Єдиний унікальний номер 722/2053/16-к
Номер провадження 1-кп/719/7/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року
м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора

Кельменецької місцевої прокуратури

Чернівецької області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 14.05.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вітрянка, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянки України, українки, непрацюючої, з вищою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 10.05.2016 року близько 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , перебуваючи в службовому приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області, діючи умисно, протиправно, будучи незадоволеною діями працівників УПСЗН Сокирянської РДА Чернівецької області, почала кричати, висловлювала необґрунтовані вигуки принизливого характеру стосовно некомпетентності і незаконної діяльності на посадах державних службовців всіх працівників вищевказаної установи, проводила огляд на робочому місці спеціаліста ОСОБА_8 . В подальшому, обвинувачена перешкоджала здійснювати ОСОБА_8 прийом документів у інших відвідувачів установи, вириваючи з рук останньої свою особову справу, не реагувала на зауваження спеціаліста щодо своєї зухвалої поведінки та протиправності вимог по поверненню її ( ОСОБА_6 ) особової справи, а також заважала виконувати посадові обов`язки начальнику управління ОСОБА_9 . Вказана поведінка ОСОБА_6 мала місце у присутності відвідувачів, частина з яких внаслідок дій обвинуваченої не змогла закінчити оформлення документів в цей день та змушена була покинути службові приміщення УПСЗН Сокирянської РДА Чернівецької області.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спеціаліст ОСОБА_8 була доведена до стресового стану та не могла виконувати свої посадові обов`язки в період часу з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв, що призвело до припинення роботи відділу прийому громадян УПСЗН Сокирянської РДА.

Своїми діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не визнала та показала, що дійсно вона 10.05.2016 року близько 11 год. 00 хв. прийшла до УПСЗН Сокирянської РДА Чернівецької області, щоб з`ясувати причину неотримання повідомлення про призначення їй соціальної допомоги. Зайшовши в кабінет до ОСОБА_8 , яка проводила прийом іншої громадянки, ОСОБА_6 спокійно, виважено поцікавилась, чому досі не отримала допомогу. У відповідь обвинувачена почула, що необхідно надати додаткові документи. Не погоджуючись із діями ОСОБА_8 . ОСОБА_6 попросила зробити їй копії документів, що знаходились в її особовій справі. Натомість спеціаліст відмовилась, на думку обвинуваченої, виконувати свої посадові обов`язки і, взявши із собою особову справу ОСОБА_6 , пішла до кабінету начальника управління ОСОБА_9 . Обвинувачена вважала, що начальник управління намагається знищити її особову справу, а тому зателефонувала з мобільного телефону до Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області та на гарячу урядову лінію, яким повідомила про свої побоювання. Заперечувала, що кричала в управлінні, перешкоджала роботі установи, здійснювала будь-які інші протиправні дії, вказані в обвинувальному акті.

Обвинувачена підтвердила, що лише у серпні 2016 року отримала допомогу як малозабезпечена сім`я, за призначенням якої звернулась ще 14.04.2016 року. При цьому, зауважила, що така допомога є єдиним джерелом її існування, а тому своєчасність виплата такої допомоги має для неї суттєве значення, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не визнала, її вина в інкримінованому їй злочині підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- показами свідка ОСОБА_10 , яка працює на посаді головного спеціаліста відділу соціальних допомог та компенсаційних виплат УПСЗН Сокирянської РДА з березня 2016 року, відповідно до яких свідок в травні 2016 року в першій половині робочого дня зайшла в кабінет відділу звернення громадян, де побачила обвинувачену, яка в цей час сварилась із спеціалістом відділу ОСОБА_8 , а саме, ОСОБА_6 кричала, погрожувала використати свої особисті зв`язки. Через поведінку обвинуваченої прийом громадян ОСОБА_8 не проводився близько півтора години, люди в черзі були незадоволені. В подальшому, приїхали працівники поліції і відібрали пояснення. При цьому, свідок не пам`ятає точної дати та часу події, а також, чи перебував в цей час ще хтось у кабінеті відділу звернень на прийомі;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка працює на посаді заступника начальника УПСЗН Сокирянської РДА, начальником відділу контролю за правильністю призначення соціальних допомог та компенсаційних виплат. Так, свідок пояснила, що в травні 2016 року виконувала обов`язки начальника Управління. Коли ОСОБА_9 повернулася із районної адміністрації на роботу в свій кабінет, до неї зайшла головний бухгалтер управління для того, щоб свідок підписала фінансові документи. В цей час до робочого кабінету ОСОБА_9 увірвалась ОСОБА_6 та почала кричати. Свідок попросила обвинувачену вийти з кабінету та перестати кричати, тому що вона заважає їй працювати, однак ОСОБА_6 не реагувала на зауваження, продовжувала стояти в дверях кабінету, розмовляючи голосно по телефону та коментуючи поведінку свідка, погрожувала звільнити свідка з роботи, чим заважала ОСОБА_9 виконувати свою роботу.

