АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1053/17 Справа № 204/232/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000053 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 09 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, які суд вбачає в тому, що обвинувальний акт містить відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначає, що здійснювався виклик обвинуваченого ОСОБА_6 та неодноразово виносилися ухвали щодо приводу останнього у підготовче судове засідання, тобто прийнято всіх необхідних процесуальних заходів для забезпечення участі обвинуваченого, а вирішувати питання оголошення обвинуваченого у розшук на стадії підготовчого судового засідання суд не уповноважений виходячи із положень ч.3 ст.314 КПК України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Прокурор вказує, що суд першої інстанції не має права повертати обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акта суду зник і місце його перебування невідоме, наголошуючи на можливість зупинення судового провадження щодо обвинуваченого до його розшуку.

Також прокурор звертає увагу, що в матеріалах провадження не здійснювалася технічна фіксація судового засідання від 02 лютого 2017 року, що підтверджується відсутністю журналу судового засідання за вказану дату.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши матеріали судового провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначена правова кваліфікація закону та формулювання обвинувачення, не викладені анкетні відомості щодо кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

Суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог закону з урахуванням наступного.

Виходячи із положень ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити на ряду із іншим відомості щодо місця проживання обвинуваченого, тобто фактичного місця проживання для можливості направлення судової кореспонденції та судових повісток про виклик до суду. Однак в обвинувальному акті належним чином не відображені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме адреса фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_6 або місце перебування останнього.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у зв`язку із неможливістю належного повідомлення та забезпечення явки обвинуваченого ОСОБА_6 до суду першої інстанції, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано примусовий привід, який залишається не виконаний.

Згідно рапорту співробітника Чечелівського відділу поліції ОСОБА_8 , за вказаною адресою обвинувачений ОСОБА_6 не перебував, а місцеві жителі пояснили, що місцезнаходження останнього не відоме (а.п.18).

Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року, 06 березня 2017 року, 20 березня 2017 року, 12 квітня 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_6 повторно застосовувався примусовий привід до суду, однак згідно рапорту інспектора Красногвардійського відділу поліції ОСОБА_9 та повідомлення начальника Чечелівського відділення поліції ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 на час виконання приводу за вказаною адресою не проживає, у відношенні останнього заведено розшукову справу та постановлено на централізований облік розшукуваних УІПКП «102» ГУНП в Дніпропетровській області.

Таким чином, суд першої інстанції не вдаючись до дослідження питання про обґрунтованість пред`явлення обвинувачення, оцінки доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано дійшов до висновку про допущені порушення вимог ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з урахуванням незазначення в обвинувальному акті та невстановлення в подальшому реального місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , що створило об`єктивні перешкоди для проведення судового розгляду кримінального провадження, оскільки повідомлення останньому про дату, час та місце судового засідання є неможливим, а відсутність обвинуваченого діючим кримінальним процесуальним законом не допускається, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення зазначених недоліків на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі про необхідність зупинення кримінального провадження до розшуку обвинуваченого в порядку, визначеному ст.335 КПК України, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону України, оскільки дана вимога застосовується при судовому розгляді кримінального провадження, а підготовче судове засідання не може бути проведене без забезпечення явки обвинуваченого.

Таким чином суд першої інстанції в ході проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 вжив всі наявні процесуальні заходи забезпечення участі обвинуваченого, однак у зв`язку з неявкою останнього призначення кримінального провадження до судового розгляду є неможливим за таких обставин.

Що стосується твердження прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з відсутністю технічної фіксації судового засідання від 02 лютого 2017 року, що підтверджується відсутністю журналу судового засідання за вказану дату, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, є однією з підстав, за наявності якої судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Водночас, у статті 412 КПК законодавець визначив, що невід`ємною властивістю поняття «істотність порушення вимог кримінального процесуального закону» є його здатність перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Отже, з наведеного виходить, що для з`ясування питання про те, як неповне фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів вплинуло на законність ухваленого судом рішення, необхідно виходити із «рівня істотності» відхилень від вимог норми кримінального процесуального права.

Правовий висновок з цього приводу викладений у постанові Верховного Суду України № 1-кс16 від 24 листопада 2016 року, згідно якого не може визнаватись істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону неповне фіксування на технічному носії інформації окремих процесуальних дій за умови, що учасники судового провадження не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними, і якщо це не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

При перевірці матеріалів судового провадження встановлено, що технічна фіксація судового засідання від 02 лютого 2017 року та журнал судового засідання за вказану дату дійсно відсутні в матеріалах провадження. Однак, як слідує з журналів судових засідань, в зазначену дату підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою до суду обвинуваченого ОСОБА_6 .

Таким чином, на думку колегії суддів, проведені судом процесуальні дії по відкладенню підготовчого судового засідання від 02 лютого 2017 року не містили значущих даних по суті кримінального провадження і не вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги і матеріали судового провадження не містять вказівок на порушення інших вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.

За таких підстав колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі прокурора про скасування ухвали суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4