів місця події та обшуків під час затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що перебувало у користуванні останніх, яке може використовуватись як предмети, засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та при огляді яких виникне можливість встановлення причетності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0010623 від 29 липня 2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1