В подальшому, через п`ять хвилин після того як обвинувачена вийшла з кабінету свідка, до неї зайшла спеціаліст ОСОБА_8 , яка була схвильована, тремтіла та плакала. ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_6 вивела її зі стану рівноваги своїми діями, а саме, розкидала документи на робочому столі ОСОБА_8 , видирала свою особову справу, яку забороняється повертати заявнику після того, як документи, які в цій особовій справі знаходяться, пройшли реєстрацію в управлінні. Внаслідок таких дій обвинуваченої, ОСОБА_8 змушена була залишити своє робоче місце та припинити прийом громадян, незважаючи на те, що в коридорі знаходилась велика кількість людей, які чекали своєї черги. Свідок намагалась заспокоїти ОСОБА_8 , дала їй заспокійливе і через 20-30 хвилин ОСОБА_9 зі спеціалістом повернулись на її робоче місце. В цей час обвинувачена знаходилась в коридорі і продовжувала кричати, звинувачувати працівників управління в хабарництві, в тому, що вони нічого не роблять. Потім ОСОБА_6 підійшла до робочого місця ОСОБА_8 і сказала, що у неї в столі знаходиться хабар, через що спеціаліст ОСОБА_8 змушена була показати обвинуваченій, що у неї немає нічого забороненого в робочому столі. Весь цей час в кабінеті у спеціаліста знаходилась жінка, прийом якої був перерваний і не міг бути завершений ОСОБА_8 через дії ОСОБА_6 . В результаті дана громадянка пішла з прийому і завершила оформлення документів лише на наступний робочий день.

Свідок показала також, що внаслідок такої неадекватної поведінки обвинуваченої прийом громадян не міг здійснюватись приблизно дві години, зокрема з 11 год. до 13 год., а тому більшість людей, що чекала своєї черги пішли додому і повернулись пізніше чи на наступний день. Додала, що спеціаліст ОСОБА_8 на той час була єдиним працівником відділу звернень громадян, ніхто крім неї не міг здійснювати прийом людей. Така ситуація виникла внаслідок кадрових проблем і тривала протягом п`яти місяців.

Свідок зауважила, що така поведінка є характерною для ОСОБА_6 , яка часто вчиняла сварку в управлінні, однак найбільш неадекватно та зухвало обвинувачена поводила себе саме при вищенаведених обставинах. ОСОБА_9 вважала дії спеціаліста ОСОБА_8 щодо обробки документів ОСОБА_6 для отримання соціальної допомоги правомірними, оскільки обвинувачена надала для призначення допомоги неповний пакет необхідних документів і ОСОБА_8 мала право їх вимагати. Після того як управління зібрало всі необхідні довідки допомога як малозабезпеченій сім`ї була призначена і виплачена ОСОБА_6 .

