Справа № 529/1032/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпіорго ОСОБА_6 ,

та його педставника ОСОБА_7 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого 125 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 31. 07. 2016 року, близько 01 год. 30 хв., відпочиваючи на території урочища "Бузковий гай, що розташоване в смт. Диканька Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, умисно наніс потерпілому один удар правою ногою в область правої вушної раковини, від чого потерпілий упав на землю. Потім обвинувачений почав наносити правою рукою кілька ударів по обличчю потерпілого, в наслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми, рваних ран м`яких тканин, саден шкіри обличчя, шиї, синців шкіри правого плеча та тулубу справа, саден шкіри обох ліктьових суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав частково та пояснив, що дійсно він в ніч з 30. 07. 2016 року по 31. 07. 2016 року, відпочивав на території урочища "Бузковий гай", що в смт. Диканька, Полтавської області, де будучи обуреним на поведінку потерпілого ОСОБА_6 , наніс останньому один удар правою ногою в область голови від чого потерпілий упав. А потім коли потерпілий лежав на землі наніс ще декілька ударів в область обличчя. Після цього пішов додому. Вину визнає частково так як вважає, що спровокував бійку сам потерпілий, своїми протиправними діями. Щиро розкаюється у вчиненому.

Не дивлячись на часткове не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у інкримінованому йому злочині, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України підтверджується наступною сукупністю належних та допустимих доказів, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, дослідженого в судовому засіданні (а.с. № 6, Т. №1), з якого вбачається, що до Диканського ВП з заявою звернувся потерпілий ОСОБА_6 в якій просить провести перевірку по факту нанесення йому тілесних ушкоджень близько 1 год. 30 хв. 31 липня 2016 року в "Бузковому гаю" смт. Диканька ;

- рапортом до начальника Диканського ВП, дослідженого в судовому засіданні (а.с. № 13,Т.1), з якого вбачається, що до Диканського ВП 31.07. 2016 року о 12 год 18 хв. від заявника лікаря ОСОБА_8 надійшло повідомлення, що в 1-шій міській лікарні м. Полтави на обстеженні знаходиться потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку. Тілесні ушкодження були отримані в "Бузковому гаю" в смт. Диканька ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав , що він 30 липня 2016 року приїхав до смт. Диканька. Близько 18 год. 00 хв. Він пішов відпочивати в "Бузковий гай" смт. Диканька, де була зустріч однокласників. Впродовж відпочинку до 2-гої години ночі 31 липня 2016 року він вживав спиртні напої, З його однокласників залишилися лише ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Коли він танцював до їхнього столу підійшов та сів обвинувачений ОСОБА_4 та невідомий йому раніше хлопець. Коли він повернувся до столу обвинувачений ОСОБА_4 став його ображати та вести себе агресивно. Після чого запропонував йому відносини між ними вирішити кулаками. Він відмовився. Після цього обвинувачений ногою наніс йому удар в праву скроневу частину голови. Від удару він впав на землю та втратив свідомість. Прийшов до тями тоді коли обвинувачений став наносити удари руками по голові, по верхніх кінцівках якими прикривав голову, та по тілу. Він знову втратив свідомість і прийшов до тями лише тоді коли його освітили ліхтарем та побачив навколо себе багато людей. Окрім обвинуваченого тілесні ушкодження йому ніхто не наносив. На момент лікування він втратив близько 2 000 грн., що підтверджується відповідними довідками. Наполягав на відшкодуванні йому матеріальної та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що він у вечірній час 30 липня 2016 року в смт. Диканька в Бузковому гаю відпочивав разом з своїми однокласниками. Там був присутній і потерпілий ОСОБА_6 . Близько 01 год. 31.07.2016 року він, його однокласник ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_6 залишилися на дискотеці та продовжили відпочивати. Він знаходився на певній відстані від потерпілого та розмовляв зі своїм знайомим. Через деякий час побачив біля столику де сидів потерпілий, обвинуваченого ОСОБА_4 , який в цей час ногою наносив потерпілому удари у область голови. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_6 упав на землю. Коли він підбіг до потерпілого і обвинуваченого їх уже розборонили відпочиваючі, які були поряд. Він побачив, що лице потерпілого було в крові. Потім була викликана швидка допомога та працівники поліції.

