Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0001114 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2013 року за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України до трьох років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01 березня 2017 року ОСОБА_5 04 жовтня 2016 року близько 13.30 год, повторно, незаконно проник до приміщення Свято-Онуфріївської церкви, що знаходиться в с. Злинець по вул. Першотравневій 10 А Дубенського району Рівненської області, звідки таємно намагався викрасти книгу святої Євангелії, вартістю 6000 грн та напрестольний хрест, вартістю 5000 грн, які належать ОСОБА_7 , однак не довів свої злочинні дії до кінця, будучи затриманим жителями с. Злинець Дубенського району Рівненської області.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання п`ять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в три роки та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації за місцем реєстрації чи проживання і повідомляти про зміну місця роботи або навчання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

У поданій апеляційній скарзі, прокурор, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин даного кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_5 у скоєному та правильності кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, доводить, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки призначено більш суворе покарання, ніж може бути призначено відповідно до ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин.

Просить вирок в частині призначення покарання змінити і вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання чотири роки позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і яким дана правильна юридична оцінка.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 покарання за замах на вчинення таємного викрадення чужого майна, суд, як видно з вироку, дотримався вимог закону щодо загальних засад призначення покарання, врахував тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
Згідно положень ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті ( санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався і безпідставно призначив ОСОБА_5 максимально наближене до верхньої межі санкції ст. 185 КК України покарання, ніж може бути призначено, згідно вимог ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин, а тому вирок суду у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, згідно яких неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, до яких, віднесено і призначення більш суворогопокарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, в частині призначення покарання підлягає зміні

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3