ОСОБА_9 повідомила, що в подальшому звернулась до Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу ситуації, що мала місце 10.05.2016 року;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що в травні 2016 року вона, прийшовши в першій половині робочого дня в Сокирянське управління соцзахисту, побачила обвинувачену ОСОБА_6 , яка виходила з кабінету ОСОБА_8 . Одразу після цього свідок зайшла до службового кабінету спеціаліста та почала писати заяву. В цей час до кабінету вдруге зайшла обвинувачена та на підвищеному тоні намагалась з`ясувати питання відносно довідки. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла суперечка, в ході якої обвинувачена вимагала повернення їй довідки, а спеціаліст пояснювала, що немає права таку їй повернути. Дана суперечка тривала близько 15-20 хвилин. Свідок додала, що ОСОБА_6 була дуже знервованою та намагалась викликати поліцію, звинувачувала працівників Управління в бездіяльності та хабарництві. В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли із службового кабінету, до якого повернулись пізніше вже із начальником Управління. ОСОБА_8 при цьому була у стресовому стані, плакала та не могла закінчити прийом свідка. Прийняття заяви від ОСОБА_11 спеціаліст здійснила лише, коли приїхали працівники поліції. Подальші обставини події свідку не відомі;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка працює на посаді головного спеціаліста відділу пільг УПСЗН Сокирянської РДА, згідно яких в середині травні 2016 року в першій половині робочого дня свідок прийшла до кабінету ОСОБА_8 , щоб віддати їй довідки. В цей час вона побачила, що за ОСОБА_8 ходить ОСОБА_6 , кричить та вимагає віддати їй документи, що заборонено робити після їх надходження в управління. Додала, що в цей час на прийомі у ОСОБА_8 перебувала інша жінка, прийом якої здійснювати було неможливо через поведінку ОСОБА_6 . ОСОБА_8 плакала, перебувала у стресовому стані, свідок намагалась її заспокоїти. Внаслідок дій обвинуваченої робота відділу звернень громадян, в якому працювала на прийомі лише спеціаліст ОСОБА_8 , була припинено до обіду.

Пояснила, що працює на посаді близько 16 років і знає ОСОБА_6 , так як остання часто веде себе подібним чином, однак таку поведінку обвинуваченої бачила вперше;

- показами свідка ОСОБА_13 , яка працює на посаді начальника відділу виплати та призначення соціальних допомог УПСЗН Сокирянської РДА, відповідно до яких свідок чула від своїх колег, що ОСОБА_6 в травні 2016 року спричинила скандал в управлінні, внаслідок чого відділ звернення громадян, де працювала ОСОБА_8 , припинив свою роботу приблизно на півтори години в першій половині робочого дня;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка займає посаду начальника відділу соціальних допомог та компенсаційних виплат УПСЗН Сокирянської РДА. Так, свідок пояснила, що до неї в травні 2016 року приблизно о 10-11 годині прийшла працівник управління і попросила владнати ситуацію, що склалася у відділі звернень громадян. Коли ОСОБА_14 зайшла в кабінет ОСОБА_8 , то побачила там обвинувачену, яка виривала із рук спеціаліста управління свою особову справу. Свідок зрозуміла, що ОСОБА_6 зайшла поза чергою, оскільки в цей час на прийомі в кабінеті відділу звернень громадян знаходилась інша жінка. При цьому, обвинувачена ображала всіх працівників управління, звинувачуючи їх у хабарництві, кричала, підійшла до робочого місця ОСОБА_8 та відкрила шафу, щоби показати, що там нібито знаходиться неправомірна вигода. Однак ОСОБА_6 дістала із робочого місця спеціаліста управління лише льодяники та яблуко. Свідок додала, що не могла заспокоїти обвинувачену, остання поводила себе неадекватно, в результаті чого проводити прийом громадян було неможливо. Зауважила, що віддавати особову справу заявникам категорично заборонено, що неодноразово роз`яснювалось ОСОБА_6 . Жінка, що знаходилась на прийомі громадян і прийом якої було перервано через ОСОБА_6 , так і не змогла завершити оформляти особисті документи, внаслідок чого змушена була прийти на наступний день. Обвинувачена заспокоїлась лише, коли приїхали працівники поліції.

- показами свідка ОСОБА_8 , яка займала посаду завідуючого сектору відділу прийому громадян УПСЗН Сокирянської РДА, відповідно до яких ОСОБА_6 звернулась до управління для роз`яснення, чи має вона право на призначенням соціальної допомоги. Обвинуваченій свідок пояснила, що вона повинна працювати або знаходитись у центрі зайнятості на обліку для призначення допомоги як малозабезпеченій сім`ї. На той час ОСОБА_8 працювала одна у відділі прийому громадян. В подальшому, ОСОБА_6 принесла документи для призначення допомоги, однак, як зазначила свідок, не в повному обсязі.

