Справа № 487/523/17
Провадження № 1-кп/487/197/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року місто Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, неодружений, неповнолітніх дітей не має, працював різноробочим в приватному підприємстві «Евако», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.03.2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 24.06.2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.08.2015 року з Вознесенської ВК №72 Миколаївської області на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з заміною невідбутої частини покарання строком 1 рік 11 місяців 26 днів на виправні роботи за місцем роботи засудженого строком 1 рік 11 місяців 26 днів із відрахуванням в дохід держави 20 відсотків щомісяця із суми його заробітку. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 27.01.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у період з 27.06.2013 року по 25.07.2014 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за 6 днів виправних робіт, у зв`язку з чим звільнено від відбування покарання у вигляді виправних робіт. Знятий з обліку в Центральному секторі Миколаївського міського відділення з питань пробації Південного міжрайонного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України 06.02.2017 року по кінцю строку відбування виправних робіт на підставі ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 27.01.2017 року;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
ОСОБА_7 скоїв умисний злочин проти власності при наступних обставинах.
Так, 23.09.2016 року близько 02:30 години ОСОБА_7 , знаходячись біля бару «Coco Bongo», який розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Курортна, 9, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи повторно, із застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс удар долонею в праве око ОСОБА_8 , від чого потерпілий впав на землю. Після цього ОСОБА_7 вийняв з кишені брюк ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Bravis» А501 Bright вартістю 1999 гривень. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1999 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що він дійсно у холодну пору року у 2016 році року у вечірній час доби знаходячись біля бару «Coco Bongo», відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Bravis» А501 Bright вартістю 1999 гривень. З потерпілим ОСОБА_8 обвинувачений був знайомий до цього часу, вони раніше засуджувались за одним вироком. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 вийшли на вулицю щоб поспілкуватися, після чого обвинувачений вдарив потерпілого правою долонею по щоці. Від удару потерпілий впав. Після цього, ОСОБА_7 трохи підняв ОСОБА_8 та витягнув з правої кишені його брюк мобільний телефон. Вказані дії були вчинені ОСОБА_7 , оскільки перед цим ОСОБА_8 неодноразово не виконував свої обіцянки перед іншими особами, а ОСОБА_7 виступав як гарант виконання ОСОБА_8 своїх зобов`язань. Відійшовши на незначну відстань ОСОБА_7 свідомо розбив телефон ОСОБА_8 в нього на очах, щоб провчити, оскільки був емоційно збуджений. Спиртні напої в цей день ОСОБА_7 не вживав. З огляду на викладене, ОСОБА_7 просив врахувати обставини вчинення злочину, його щире каяття, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, обравши покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, що, згідно ст. 325 КПК України, не впливає на можливість з`ясування всіх обставин справи та не є перешкодою судового розгляду.
Вина ОСОБА_7 , окрім її повного визнання обвинуваченим, підтверджується сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.
Місце події біля бару «Coco Bongo», який розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Курортна, 9, було оглянуто 23.09.2016 року у період з 05:30 години до 05:40 години, про що складено відповідний протокол від 23.09.2016 року з додатками у вигляді таблиці зображень.
Згідно товарного чеку від 06.07.2016 року, вартість мобільного телефону марки «Bravis» А501 Bright складає 1999 гривень.
Статтею 11 КК України передбачено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Відповідно до пункту 3 та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, при обставинах, викладених у вироку, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України. Приходячи до вказаного вироку суд враховує, що мобільний телефон потерпілого був вилучений ОСОБА_7 відкрито, вказані дії, були очевидними для потерпілого та свідомо вчинені обвинуваченим із застосуванням насильницького впливу на ОСОБА_8 . Після вилучення майна потерпілого ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме: відійшовши на невелику відстань навмисно розбив телефон. При цьому ОСОБА_7 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та бажав відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 .
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 186 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався, неодружений, неповнолітніх дітей не має.
На обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері ОСОБА_7 не перебуває.
Згідно довідки №2839 від 17.10.2016 року ОСОБА_7 на обліку в Миколаївській області психіатричній лікарні №1 не перебуває. Був під наглядом амбулаторно в диспансерно-поліклінічному відділенні в 2004 році з діагнозом: розлад психологічного розвитку, синдром емоційно-вольової нестійкості.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №24 від 24.01.2017 року, ОСОБА_7 страждає в теперішній час та страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, психічним розладом: змішаним розладом особистості, стан компенсації /F61.0/. В період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, та на теперішній час міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В ході експертного дослідження встановлено, що поведінкові та характерологічні відхилення ОСОБА_7 є помірно виразними, проявляються у родині та суспільстві, мають стійкий постійний характер. Продуктивної психопатичної симптоматики, інтелектуально-мнестичних порушень не виявлено. Психічний стан виявляється у емоційно-вольових порушеннях з рисами демонстративності, нестійкості, легковажної оцінки своїх вчинків, але при повному збережені критики.
Згідно характеристики, наданої Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується посередньо.
Відповідно до характеристики, складеної сусідами за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 характеризується добре.
Згідно характеристики за місцем роботи ПП «Евако» №4 від 27.01.2017 року, за місцем роботи ОСОБА_7 характеризується з позитивного боку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (про що зазначено прокурором у судовому засіданні 14.04.2017 року).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, через незначний час після звільнення будь-яких висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин проти власності, що свідчить про відсутність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення та суспільну небезпечність ОСОБА_7 , а також про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 17.01.2017 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у період з 17.01.2017 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_9