УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 .Впро тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в :
Старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 звернулась з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № № 0003573 від 19.05.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, щов провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003573 від 19.05.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, досконало вивчивши та проаналізувавши попит на ринку продажу бувших у використанні автомобілів іноземного виробництва, прийняв для себе рішення про особисте збагачення від незаконних заволодінь, шляхом обману, майном громадян, а саме транспортними засобами, з метою їх подальшої реалізації. З

метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння, шахрайським шляхом, транспортними засобами громадян, ОСОБА_6 , розробив злочинний план, відповідно до якого він підшукував потенційних потерпілих серед своїх знайомих, повідомляв їм завідомо неправдиву інформацію щодо наявності у нього можливості реалізації транспортних засобів, бувших у реалізації, за цінами, що значно перевищують ринкові, входив до останніх в довіру та отримував від них ключі запалення до автомобілів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_6 , використовуючи свою репутацію надійного компаньйона, яку підтверджував через попередньо введених до цього в оману друзів, повідомляв мало обізнаному в автомобільному бізнесі потенційному потерпілому, що для швидкості та зручності необхідно видати нотаріальну довіреність на третіх осіб. Повіривши у дійсність намірів ОСОБА_6 , маючи на меті отримати в майбутньому грошові кошти від реалізації належних їм транспортних засобів, добровільно оформляли довіреність на право розпорядження належними їм транспортними засобами на ім`я ОСОБА_6 або особи, яку ОСОБА_6 вказував, передавали ОСОБА_6 зазначену довіреність, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів та безпосередньо сам транспортний засіб, а ОСОБА_6 натомість запевняв власника транспортного засобу у тому, що він зобов`язується повернути грошові кошти від реалізації транспортного засобу.

Отримавши транспортний засіб та довіреність на право розпорядження ним, ОСОБА_6 розпоряджався транспортним засобом на власний розсуд, не маючи наміру виконати будь-які зобов`язання перед власником транспортного засобу.

Так, із заявами про вчинені протиправні дії, до органів Національної поліції звернулись гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які у своїх показах зазначили обставини, під час яких ОСОБА_6 заволодів їх майном, шляхом обману та зловживання довірою, а також грошовими коштами. Під час допиту останніх в якості потерпілих, останні зазначили, що з початку квітня 2016 року, у різний час, за різних обставин, потерпілі у кримінальному провадженні мали намір продати власні автомобілі, в чому ОСОБА_6 вирішив їм допомогти. У своїх показах потерпілі вказують на те, що спілкувались з ОСОБА_6 по мобільному телефону, який останній їм вказав, а саме НОМЕР_1 .

Крім цього, в своїх показах, потерпілі вказують особу, на яку останні, за вказівкою ОСОБА_6 здійснювали оформлення довіреності на право розпоряджання майном, а саме на ОСОБА_13 , який був особистим водієм ОСОБА_6 , а також на ОСОБА_14 . У своїх показах вони вказують, що ОСОБА_13 користувався мобільним телефоном з номером НОМЕР_2 , а ОСОБА_14 - НОМЕР_3 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність в отриманні інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме про зв`язок абонентів з номерами телефону « НОМЕР_1 » та НОМЕР_3 », та оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме про зв`язок абонента з номером НОМЕР_2 .

Інформація, яка перебуває у операторів мобільного зв`язку є охоронюваною законом таємницею і отримати доступ до неї не інакше, ніж за ухвалою суду неможливо. Провести аналіз моніторингу з`єднань абонентів мобільного зв`язку, які відбулись поблизу місця вчинення кримінального правопорушення без доступу до вказаної інформації неможливо.

У судовому засіданні старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 підтримала клопотання в повному обсязі та просила суд його задовольнити, окрім того зазначила, що існує загроза зміни або знищення документів до яких надається доступ, а тому просив проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої перебувають документи.

Враховуючи ту обставину, що наявні підстави вважати, що існує реальна загроза знищення або зміна документів до яких надається доступ, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що дана інформація міститься лише у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », і отримані документи, можуть бути використанні під час досудового розслідування кримінального провадження, як докази факту протиправних дій, за таких обставин, керуючись вимогами ст. ст. 132, 159, 163 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Надати старшому слідчому Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_4 , а також групі слідчих у даному кримінальному провадженні, тимчасовий доступ до речей і документів, а саме : інформації про зв`язок абонентів з номерами телефонів « НОМЕР_1 », « НОМЕР_3 », « НОМЕР_2 » відомостей, щодо часу, дати і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонентів зазначених телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI, IMSI) з урахуванням нульових з`єднань, номеру співрозмовника, ІМЕІ мобільних терміналів та приналежності конкретним фізичним або юридичним особам телефонних номерів із якими мали з`єднання абоненти вищезазначених номерів, початку активації Sim-карток, зміст вхідних та вихідних SMS - MMS повідомлень, інформацію про GPRS - трафік, за період часу з 01.04.2016 по14.06.2017 року, які знаходяться у операторів телекомунікації: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити особі, у володінні якої знаходяться речі та документи, що відповідності до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

При виконанні даної ухвали слідчий, в порядку ч. 2 та ч. 3 ст. 165 КПК України, зобов`язаний пред`явити особі, у володінні якої знаходяться речі та документи, її оригінал та вручити копію, та залишити опис документів, які були вилучені, а особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, в порядку ч. 4 ст. 165 КПК України, має право вимагати залишення йому копій вилучених документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, між тим відповідно до ст. 309 КПК України, може бути оскаржена в разі надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутністю яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя