Справа № 444/1410/17
Провадження № 1-кп/444/140/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторони обвинувачення ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
малолітнього потерпілого ОСОБА_6
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, проживає АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, ІПН НОМЕР_1 , раніше судимий, а саме, 11.10.2016 р. Франківським районним судом м. Львова за ст. 198 ч. 1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 1 рік,
за ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 29 січня 2017 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись в парку неподалік міської ради по вул. Я. Мудрого в м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, з корисливих мотивів, повторно, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався алеєю, під час розмови з яким, шляхом ривка з рук ОСОБА_6 відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Nomi I401» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 1185 (одна тисяча сто вісімдесят п`ять) гривень, в середині якого знаходилися сім-карти оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 (двадцять) гривень, оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 (двадцять) гривень, на рахунках яких грошові кошти були відсутні, після чого з викраденим майном втік з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши малолітньому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму і (одна тисяча двісті двадцять п`ять) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та вказав, що 29 січня перебував у м. Рава-Руська, де гуляв із своїм товаришем. Коли проходили повз якихось хлопців його товариш запитався у них яка година, та коли один із них вийняв телефон, щоб подивитися яка година у нього виник раптово намір викрасти телефон, що він і зробив вихопивши телефон з рук хлопця та втік. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, його вина у вчинені злочину стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.
Зокрема допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_6 , пояснив, що вечером гуляв з товаришем, до них підійшли якісь хлопці, запиталися яка година та коли він витягнув телефон, щоб подивитися яка година, один з них вихопив телефон і втік. Просить суворо не карати обвинуваченого.

З висновку товарознавчої експертизи № 9/70 від 01.03.2017 року, вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Nomi» модель «I401» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , станом на 29.01.2017 року становила - 1185 (одна тисяча сто вісімдесят п`ять гривень 00 коп.)
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.02.2017 року, вбачається, що на запитання слідчого малолітній потерпілий ОСОБА_6 відповів, що впізнає серед пред`явлених йому осіб особу, яка заволоділа його мобільним телефоном марки «Номі» у м. Рава-Руська, 29.01.2017 року. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_6 заявив, що впізнає особу під № 4 ОСОБА_4 , яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «Номі» 29.01.2017 року у м. Рава-Руська, зокрема по зовнішньому вигляді та обличчя.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2017 року, вбачається, що на запитання слідчого малолітній свідок ОСОБА_8 відповів, що зможе впізнати особу, яка заволоділа мобільним телефоном у ОСОБА_9 , по зовнішньому вигляді, зокрема по рисах обличчя (брови, ніс, губи). З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_8 заявив, що впізнає особу під фото № 3 ОСОБА_4 , по обличчю, яка заволоділа мобільним телефоном у ОСОБА_9 .
Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.
Як вбачається із розяснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах проти власності, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній на обліку в лікаря нарколога та психолога не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, по місцю роботи позитивно, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є рецидив злочину та вчинення злочину щодо малолітнього.
З врахуванням обставин по справі особи винного ОСОБА_4 , пом`якшуючих обставин, а саме те, що він свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду малолітньому потерпілому і останній просив його суворо не карати, суд вважає що обвинуваченому необхідно призначити покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.
Разом з тим суд враховує обставини по справі, особи винного, а саме те, що обвинувачений раніше судимий, 11.10.2016 р. Франківським районним судом м. Львова за ст. 198 ч. 1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин не відбувши строк покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м. Львова за яким ОСОБА_4 засуджений за ст. 198 ч. 1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 1 рік, а тому відповідно до ст. 71 КК України йому необхідно, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.10.2016 року і за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначити остаточне покарання 3 (три) роки 1 місяць позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , рахувати з часу фактичного затримання 29.05.2017 року.
Міру запобіжного заходу - тримання під вартою, залишити засудженому ОСОБА_4 без змін до вступу вироку в законну силу.
На підставі абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 29.05.2017 року і до 20.06.2017 року включно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1