Справа № 601/2096/16
Провадження № 1-кс/601/632/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кременці клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 03 грудня 2016 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 128 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В клопотанні зазначено, що 03.12.2016 року в Кременецький ВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення Кременецької РКЛ про те, що до них з діагнозом проникаючи ножове поранення передньої черевної стінки в області епігастрію поступив ОСОБА_3 .

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР 03.12.2016 року за номером № 0000717, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 128 КК України.

У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2016 року приблизно о 17 год. 00 хв. між ОСОБА_4 , жителем АДРЕСА_1 , в будинку по місцю проживання останнього виникла словесна сварка з його сином ОСОБА_3 . В ході сварки ОСОБА_4 необережно наніс удар ножем в область тулуба ОСОБА_3 , спричинивши таким чином тілесне ушкодження.

04.12.2016 року в ході огляду місця події, в кімнаті будинку по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено ніж з дерев`яною рукояткою. 04.12.2016 року співмешканка ОСОБА_3 . ОСОБА_5 добровільно видала одяг ОСОБА_3 зокрема чоловічі джинсові штани сірого кольору, чоловіку сорочку сірого кольору з візерунком та чоловічу футболку, які містили на собі сліди речовини бурого кольору, на які старший слідчий просить накласти арешт.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Майно належить до категорій, зазначених в ст. 98 КПК України а саме: перелічені речі, є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, а тому на нього слід накласти арешт.

Керуючись статтями 110, 167, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на ніж, чоловічі джинсові штани сірого кольору, чоловічу сорочку сірого кольору з візерунком та чоловіку сорочку, які містили на собі сліди речовини бурого кольору та належать ОСОБА_3 , з метою заборони її відчуження, розпорядження та користування, на час досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1