- показаннями свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні показав, що він близько 01 години ночі 31 липня 2016 року перебував "Бузковому гаю", що в смт. Диканька, при цьому був в стані алкогольного сп"яніння, та бачив там обвинуваченого ОСОБА_4 , який там відпочивав. Через деякий час він підійшов до обвинуваченого та сів біля нього, за стіл який стояв біля торгівельної палатки та стали розмовляти. В цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп"ягніння. Потерпілий та сів поряд з ними на закинув одну ногу на лавочку, а іншу на коліна обвинуваченому ОСОБА_4 . Обвинувачений зробив зауваження потерпілому, але останній ніяким чином на це не відреагував. Як проходила бійка він не бачив так як спостерігав за особами, які знаходилися на танцювальному майданчику. Через деякий час коли він повернувся то побачив як обвинувачений стояв над лежачим на землі потерпілим ОСОБА_6 та наносив йому удари по обличчю руками. В цей час до них підбігла велика кількість людей та їх розборонила. Він витяг обвинуваченого ОСОБА_4 з натовпу присутніх осіб та вони відійшли в сторону. Він бачив розбите лице у потерпілого ОСОБА_6

- висновком експерта дослідженого в судовому засіданні, (а. с. № 33-35, Т.1), якого вбачається, що під час проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми, рваних ран м"яких тканин, саден шкіри обличчя, шиї, які утворились від тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, які могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті чи будь-який іншій предмет з подібною характеристикою та кваліфікуються, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров"я; синців шкіри правого плеча та тулуба з права, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями якими могли бути пальці рук, нога людини у взутті чи будь-які інший предмет подібною характеристикою та кваліфікуються , як в своїй сукупності, так і окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження; саден шкіри обох ліктьових суглобів, які утворились від дій тупого предмету, що можливо при падінні та кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , 31. 07. 2016 року, близько 01 год. 30 хв., знаходячись на території урочища Бузковий гай, що розташоване в смт. Диканька, Диканського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар правою ногою в область правої вушної раковини від якого потерпілий упав, а потім обвинувачений наніс ще декілька ударів в область обличчя потерплого в наслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує, відсутність тяжких наслідків, молодий вік, позитивну характеристику по місцю проживання обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, є особою молодого віку, є працездатним, навчається в навчальному закладі, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 можливе та досягне мети при призначенні йому покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання, щодо задоволення цивільного позову прокурора, який в судовому засіданні визнаний підсудним ОСОБА_4 та знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами по справі, то він підлягає задоволенню в сумі 772 грн. 50 коп. і стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 та про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 2 292 грн. 40 коп., в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди та 15 000 грн. в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд керується положеннями ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілому, повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 2 КК України в результаті якого і виникла у потерпілого майнова та моральна шкода, його вина повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно завдав декілька ударів потерпілому, у зв`язку з чим потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тому, потерпілим було витрачені кошти на лікування. Потерпілим ОСОБА_6 на підтвердження витрат на лікування надані квитанції на суму 1 362 грн. 62 коп., у зв`язку з чим, враховуючи вказані положення чинного законодавства, встановлені судом обставини провадження, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди (придбання ліків), то він в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , суд враховує характер злочину, глибину душевних страждань потерпілого та враховує матеріальне становище самого обвинуваченого, який має молодий вік, є працездатною особою, Крім того, суд враховує особу і дії самого потерпілого ОСОБА_6 , який створив конфліктну ситуацію, а також, суд керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягти 7 000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які потерпілий зазнав, у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, а також у душевних стражданнях, які потерпілий отримав, у зв`язку з протиправною поведінкою відносно нього обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню 1 362 грн. 62 коп. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 7 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а всього 8 362 грн. 62 грн., в решті задоволення позовних вимог потерпілому ОСОБА_6 слід відмовити за безпідставністю.

Суд не бере до уваги твердження потерпілого ОСОБА_6 проте, що саме ним були витрачені кошти в сумі 299 грн. 78 коп. на придбання автобусних білетів з метою поїздки з смт. Диканька в м. Полтава для його лікування, так як в підтвердження цього факту будь-яких належних та допустимих доказів суду він не надав. З пояснень в суді потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що місцем його постійного проживання та роботи є м. Полтава, що вказано також в його позовній заяві. За вказаних обставнин в цій частині позовних вимог потерпілому слід відмовити за безпідставністю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався і на час судового розгляду учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373- 377, 391, 395 КПК України, суд ,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу доход держави в розмірі 50 (п"ядесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Цивільний позов прокурора задоволити повністю.

Стягти з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька, проживаючого по АДРЕСА_1 на користь бюджетно-фінансового управління Полтавської міської ради (банк одержувача ГУДКСУ в Полтавській області, р/р 6854, МФО 831019, Код суму витрат на стаціонарне лікування потерпілого в наслідок кримінального правопорушення ОСОБА_6 у розмірі 772 грн. 50 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду в сумі 1362 грн. 62 грн. копійок та завдану моральну шкоду в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп, а всього в сумі 8 362грн. 62 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 слід відмовити.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.
Головуючий: