Справа № 524/9013/16-к
У Х В А Л А
23.12.2016 року року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі : головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В :
Вищевказаний обвинувальний акт 21.11.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .
22.11.2016 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
25.11.2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 23.01.2017 року.
У зв`язку з тим , що у період з 24.12.2016 року по 14.01.2017 року особи , які знаходяться під вартою будуть етаповані із Кременчуцького ІТТ до слідчого ізолятору №23 м. Полтави ,також у період з 03.01.2017 року по 22.01.2017 року головуючий по справі - суддя ОСОБА_1 буде знаходитись в додатковій відпустці за вислугу років і судовий розгляд справи відкладений на 10.02.2017 року , а у обвинуваченого ОСОБА_5 сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримують думку прокурора , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які не заперечують проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, приходить до наступних висновків :
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме знаходячись на волі незаконно впливати на потеріплих та свідків , у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.
При вирішенні питання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу , судом враховується також той факт, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину проти власності та злочину проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів , які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої , середньої тяжкості та тяжкого злочину, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 331, 369 , 372 КПК України, суд , -
Продовжити застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2,3 , ст.. 190 ч.2, ст.. 358 ч.1, 4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 23.12.2016 року до 20.02.2017 року включно.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1