Справа № 136/2026/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 04.07.2016 року близько 00:10 год., керуючи технічно - справним автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи на території Славнянського будинку культури, який розташований по вул. Соборності в с. Славна, Липовецького району Вінницької області, розпочав рух транспортного засобу вперед допустивши при цьому наїзд на громадянина ОСОБА_5 , в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 246 від 23.11.2016 року у громадянина ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден та синців в області обох гомілок та ступнів, закритого перелому медіальної та латеральної, кісток лівої ступні без зміщення, закритого перелому лад`євидної кісточки гомілкового ступневого суглобу. Синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а закриті переломи - до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 741 від 24.10.2016 року у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 11.13 Правил дорожнього руху.
В ситуації, яка склалась, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з технічної точки зору полягала у виконанні ним вимог п. 11.13 Правил дорожнього руху.
В ситуації, яка склалась, в діях водія автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. Обґрунтовуючи клопотання захисник вказав, що обвинувачений вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості у якому щиро розкаявся, активно сприяв його розкриттю, а також повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, що згідно ст. 45 КК України є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.
Судом, у відповідності до вимог статті 285 КПК України, роз`яснено обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. Винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину за обставин наведених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Таким чином, суд переконався, що діяння, яке поставлене ОСОБА_3 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і обвинувачений винний в його вчиненні.

Потерпілий повідомив суду, що проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України не заперечує, оскільки ОСОБА_3 повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Прокурор не заперечував щодо закриття провадження у справі та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 45 КК України, оскільки для цього наявні усі передбачені законом підстави.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає клопотання таким, що ґрунтується на нормах закону, а відтак підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 45 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з дійовим каяттям (ст. 45 КК) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості.

Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив необережний злочин середньої тяжкості у якому щиро розкаявся, активно сприяв його розкриттю, а також повністю відшкодував заподіяну шкоду. За таких обставин, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 статті 288 КПК України).

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 статті 284 КПК України).
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 12, 45, 286 КК України, ст. 284-288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження № 0000070 про обвинувачення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1