СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/672/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001547 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 22.02.2017 приблизно в 00 годин, знаходячись по вул. Покотило, 9 в м. Києві, шляхом ривка, відкрито викрав чуже майно, яке належить гр. ОСОБА_5 завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 032 гривні 40 копійок.

Так, ОСОБА_3 , 22.02.2017 року, у нічний час, йшов по вул. Покотило в м.Києві. Проходячи біля будинку № 9 він звернув увагу на двох раніше не знайомих йому жінок, котрі йшли попереду нього. При цьому, в руці однієї з вказаних жінок, а саме у гр. ОСОБА_5 , він побачив сумку, яку вирішив відкрито викрасти, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном та обернення на свою користь і особистого збагачення, ОСОБА_6 , 22.02.2017 року, приблизно в 00 годин, знаходячись по вул. Покотило, 9 в м. Києві, наздогнав раніше не знайому йому гр. ОСОБА_5 та шляхом ривка, відкрито викрав належне їй майно, а саме:

- жіночу сумку, вартістю 100 гривень, в якій знаходились:

- гроші в сумі 750 гривень;

- банківські картки «Ощадбанк» та «Приватбанк», які матеріальної цінності не представляють;

- службове посвідчення та дві електронні перепустки, які матеріальної цінності не представляють;

- косметичка, матеріальної цінності не представляє;

- ключі, матеріальної цінності не представляють;

- зонт складний, вартістю 150 гривень;

- мобільний телефон «Нокіа ХЗ-02» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1992 гривні 40 копійок, в якому знаходилась сім-картка, вартістю 30 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3 032 гривні 40 копійок.

Відкрито викравши чуже майно, яке належить гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_3 побіг у двір одного з будинків по пр.Л.Курбаса в м. Києві, де діставши з сумки гроші та мобільний телефон, сховав їх у кишеню своєї куртки у яку він був одягнений, а сумку з іншим майном потерпілої викинув у смітник. Після цього, ОСОБА_3 , прослідував за місцем свого мешкання, де залишив викрадене на зберігання та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

21 червня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.186 ч.1 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому ці його дії кваліфікує за ст.186 ч.1 КК України, за якими належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 21 червня 2017 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 червня 2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1