Справа № 360/2157/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000973 від 08 вересня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бабинці Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , працюючого підсобним робітником транспортного цеху в ТОВ ''Артель'' в сел.Бабинці Бородянського району Київської області, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив:
07 вересня 2016 року, приблизно о 18-й годині, в сел.Бабинці Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем "АЗЛК-2140", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом "Вітязь", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що мав технічно несправний тягово-зчіпний пристрій, рухаючись автодорогою по вул.Заводській, поблизу будинку №23-а, в порушення вимог пункту 2.3 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу,в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,в порушення вимог пункту 31.4.7 д) Правил дорожнього руху України, згідно з яким забороняється експлуатація транспортних засобів, в яких зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги),не був уважний до дорожньої обстановки, не стежив за технічним станом тягово-зчіпного пристрою, внаслідок чого під час руху відбулося роз`єднання від автомобіля причепу, який в подальшому покотився у зворотній бік від автомобіля та наїхав на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на узбіччі біля будинку №23-а по вул.Заводській.

Внаслідок наїзду причепа ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудей та живота з множинними переломами ребер з обох сторін, ушкодженням обох легень, діафрагми справа, розриву легеневої артерії, правої долі печінки, загальної крововтрати 1900 мл, від чого вона померла того ж дня в Бородянській центральній районній лікарні.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що 07 вересня 2016 року, приблизно о 18-й годині, він, керуючи власним автомобілем "АЗЛК" з причепом, рухався по вул.Заводській в сел.Бабинці Бородянського району. В дзеркало заднього виду він побачив, що причеп став віддалятися від автомобіля в сторону узбіччя. Коли він зупинив автомобіль і підійшов до причепа, то виявив потерпілу, яка лежала, приблизно за 2-3 метри перед причепом. Потерпіла іще подавала ознаки життя, була при свідомості і її відправили в лікарню автомобілем швидкої допомоги. Визнав, що перед поїздкою він лише візуально оглянув зчіпний пристрій причепа, а справність пристрою не перевіряв, хоча того дня користувався автомобілем з причепом. Потерпілому він добровільно відшкодував завдані збитки в сумі, приблизно, 15000 гривень.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам злочину і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, має постійну роботу.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого і добровільне часткове відшкодування завданих збитків.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України - у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його здійснення, враховуючи щире каяття обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти ОСОБА_4 волі, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.
Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, яка складається з витрат на поховання його матері ОСОБА_6 , в сумі 39000 грн., та моральної шкоди в сумі 22000 гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 уточнив свої вимоги і у зв`язку з добровільним частковим відшкодуванням ОСОБА_4 майнової шкоди просив стягнути з обвинуваченого на відшкодування майнової шкоди 24000 грн. і на відшкодування моральної шкоди 22000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 уточнений цивільний позов потерпілого визнав повністю.
Суд вважає, що в даному випадку визнання обвинуваченим цивільного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому визнання ним цивільного позову необхідно прийняти, позов задовольнити і стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди 24000 грн. і на відшкодування моральної шкоди 22000 гривень.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути в доход держави судовий збір в сумі 1929 грн. 20 копійок (551 грн. 20 коп.+1378 грн.).
Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 1319 грн. 40 копійок.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 22000 (двадцять дві тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судовий збір в сумі 1929 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 1319 (одна тисяча триста дев`ятнадцять) грн. 40 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_7