Приблизно через два тижні обвинувачена повторно прийшла в управління та обурювалась тим, що від неї вимагають додаткових документів, стверджуючи, що працівники управління не мають права це робити. Потім ОСОБА_6 вимагала віддати її особову справу, на що отримала відмову ОСОБА_8 . Остання роз`яснила обвинуваченій, що не вправі повертати документи заявникам, які вже пройшли реєстрацію в управлінні. ОСОБА_6 вийшла з кабінету і повернулась туди приблизно через п`ять хвилин і з криками знову вимагала особову справу, поводила себе агресивно. В цей час на прийомі у свідка знаходилась жінка. На неодноразові намагання ОСОБА_8 пояснити ОСОБА_6 , що їй необхідно донести необхідні документи для призначення допомоги та неможливість віддати обвинуваченій її особову справу, ОСОБА_6 ніяк не реагувала та продовжувала поводити себе неадекватно.

В подальшому, обвинувачена підійшла до робочого столу, що знаходився навпроти робочого місця свідка, та хаотично безпричинно піднімала особові справи з документами інших осіб. ОСОБА_8 зробила їй зауваження, однак ОСОБА_6 ніяк не реагувала та продовжувала переставляти чужі документи. Обвинувачена поводила себе зухвало, агресивно, ображала працівників управління, звинувачуючи їх у хабарництві. Така поведінка ОСОБА_6 призвела до виникнення у ОСОБА_8 стресового стану і як наслідок свідок не могла проводити прийом. Вона змушена була звернутись до керівника ОСОБА_9 , щоб остання владнала ситуацію. Коли ОСОБА_9 намагалась заспокоїти ОСОБА_8 , яка плакала, та розібратись у ситуації, що склалась, до кабінету заступника начальника управління зайшла обвинувачена та, розмовляючи по телефону, на підвищеному тоні коментувала співрозмовнику, що відбувається у кабінеті начальника. Своєю поведінкою ОСОБА_6 заважала працювати ОСОБА_9 , до якої в цей час зайшли працівники управління для підпису фінансових документів. Проте обвинувачена не реагувала на зауваження керівника, внаслідок чого остання не могла виконувати свої службові обов`язки, а саме, вивчити та підписати фінансові документи.

Через декілька хвилин свідок повернулась до свого службового кабінету, в якому вже знаходилась ОСОБА_6 . В цей час в коридорі перебувала велика кількість людей, що чекали своєї черги для прийому документів. Деякі з них продовжували чекати, а інші пішли додому, зрозумівши, що прийом через дії ОСОБА_6 припинився. В кабінеті свідка обвинувачена продовжувала поводити себе неадекватно, звинувачувати працівників управління в бездіяльності та корупційних злочинах, принижувала свідка морально, підійшла до робочого місця свідка та витягнула звідти яблуко і льодяники. Пізніше ОСОБА_6 викликала працівників поліції, які приїхали та відібрали пояснення.

В результаті дій обвинуваченої прийом жінки, яка весь цей час перебувала в кабінеті ОСОБА_8 , був перерваний і вона вимушена була на наступний день прийти та закінчити подання документів в управлінні.

Свідок додала, що на той час вона єдина працювала у відділі прийому громадян і тому робота відділу була припинена через дії ОСОБА_6 в першій половині робочого дня травня 2016 року приблизно на дві години. Робота відділу була відновлена лише після обідньої перерви.

Всі вищевказані свідки підтвердили, що обвинувачена не застосовувала нецензурну лайку по відношенню до працівників управління, однак ображала їх своїми безпідставними звинуваченнями у корупційних правопорушеннях і бездіяльності.

