справа № 462/1663/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніш судимого 9.02.2015 року Шевченківським районним судом м.Львова за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1р.6 міс., проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт , згідно до якого 26.11.2015 року близько 17.20год. під час обшуку працівниками Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області в квартирі ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 було вилучено 7 фольгованих згортків з білими кристалами невідомого походження в середині, які ОСОБА_5 зберігав з метою власного вживання. Згідно висновку експертизи Львівського НДКСЕ МВС України №3/1531 від 18.02.2016 року в кристалічних речовинах білого кольору , що знаходиться в сімох згортках фольги, виявлено метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальна маса мета дону становить 0, 4873 г.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно 26.11.2015 року він віддав працівникам поліції, які прийшли до нього за місцем проживання, наркотичні засоби, що ним зберігались для власного вживання. У скоєному кається, просив суворо не карати, страждає на гепатит С.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст. 309 ч.1 КК України, оскільки своїми протиправними діями ОСОБА_5 незаконно зберігав наркотичний засіб, без мети збуту.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику, його стан здоров`я - захворювання на гепатит С, та також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, та що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені .

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу.

Також суд вважає, що вирок Шевченківського районного суду Львівської області від 9 лютого 2015 р. слід виконувати самостійно, виходячи з наступного.

При вирішенні даного питання суд враховує, що штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст. 70) та за сукупністю вироків (ст. 71), а виконується самостійно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання. Штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст. 70) та за сукупністю вироків (ст. 71), а виконується самостійно. Штраф як додаткове покарання також виконується самостійно (ч. 3, 4 ст. 72).

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1050 ( одна тисяча п`ятдесят) грн.

Вирок Шевченківського районного суду Львова від 9 лютого 2015 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1р.6 міс. виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_5 у доход держави судові витрати за проведення хімічної експертизи №3/1531 від 18.02.2016 року у розмірі 460,80 грн.
Речовий доказ 7 фольгованих згортків з білими кристалами в середині метадон 0,4873г в пакеті №1 та 2 ватні тампони із змивами з рук ОСОБА_5 в пакеті №2, що зберігаються в камері зберігання речових доказів в ГУ НП у Львівській області за квитанцією 010293, номер журналу 4 , порядковий номер 205, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1