Справа № 172/750/17
Провадження № 1-кп/172/123/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000349 від 02 червня 2017 року з угодою про визнання винуватості від 13 липня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Васильківка Дніпропетровської області, громадянина України, який не працює, не одружений, утримує малолітнього сина ОСОБА_4 2017 року народження, має середню технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, з особистих міркувань, будучи придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від призову на строкову військову службу, передбачену Законом України «Про військовий обов`язок на військову службу», чи звільнення від призову на строкову військову службу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином повідомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин не прибув у визначений в повістці день, а саме 01.04.2017 року о 9 годині 00 хвилин на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою АДРЕСА_3 , чим порушив комплектування Збройних сил України, а також вимоги ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок на військову службу», відповідно до якої на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Ухилення від призову на строкову військову службу, вчинене ОСОБА_3 , кваліфікується за статтею 335 КК України.
13 липня 2017 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, інші учасники досудового розслідування також не оспорюють встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. Сторони визнають правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.
З урахуванням особистих даних обвинуваченого ОСОБА_3 , сторони узгоджують вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ст. 335 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї Угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє зміст положення абз. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор та захисник вважали за можливе затвердження угоди про визнання винуватості.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості, потерпілі від кримінального правопорушення відсутні, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000349 від 2 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення захисником чи обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1