- показами свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких остання 10 травня 2016 року прийшла в УПСЗН Сокирянського району для вирішення особистих питань. Отримавши необхідну для себе інформацію, свідок приблизно о 10 годині залишила приміщення Управління і не бачила там ОСОБА_6 до 10 год.00 хв.;

- витягом з ЄРДР (а.с. 120);

- рапортом начальника сектору ВП від 13.05.2016 року (а.с. 121), відповідно до якого до матеріалів кримінального провадження додано матеріали ЖЕО №1314 від 10.05.2016 року;

- письмовим повідомленнями заступника начальника управління соціального захисту населення Сокирянської РДА ОСОБА_9 від 10.05.2016 року та від 24.06.2016 року(а.с. 122-123), із якого вбачається, що остання повідомила начальника Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_6 10.05.2016 року біля 11 години в цей же день поводила себе неадекватно в управлінні соцзахисту, зокрема в секторі прийому громадян, звинувачувала всіх у хабарництві, без дозволу ОСОБА_8 здійснила огляд її робочого місця, увірвалась до кабінету ОСОБА_9 та на підвищених тонах висловлювала в її адресу погрози. Своїми діями ОСОБА_6 перешкоджала сектору звернень проводити прийом громадян, в результаті чого більше двох годин не вівся прийом громадян та не надавались соціальні послуги мешканцям району, які прийшли на той час до управління;

- листом начальника управління соціального захисту населення Сокирянської РДА ОСОБА_17 від 10.10.2016 року №02-01/4302 (а.с.124), в якому вказано, що ОСОБА_6 перебувала на обліку в УПСЗН та отримувала соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року. Оскільки обвинувачена згідно журналу реєстрації не подавала повторно заяви до управління соціального захисту, виплата допомоги ОСОБА_6 не продовжувалась.

Судом досліджені були також покази свідків сторони захисту, зокрема:

- свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_6 в травні 2016 року прийшла в Управління за довідкою і зайшла в кабінет спеціаліста, двері якого були відкритими. Пізніше в кабінет зайшла інший працівник Управління та зачинила двері кабінету. Пояснила, що обвинувачена не кричала, оскільки має гучний голос. Через 5-10 хвилин після того, як зайшла ОСОБА_6 до кабінету спеціаліста, приїхали працівники поліції. Інших обставин свідок не бачила або не пам`ятала через свій похилий вік;

- свідок ОСОБА_19 , який працює на посаді дільничного офіцера поліції Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, пояснив, що в травні 2016 року поступила заява на «102», в якій йшла мова про те, що обвинувачена порушує порядок в УПСЗН Сокирянського району. Приїхавши із ОСОБА_20 , свідок побачив ОСОБА_6 на лавочці біля приміщення Управління. Підтвердив, що виклик на «102» здійснювала в той день також ОСОБА_6 . Свідок, відібравши письмові пояснення у обвинуваченої, поїхав через 30 хвилин, при цьому остання поводила себе спокійно;

- свідок ОСОБА_21 пояснила, що 10 травня 2016 року перебувала у черзі до відділу прийому громадян управління праці і соціального захисту для отримання соціальних послуг. В цей час ОСОБА_6 , попросивши дозволу зайти без черги, зайшла до службового кабінету ОСОБА_8 . Пізніше обвинувачена вийшла із кабінету і повернулась в подальшому вже з працівниками поліції. Свідок уточнила, що ОСОБА_6 розмовляла голосно, проте не кричала. Вказала, що прийом громадян припинився тільки, коли приїхали працівники поліції. Не пам`ятала, чи виходила із свого службового кабінету ОСОБА_8 . Підтвердила, що в той час, коли ОСОБА_6 зайшла в службовий кабінет ОСОБА_8 , у неї на прийомі знаходилась жінка.

В подальшому, під час одночасного допиту із свідком ОСОБА_8 свідок ОСОБА_21 пояснила, що на прийомі у спеціаліста відділу знаходилась жінка приблизно з 11 год. до 13.00 год., а люди, що знаходились в черзі, почали йти на прийом лише після обіду.

