АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2350/16 Справа № 192/2927/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, постановлену щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, раніше судимий,
за участю: прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 про умовно-дострокове, на підставі ст. 81 КК України, звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеноговироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 310 КК України.

Суд, відмовляючи в задоволенні подання вказав, що ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, однак, лише за останні п`ять місяців має два заохочення, а тому засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, оскільки заохочення не мають систематичний характер, і підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.

В поданій апеляційної скарзі засуджений ОСОБА_8 просить розглянути щодо нього питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення, дослідивши доводи скарги та матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо скасування ухвали суду та застосування до нього умовно-достроково звільнення, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 засуджено вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року іспитовий строк за цим вироком відмінено та направлено ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання 25 вересня 2014 року, кінець строку 25 вересня 2017 року, станом на 30 листопада 2016 року засуджений відбув 2/3 частини строку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У правових позиціях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» акцентовано увагу на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

З матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21, дослідив необхідні матеріали провадження і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що засуджений характеризується посередньо, за час відбування покарання мав два заохочення за підсумками 1-го кварталу 2016 року та за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, які застосовані до нього 21 квітня 2016 року та 05 серпня 2016 року, тобто лише за останні п`ять місяців за весь строк відбування покарання з жовтня 2014 року, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 робочим ССЦ-3.

Беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_6 відбув більше 2/3 строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого злочину, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів дійшла висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для зміни або скасування рішення місцевого суду в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4