Справа №295/9315/17

УХВАЛА
Іменем України
22.08.2017 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря удового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання про арешт майна, винесене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004451, та додані до нього матеріали,-

в с т а н о в и в:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

В клопотанні прокурор зазначив, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0004451, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється місцевою прокуратурою, за заявою ОСОБА_5 , щодо незаконного заволодіння, невстановленою особою, шляхом обману, належною їй на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2665 від 21.03.2013 року за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1485158 від 21.03.2013.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 10.08.2017 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 1257 від 10.08.2017, зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Внаслідок зазначеного договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор також зазначив, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально протиправних дій, вибула із власності та поза волею ОСОБА_5 , внаслідок чого останній заподіяно шкоду у розмірі вартості вказаної квартири яка встановлюється, а ОСОБА_4 , який є власником майна на даний час, може відчужити квартиру, що ускладнить її повернення законному власнику, а тому, з метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження майна на користь третіх осіб, на вказану квартиру слід накласти арешт до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0004451, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Будучи допитаною в якості потерпілої 21.08.2017 ОСОБА_5 повідомила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_7 успадкувала вищевказану квартиру, що також підтверджується свідоцтвом від 21.03.2013 року про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом, відповідні відомості було внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте у зв`язку з поганим станом здоров`я час від часу проживала за іншою адресою. 18.08.2017 року ОСОБА_5 встановила, що вхідні двері та замки у вищезазначену квартиру змінено. Зі слів сусідів дізналась, що дану квартиру придбав ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2013 року, виданого ОСОБА_5 , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_1 .

Зі змісту довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 . Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер 1257 від 10.08.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Нормами ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості його відчуження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1