Справа № 362/2006/14-к
Провадження № 1-в/362/1/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові в залі суду клопотання в.о. начальника Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про заміну несплаченої суми штрафу на реальний строк позбавлення волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, не працюючому, засудженому вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2014 року за ч.1 ст. 203-2 КК України до штрафу в розмірі 170.000 грн.з конфіскацією 11 гральних автоматів,-
В С Т А Н О В И В:
В.о.начальника Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся на адресу суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України покарання у виді несплаченого штрафу на покарання у виді позбавлення волі.
З клопотання вбачається, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2014 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170.000 грн., з конфіскацією грального обладнання. Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив задовольнити клопотання та замінити засудженому ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України покарання у виді несплаченого штрафу на покарання у виді позбавлення волі
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, замінити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу на покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. 53 ч. 5 КК України.
Засуджений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про заміну йому несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі заперечив та вказав, що може частинами сплатити штраф.
Заслухавши думку прокурора, засудженого, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч. 5ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподаткованих мінімумів доходів громадян у таких межах: 1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості; 2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; 3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду від 29.05.2014 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн., з конфіскацією грального обладнання в результаті вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вирок Васильківського міськрайонного суду від 29.05.2014 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 01.07.2014 року. Після набрання вироком законної сили, 01.07.2014 року за вихідним № 1-кп/362/182/2014 направлено повідомлення про порядок та умови виконання штрафу, про отримання повідомлення свідчить поштове повідомлення. Однак станом на час розгляду в суді вищезазначеного клопотання прокурора про заміну засудженому покарання у виді несплаченого штрафу на покарання у виді позбавлення волі, вказаний штраф ОСОБА_4 не сплачено.
Однак, разом з тим ст. 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлено імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Так, зокрема приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Крім того, ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладеної у рішенні по справі № 5-324кс15 від 24.12.2015 року, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК України , у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.
Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Лише не сплата засудженим штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Судом було встановлено, що вироком суду ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн., штраф не сплатив, до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не притягувався, відповідно, вироку суду, яким ОСОБА_4 було б визнано винним в ухиленні від відбування покарання у виді штрафу, не існує. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про заміну засудженому ОСОБА_4 призначеного за вироком суду покарання у виді штрафу в розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. на покаранням у виді позбавлення волі слід відмовити у зв`язку закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. 539 КПК України, ст. 80 та ст. 389 КК України, суд,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання в.о. начальника Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про заміну покарання в порядку ст. 539 КПК України, несплаченого штрафу покаранням у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_4 відмовити у зв`язку закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1