Справа № 357/1424/17
1-кп/357/388/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2017року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 09.02.2017 року у кримінальному провадженні № 0000320 від 25.01.2017 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне Погребищенського району, Вінницької області, громадянина України, з повного загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого мийником автомобілів «Антонівський м`ясмокомбінат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
17.01.2017року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в під`їзді № 1 буд. № 3 по вул. Соборна в м. Узин Білоцерківського району Київської області умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає, із правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки ASUS моделі Z010D Duos білого кольору вартістю 3420 гривень та сім-картку мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3445 гривень.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 09.02.2017року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому відшкодував у повному обсязі, потерпілий претензій майнового характера до обвинуваного не має, та сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, беззастережно визнав обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване

кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, потерпілий не має претензій майнового характера до обвинуваченого, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, мобільний телефон «Асус», сім картку мобільного оператора «Київстар», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити потерпілому, судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання судом не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 09.02.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0000320 від 25.01.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 70(семи десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. в дохід держави.

Контроль за виконанням вироку засудженим ОСОБА_5 покласти на органи Білоцерківського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1