У Х В А Л А
іменем України
"12" січня 2017 р. Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання за обвинувальним актом зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001230 від 29.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Вищезгаданий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 11.11.2016 року.

В зв`язку з закінченням строків утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження по суті суд поставив на обговорення питання про продовження строку утримання під вартою останнього.

Заслухавши думку учасників процесу,а саме прокурора, який просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ,оскільки ризики, які були на досудовому слідстві не відпали, потерпілих та їх представників, які підтримали прокурора про продовження утримання під вартою обвинуваченого, а також захисника ОСОБА_5 ,якого підтримав його підзахисний, який просив змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу на не пов`язану з триманням під вартою, суд вирішив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , який є тяжким злочином (ст. 12 КК України) і щодо якого є обгрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, а тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, обставини, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому в провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Поряд з цим відповідно до п.2 ч.4 п. ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 інкриминовано злочин, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 177,178,183, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, продовжити на 60 (шістьдесят) днів, тобто до 12 березня 2017 року .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1