- свідок ОСОБА_22 показала, що 10 травня 2016 року приблизно о 11 годині в Сокирянському УПСЗН бачила як ОСОБА_6 , вийшовши із кабінету спеціаліста Управління, почала на підвищеному тоні говорити, що викличе поліцію. В цей час інший працівник ОСОБА_23 зайшла в кабінет, звідки вийшла обвинувачена. Коли свідок зайшла до кабінету спеціаліста, то побачила, що працівник Управління виглядала стривоженою. Спеціаліст пояснила, що прийом призупинився, тому документи не приймаються і не видаються;

- свідок ОСОБА_20 , який являється сержантом поліції Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівцькій області, показав, що в першій половині дня було повідомлення від працівників Сокирянського УПСЗН про порушення громадського порядку. Коли свідок приїхав в Управління, біля приміщення на лавочці сиділа обвинувачена. Зайшовши в кабінет ОСОБА_8 , ОСОБА_20 побачив, що вона плакала. ОСОБА_8 , даючи пояснення ОСОБА_20 , пояснила свідку, що ОСОБА_6 вимагала від неї особову справу та порушувала громадський порядок в Управлінні. ОСОБА_8 перебувала у стресовому стані та не могла заспокоїтись приблизно півгодини.

Додав, що частина людей, які знаходились в черзі, пішли додому, а інші продовжували чекати.

Пункт 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року визначає, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, зокрема, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України доведена в повному об`ємі та органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачена своїми діями вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При цьому, суд вважає, що покази свідків захисту, які не були безпосередніми очевидцями подій, що відбувались у службовому кабінеті ОСОБА_8 , в основному не спростовують та не суперечать показам свідків обвинувачення, а лише уточнюють їх, зокрема, щодо виклику працівників поліції, перебування обвинуваченої в кабінеті у ОСОБА_8 , часу та місця вчинення злочину.

Окрім того, свідок захисту ОСОБА_22 підтвердила, що прийом громадян був призупинений, а ОСОБА_8 знаходилась у стресовому стані.

Що стосується показів свідків захисту про те, що ОСОБА_6 не кричала, а говорила на підвищених тонах, то суд розцінює дані пояснення як суб`єктивне сприйняття свідками голосу обвинуваченої, та вважає, що такі спростовуються показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

Також суд критично відноситься до показів обвинуваченої в частині правомірності її поведінки у службовому приміщенні управління, оскільки вважає їх обраним ОСОБА_6 способом захисту для уникнення кримінальної відповідальності та такими, що спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення.

При цьому, суд вважає, що журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші дії (а.с. 217-225) та лист ГУНП в Чернівецькій області від 23.01.2017 року (а.с. 226) не є доказами, що підтверджують або спростовують наявність в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а тому суд не бере їх до уваги.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, невизнання останньою вини та наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

Письмовими документами, що характеризують особу обвинуваченої, зокрема є:

- довідка форми №1 про видачу паспорта ОСОБА_6 (а.с. 125);

- характеристика № 499 від 14.06.2016 року, видана виконавчим комітетом Вітрянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (а.с. 126), відповідно до якої ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно;

- довідка № 498 від 14.06.2016 року, видана виконавчим комітетом Вітрянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про склад сім`ї ОСОБА_6 (а.с. 127);

- довідка № 1062 від 18.05.2016 року, видана головним лікарем КУ «Сокирянська ЦРЛ Чернівецької обл.» ОСОБА_24 (а.с. 129), відповідно до якої ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває;

- довідкою про відсутність незнятих і непогашених судимостей у ОСОБА_6 (а.с.130).

При цьому, суд не бере до уваги постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2011 року (а.с.131), оскільки вважає даний документ неналежним доказом, враховуючи те, що відповідно до вищенаведеного рішення суду обвинувачена була звільнена від кримінальної відповідальності, а провадження відносно неї закрито.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Також судом враховуються й фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченої до скоєного, зокрема те, що вона свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

При цьому, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , є вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин через перебування у скрутному матеріальному становищі; наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відтак, враховуючи тяжкість злочину, обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , позитивну характеристику по місцю проживання, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, скрутне матеріальне становище ОСОБА_6 , суд вважає, що доцільно відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України призначити основне покарання у виді штрафу, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

У справі цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі ст.ст. 12, 53, 65-67, 69, ч. 1 ст. 296 КК України та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