Справа № 392/764/16-к
провадження 1-кп/392/102/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника-адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 17 травня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мала Виска, зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого судимостей,
у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 297 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та наругу над могилою, при наступних обставинах.
15 травня 2016 року близько 23 години ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння громадянина ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , переконашись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку металобрухту, а саме: задньої ступиці, редуктора заднього мосту, ресори та роздаточної коробки від автомобіля «ГАЗ-66», загальною вагою 268 кг., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 670,00 грн. (шістсот сімдесят гривень 00 коп.). З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_4 скоїв наругу над могилою, при наступних обставинах.
16 травня 2016 року близько 04 години ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території Соколівського кладовища, що знаходиться в с. Олександрівка Маловисківського району Кіровоградської області, діючи умосино, свідомо ігноруючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті і праху покійних, здійснив пошкодження пам`ятників, встановлених на могилах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , шляхом їх повалення, після чого з місця скоєння злочину зник.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні і показав, що вночі 15 травня 2016 року близько 23 години він перебував на території домоволодіння громадянина ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та викрав металобрухт, а саме: задню ступицю, редуктор заднього мосту, ресору та роздаточну коробку від автомобіля «ГАЗ-67», після чого залишив вказане домоволодіння, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, здавши його до пункту прийому металобрухту, а виручені від його продажу грошові кошти витратив на власні потреби.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що вночі 16 травня 2016 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння та проходячи по території Соколівського кладовища, що знаходиться в с. Олександрівка Маловисківського району Кіровоградської області здійснив пошкодження одного із надгробного пам`ятників, шляхом повалення своїм плечем, вподальшому один із надгробних пам`ятників на могилі він повалив своєю ногою, а інші 4 (чотири) повалив власними руками. Пригадати прізвища померлих громадян надгробні пам`ятники яких обвинувачений пошкодив, шляхом їх повалення, він не може, і померлих громадян він не знав, після чого з місця скоєння злочину зник. За вчинення своїх дій обвинувачений щиро кається та просить суд суворо його не карати.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні даних злочинів, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та відсутності сумнівів у добровільності позиції учасників, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України, і які ніким не оспорюються.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочини за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 297 КК України віднесено законом до злочинів середньої тяжкості, а також особу винного, а саме:
- за місцем проживання характеризується позитивно;
- на обліку у лікаря нарколога Маловисківської центральної районної лікарні Кіровоградської області не перебуває.
Негативних характеризуючих даних за місцем проживання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно Довідки з Маловисківської ЦРЛ обвинувачений перебуває на диспансерному обліку в кабінеті психіатра з 25 квітня 2013 року, з діагнозом: розлад адаптації зі змішаним порушенням емоцій і поведінки.
Проте, згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 271 від 27 травня 2016 року ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час не страждає психічним захворюванням, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України, у відношенні до інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати осудним, не потребує застосування заходів медичного характеру.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчинених злочинів, особи винного та його молодий вік, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, мотиви вчинення злочинів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 376, 393, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 1 статті 297 Кримінального кодексу України і призначити покарання:
- за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
- за частиною 1 статті 297 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935,00 грн. (дев`ятсот тридцять п`ять гривень 00 коп.).
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, засудженому призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).
Речові докази: задню ступицю, редуктор заднього мосту, ресору та роздаточну коробку від автомобіля «ГАЗ-66», що належать ОСОБА_6 та передані йому на зберігання слід залишити власнику, як йому належні.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1