Справа № 145/337/16-к
Провадження №11-кп/772/1173/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 0000029 від 25.01.2016 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рея, Бердичівського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженим, непрацюючим, раніше судимим 01.10.2015 Тиврівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК Україничастково приєднано невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду від 18.12.2014 і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяця, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Тиврівського районного суду від 01.10.2015 ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 6 місяців.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

за участю: секретаря: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника:

В С Т А Н О В И В:
Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Тиврівського районного суду від 01.10.2015 ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 4 роки 6 місяців.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що 25.01.2016 р. близько 17 год. ОСОБА_5 , проходячи по вулиці Фрунзе в м.Гнівань Тиврівського району був зупинений працівниками поліції Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області. В ході поверхневого огляду ОСОБА_5 у зовнішній правій кишені куртки останнього було виявлено та вилучено металевий предмет, який за зовнішнім виглядом відноситься до різновиду холодної зброї - кастету.

Згідно висновку експерта № 34-Х від 28.01.2016 металевий предмет, який було виявлено у ОСОБА_5 , є холодною зброєю. Даний предмет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «кастетів спрощеної конструкції», який останній носив без передбаченого законом дозволу.

Не оспорюючи кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення та доведеності власної вини, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції в ухваленому щодо нього вироку не застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до КК України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі п. «г» ч. 5 ст. 72 КК України. Зазначає, що звертався до суду з клопотанням про застосування вище вказаного закону. Але у резолютивній частині вироку строк попереднього ув`язнення йому зарахований не був. Тому обвинувачений просить зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 , дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не обгрунтована та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: рішення про залік досудового тримання під вартою. Як вбачається з вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 року такий залік здійснено не було.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 263 КК України 25.01.2016 року, про що були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000029 від 25.01.2016 року, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування і в ході судового розгляду застосовані не були.

До вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України ОСОБА_5 вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року було засуджено до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Тобто ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 263 КК України в той час коли мав би відбувати покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року, але фактично обвинувачений почав відбувати покарання за вироком від 01.10.2015 року та був поміщений у місця позбавлення волі 20.02.2016 року

За правилами ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, із розрахунку: один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі. Попереднє ув`язнення закінчується моментом набрання вироком законної сили.

Виходячи з вищевикладеного суд першої інстанції правомірно не здійснив залік досудового тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 тому, що на те не було законних підстав, так як попереднє ув`язнення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України не застосовувалось, а ув`язненя було здійснено 20.02.2016 року за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року, за іншим кримінальним провадженням. Тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 0000029 від 25.01.2016 року залишити без задоволення.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 0000029 від 25.01.2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: