Справа № 752/8026/17
Провадження № 1-кп/752/665/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Буки Романівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.09.2015 року за ст. ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 15.02.2017 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у торгівельному залі гіпермаркету Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Антоновича, 176, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, взяв з полиць магазину 8 пачок сиру «Філадельфія», загальною вартістю 479 грн. 92 коп., 10 пачок драже «М&М», загальною вартістю 349 грн. 50 коп., 5 плиток чорного шоколаду «Ріттер Спорт», загальною вартістю 263 грн. 95 коп., та 5 плиток молочного шоколаду «Ріттер Спорт», загальною вартістю 239 грн. 65 коп., а всього майна на загальну суму 1 333 грн. 02 коп., після чого пройшов касову зону магазину та, не розрахувавшись за вказані товари, намагався залишити приміщення торгівельної зали, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони з викраденим товаром.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, однак давати суду покази відмовився.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, але не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.
При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;
- особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований неофіційно, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.09.2015 року.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі та із застосуванням вимог ст. 71 КК України - остаточно призначивши покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного даним вироком, невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.09.2015 року у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.09.2015 року до внов призначеного покарання остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків - 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його фактичного застримання, після вступу вироку в законну силу.
Речові докази у даному кримінальному провадженні - 10 пачок сиру «Філадельфія», 10 пачок драже «М&М», 5 плиток молочного шоколаду «Ріттер Спорт» та 5 плиток чорного шоколаду «Ріттер Спорт», які передані на відповідальне зберагіння Товариству з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет", - залишити там же за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1