Справа № 297/172/17
УХВАЛА
22 березня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зеленодольськ Апостоловського району, Дніпропетровської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки. з вищою освітою, громадянки України,-

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України,-

встановив:
24.01.2017 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 27 січня 2017 року призначене підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Підстав для задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту немає.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 , які про день, час та місце підготовчого судового засідання були належним чином повідомлені, не з`явилися, однак обвинувачена подала до суду клопотання, згідно якого, заперечила щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та просила суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, виходячи з наступного.

На стадії проведення підготовчого судового засідання, суд повинен перевірити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам ст. 291 КПК України і з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України судових рішень. У разі відсутності в обвинувальному акті відомостей, передбачених п. п. 1 - 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, або відсутності в реєстрі передбачених ст. 109 КПК України даних - суд для запобігання позбавлення учасників судового провадження права на захист законних інтересів повинен повернути обвинувальний акт прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 04 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

28 квітня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

29 квітня 2013 року процесуальним керівником, прокурор прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 було прийнято постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження, а саме № 0000341 об`єднати до № 0000083.

23 липня 2013 року до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

25 липня 2013 року начальником віддлу прокуроратури Закарпатської області ОСОБА_7 було прийнято постанову про об`єднання матеріалів досудового слідства в одне провадження, а саме № 0000259 об`єднати до № 0000083.

Того ж дня, 25 липня 2013 року, громадянці ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000083 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382 КК України.

30 липня 2013 року прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 було прийнято постанову про виділення матеріалів досудового розслідування за ч. 1 ст. 364 КК України в окреме провадження. При цьому, в порушення положень ст. 279 КПК України у зв`язку виникненням підстав для зміни раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор будучи зобов`язаними виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України, проігнорували дану вимогу Закону.

Крім цього, суд не може не зауважити, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутня постанова органу досудового розслідування про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 357 КК України (внесеного до ЄРДР 28.04.2013 року) на ч. 2 ст. 357 КК України, оскільки саме за такою частиною до суду надійшов обвинувальний акт 24.01.2017 року.
В супереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення , а замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що в свою чергу є неприпустимим, оскільки обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст. 291 КПК України).
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо .
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.
Аналогічної позиції дотримується Європейський Суд з прав людини, у своїх рішеннях від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України", в рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії", в рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії". В останьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції пор захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.
Крім вищенаведеного реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме він не містить відомості про складення обвинувального акту, який згідно ст. 110 ч.4 КПК України також є процесуальним рішенням прийнятим під час досудового розслідування і яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР і закінчується направленням до суду обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КПК України заступником керівника прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 26 вересня 2013 року у зв`язку з неможливістю закінчити досудове розслідування злочину (досудове слідство) у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 КПК України, було прийнято постанову про продовження в межах строків, встановлених п. 2 ч. 2 ст. 294 КПК України. Однак більше жодного процесуального рішення про продовження строку досудового розслідування на протязі трьох с половиною років, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, органами слідства не приймалось, що є грубим порушенням ст. ст. 219 та 283 КПК України.

Відповідно ст. 293 КПК України - одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України, - до обвинувального акта додається в тому числі і розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

З доданих до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 та її адвокату ОСОБА_5 вбачається, що виклик прокурора № 04/2/5-1149 вих. 16 від 30.12.2016 року про необхідність з`явитися до прокуратури Закарпатської області на 11:00 годин, 11 січня 2017 року для отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, адвокат ОСОБА_5 отримав 03 грудня (а.с. 20-21).

Як встановлено з матеріалів обвинувального акта, розписку про отримання захисником підозрюваної ОСОБА_4 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не отримала, оскільки як вказано у відмітці прокурора вчиненій в розписці, громадянка ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_10 на 11 годин 11.01.2017 року не з`явилися.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, розписка підозрюваної ОСОБА_4 про отримання нею копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не містить дати її складання. Наявна тільки дата відмітки прокурором неявки сторони для отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 314 КПК України суд,-

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04 грудня 2012 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України - повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_11 , внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, для усунення вище згаданих порушень вимог КПК України.

Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_1