11-сс/775/72/2017(м)
241/180/17

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
третьої особи ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні старшого слідчого СВ Мангушського ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
В своїй апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт також і на маломірний пластиковий човен «БОТ», з реєстраційним номером «ЯДО 2285», з двигуном «YAMAHA-200 V 6», який належить ОСОБА_9 , оскільки вказаний човен є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, за його допомогою вчинено цей злочин та дані предмети правомірно були залучені слідчим у якості речових доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційні вимоги, підозрюваного та його захисника, а також третю особу, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого частково та відмовляючи в частині накладення арешту на човен «БОТ», з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », з двигуном «YAMAHA-200 V 6», керувався вимогами ст.ст. 167, 170 ч. 3 КПК України та вказав, що човен належить на праві власності ОСОБА_9 , а не ОСОБА_7 , якому пред`явлено підозру, тому підстави для арешту вказаного майна відсутні, незважаючи на те, що пластиковий човен та двигун є речовим доказом по справі, натомість слідчі ще у травні 2016 року провели з цим човном та двигуном необхідні процесуальні дії та повернули їх власнику ОСОБА_9 на зберігання під розписку, 28 лютого 2016 року вказаний човен та двигун були надані в оренду ТОВ « Азоврибпром», тобто до скоєння кримінального правопорушення.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що човен «БОТ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з підвісним двигуном «YAMAHA-200 V 6», який належить ОСОБА_9 , залучений до вказаного кримінального провадження у якості речового доказу, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, тому існує можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного є неспроможними висновки слідчого судді про відсутність підстав для арешту речового доказу по справі, а саме маломірного пластикового човну «БОТ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з двигуном «YAMAHA-200 V 6» тому, що він належить на праві власності ОСОБА_9 , а не підозрюваному ОСОБА_7 .
Розглядаючи клопотання слідчого, погоджене з прокурором, по суті, колегія суддів дійшла висновку про його задоволення, на підставі п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів потрібно накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення (човен та пастки), а також предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій (незаконно виловлена риба).
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4