Справа № 184/2237/16-к
Номер провадження 1-кп/184/26/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні відносно

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, на утримані малолітніх дітей немає, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 є призовником відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» №122/2016 від 29.03.2016 року. Станом на 16.11.2016 року ОСОБА_3 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд в призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 та рішенням призовної комісії АДРЕСА_2 (протокол № 7 від 17.11.2016) на підставі ст. 3 «Д» графи 1 Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 року, визнаний придатним до військової служби та згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призваний на строкову військову службу. 17.11.2016 року о 14 годині 00 хвилин призовник ОСОБА_3 знаходився у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де представником ІНФОРМАЦІЯ_3 останньому особисто під підпис було вручено повістку про необхідність заявитися о 06 годині 00 хвилин 23.11.2016 року до Покровського МВК для відправлення в команді № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України. В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на ухилення від призову на строкову військову службу.

17.11.2016 року близько 14 години 05 хвилин призовник ОСОБА_3 знаходився у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, в категоричній формі відмовився від проходження строкової військової служби у Збройних силах України, про що власноручно написав пояснення про небажання проходити строкову військову службу в Збройних Силах України з власних міркувань.

Всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» 25.03.1992 року та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» № 122/2016 від 29.03.2016 року, призовник ОСОБА_5 , будучи завчасно повідомлений про час та місце явки для відправлення на збірний пункт, за відсутності поважних причин, не маючи правових підстав для відстрочки чи звільнення від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від п проходження у формі бездіяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, на 06 годину 00 хвилин 23.11.2016 року до Покровського МВК для відправлення в команді № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України умисно не прибув, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
В судовому засіданні обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в листопаді 2016 року він отримав повістку з воєнкомату. Він пройшов медогляд і йому 17 листопада 2016 року було вручено повістку до воєнкомату, але він відмовився проходити службу в зв`язку з тим, що він не бажає проходити військову службу за сімейними обставинами. 23 листопада 2016 року о 06 годині він не прийшов до воєнкомату. В скоєному розкаявся.

Інші докази відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що оцінювані судом докази, які були досліджені в ході судового слідства є допустимими, достовірними, приналежними і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненим ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, повне визнання своєї вини і каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу - позитивно характеризується за місцем проживання, те, що він раніше не судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 п. 1 КК України щире каяття та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не виявлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді обмеження волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому мінімальний іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Речових доказів по справі та судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ст. 335 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1