Справа №522/2314/17
1-кс/522/6641/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання часткове ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.
З клопотання вбачається, що 31.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси було накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «IPhone6»; мобільний телефон марки «Acer», яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Враховуючи вище викладене, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням часткове про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001088.

Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.
Прокурор у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку заявника, суд прийшов до висновку, що клопотання заявника, необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейськая конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчуджуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 31.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси було накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Відповідно до ч. 7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею неодноразово направлялись листи до прокуратури Одеської області про надання матеріалів кримінального провадження № 0001088 та забезпечення явки прокурора у судові засідання, який не з`явився та не надав до суду матеріали кримінального провадження, що привело до затягування розгляду клопотання, вимоги викладені судом у листах виконані не були, таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що документів, які свідчать про існування сукупності підстав чи розумних підозр про те що , що арештовані речі є доказами по кримінальному провадженні, не має, а тому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України, підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40, 41, 55, 62, 68 Конституції України, ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України задовольнити.
Скасувати арешт на речі вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001088, а саме: мобільний телефон марки «IPhone6»; мобільний телефон марки «Acer», накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2017 року.

Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001088.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

Україна
Приморський районний суд міста Одеси
65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33.

С-15, 24.05.2017 р.

№522/2314/17

1-"КС"/522/6641/1

Прокуратура Одеської області

м. Одеса, вул. Пушкінська, 3

Приморський районний суд м. Одеси направляє на Вашу адресу адресу копію ухвали від 24.05.2017 року, для виконання та відома.

Додаток: копія ухвали на 1 аркуші.

Слідчий суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1