Справа № 745/776/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/339/2017
Категорія - ч.1 ст. 125 КК. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000121

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , одруженої, з повною базовою освітою, обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України,

за апеляційною скаргою процесуального керівника начальника Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року про повернення обвинувального акту,

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 як такого, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до пп. 2 п. 3 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту не передбачено.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими. На думку прокурора, виклад обставин та формулювання обвинувачення є досить детальним, при цьому, містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт критикує зміст судового рішення, яке не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки вступна частина не містить даних щодо особи обвинуваченої, а у резолютивній частині відсутня вказівка щодо строку та порядку набрання ухвалою законної сили.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури, суд першої інстанції вказав на відсутність в обвинувальному акті формулювання об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, невідповідність поданого на розгляд обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який просив про скасування рішення суду та призначення нового судового розгляду, потерпілу, яка підтримала аргументи прокурора, обвинувачену та її захисника, які вважали рішення суду правильним, а подану прокурором скаргу необґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Положення ч. 3 ст. 314 КПК України надають суду право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України вимагає, щоб у обвинувальному акті були зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Положення процесуального закону про виклад фактичних обставин правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не означає, що такі обставини прокурор може викласти в будь - якій формі, як у даному обвинувальному акті.

Відповідальність за ч.1 ст. 125 КК України настає за умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

В обвинувальному акті, виклад фактичних обставин такий: ОСОБА_6 27 травня 2016 року, близько 20 години, перебуваючи на території вигону пасовища, прилеглого до вул. Першотравневої в с. Змітнів Сосницького району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, нанесла ОСОБА_8 три удари палицею по голові, шиї та кінцівках, внаслідок яких остання упала на землю, де отримала ще декілька ударів палицею по тілу.

В результаті отриманих ударів ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця тім`яної ділянки голови, множинних синців, верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без розладу здоров`я.

Виклад перебігу подій злочину, не узгоджується з експертним висновком та правовою оцінкою дій обвинуваченої, наданою прокурором.

Під час підготовчого судового засідання суду надається один обвинувальний акт, який за своїм змістом повинен бути контролем за якістю, всебічністю, повнотою та об`єктивністю досудового розслідування, щоб суд мав змогу хоча б орієнтуватися, що буде предметом судового розгляду.

У даному кримінальному провадженні обвинувальний акт, за своїм змістом, вимогам ст. 291 КПК України, не відповідає, що перешкоджало суду першої інстанції призначити його до розгляду по суті .

Критика апелянтом змісту судового рішення є не доречною, ухвала постановлена судом під час підготовчого судового, не може за своїм змістом відтворювати остаточне рішення суду у кримінальному провадженні.

Відсутність посилання про порядок і строк апеляційного оскарження, не позбавило сторону обвинувачення подати апеляційну скаргу і жодним чином не вплинуло на висновки суду.

Щодо посилання прокурора на роз`яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданих в інформаційному листі „Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 223-1430/0/4-2 від 03.10.2012 року, які згідно з п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України „Про судоустрій і статус суддів є обов`язковими для судів нижчих рівнів, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він містить положення, що суперечать один одному, як у даному випадку.

Якщо удари завдавалися палицею навмисно і досудовим слідство встановлено в які частини тіла, їх характер та ступінь тяжкості, прокурор зобов`язаний викласти саме так обставини правопорушення, щоб було зрозумілим, обвинувачена діяла навмисно чи з необережності заподіяла легких тілесних ушкоджень без розладу здоров`я.

В силу ст. 22 КПК України, функції доведення обвинувачення покладаються на прокурора, а не на суд. У цьому випадку суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам процесуального закону, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 ч. 2 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу процесуального керівника начальника Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч.1 ст. 125 КК України, прокурору Сосницького відділу Менської місцевої прокуратури для виконання вимог кримінально - процесуального закону, без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13