Справа № 199/9019/16-к
УХВАЛА
12.12.2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді Грузія, громадянина Грузії, освіта вища, одруженого, неофіційно працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2016 року до Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.12.2016 року, відповідно до якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , який підозрюється в тому що він 08.12.2016 року приблизно о 14 год. 50 хв. разом із невстановленою слідством особою, знаходячись в салоні автомобіля «Опель Омега» д/н НОМЕР_1 , на якому останні рухались вздовж вул.Грінченко м.Дніпро, де на перехресті вул.Гринченко та вул.Янтарної побачили автомобіль марки «Хюндай Гетс» д/н НОМЕР_2 , в якому перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 підійшов до автомобіля «Хюндай Гетс», де за допомогою невстановленого слідством предмету, розбив заднє пасажирське скло та, діючи умисно, із заднього пасажирського сидіння вихопив дві жіночі сумки, які належали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в яких знаходились 200 грн., 100 доларів та 104 тис. тенге, а невстановлена слідством особа, відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні злочину, сидів за кермом автомобіля «Опель Омега» та чекав поки ОСОБА_6 доведе злочинний намір до кінця. Після чого ОСОБА_6 сів до салону автомобіля «Опель Омега» д/н НОМЕР_1 та останні зникли з місця злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

09.12.2016 року відомості про вказане правопорушення були внесені до ЄРДР за №0003530, правова кваліфікація ч.2 ст.186 КК України, 09.12.2016 року ОСОБА_6 пред`явлена підозра за ст.186 ч.2 КК України; в порядку ст.ст.131,208-211 КПК України року ОСОБА_6 був затриманий 09.12.2016 року.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити, оскільки є ризик того, що підозрюваний буде скоювати нові злочини, може ухилитися від слідства і суду, незаконно впливати на доказову базу, оскільки він офіційно не працює, не є громадянином України.

Підозрюваний ОСОБА_6 вину за ст.186 ч.2 КК України визнав; просив обрати домашній арешт, оскільки має постійне місце проживання, раніше не судимий, у вчиненому кається, має дружину і утримує малолітню дитину своєї дружини, має хронічне захворювання.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що прокурором не доведені ризики, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 провину визнав, має постійне місце проживання, дружину, утримує малолітню дитину своєї дружини, має хронічне захворювання. раніше не судимий, вважав, що ризики не доведені, тому просив обрати домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, не находить достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: - тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; - у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявність дружини і утримання її малолітньої дитини, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не тримання під вартою, а більш м`який - домашній арешт.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Вказані обставини підтверджуються копіями: витягу з ЄРДР, заявою ОСОБА_7 , рапортом працівника поліції від 09.12.2016 року, допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_6 , протоколів огляду місця події, протоколу затримання, протоколу пред`явлення особи для впізнання, повідомлення про підозру, копією паспорту.

Тому суд вважає можливим у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_5 про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, без застосування електронного засобу.

Керуючись ст.ст.107,110,131,132,176-178,181,183,184,186,193-197,207,208 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

2. Задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_5 і застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу, поклавши на нього такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_6 залишати місце проживання в період з 21 год. до 07 год. кожного дня строком по 08.02.2017 року включно;

- прибувати по першому виклику і вимогою до слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
3. По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припинять свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

4. Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання АНД ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

4. На ухвалу суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

5. Ухвала набирає чинності негайно, копія надається підозрюваному, слідчому і прокурору.

Слідчий суддя: ОСОБА_1