Справа № 357/986/17
1-кп/357/536/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими від 27.01.2017 року у кримінальному провадженні № 0006068 від 07.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідент. ном. НОМЕР_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
06 грудня 2016 року близько 19 години 11 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у торгівельному залі магазину Продукти 432» ТОВ «АТБ-Маркет», що по бул. Олександрійському 84в м. Біла Церква, Київської області, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажів пляшку лікеру марки «BECHEROVKA» об`ємом 0,5 л. вартістю 168 грн. 85 коп., яку поклав всередину куртки в яку був одягнений, та близько 19 годин 19 хвилин ОСОБА_5 бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшов через розрахункові каси, намагаючись спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 168 гривень 85 копійок, однак злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був помічений та зупинений працівниками охорони магазину «Продукти 432» ТОВ «АТБ-Маркет», при цьому ОСОБА_5 вчинив усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування , 27.01.2017року між представником потерпілих, юридичної особи «АТБ-Маркет» ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, потерпілі не мають до обвинуваченого претензій майнового характера, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, беззастережно визнав обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Потерпілі в особі їх представника ОСОБА_4 , розуміють наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди, просять затвердити угоду про примирення.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для

неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілим не завдані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України як умисні дії, які виразились у закінченому замасі на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в межах санкції ст.185 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі: пляшку лікеру марки «BECHEROVKA» об`ємом 0,5 л., яка передана на зберігання потерпілим слід залишити потерпілим, ТОВ «АТБ-Маркет», СД диск з відеозаписом камер спостереження слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 27.01.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0006068 від 07.12.2016 року між потерпілими, ТОВ «АТБ Маркет» в особі їх представника ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази по справі: пляшку лікеру марки «BECHEROVKA» об`ємом 0,5 л., яка передана на зберігання потерпілим -залишити потерпілим, ТОВ «АТБ-Маркет», СД диск з відеозаписом камер спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1