Справа № 199/8852/16-к
У Х В А Л А
іменем України
25 січня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000128 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

Статтею 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.
Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено підстави набуття права на землю, зокрема, придбання права на землю громадянами та юридичними особами, що здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Статтею 125 Земельного кодексу України проголошено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», охоронні зони об`єктів енергетики встановлюються вздовж повітряних та кабельних ліній електропередачі та навколо електростанцій, електропідстанцій, струмопроводів і пристроїв, для забезпечення нормальних умов експлуатації об`єктів енергетики, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.
Охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.
Відповідно до п. 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Мністрів України від 14 березня 1997 року № 209, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань, зокрема для повітряних ліній напругою 150 кВ - 25 метрів.
Так, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи користування (оренду) та за відсутністю вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, а також без державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, умисно самовільно зайняв земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1704 га, для розміщення автомийки.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області, за участю спеціалістів ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» проведено перевірку дотримання вимог земельногозаконодавства при використанні земельної ділянки по фактичному розташуванню автомийки, яка розташована в районі по АДРЕСА_2 . За результатами проведення перевірки встановлено, що вказана земельна ділянка площею 0,1704 га, самовільно зайнята і використовується під фактичне розміщення та обслуговування автомийки за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи користування (оренду) та за відсутністю вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, а також без державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Крім того встановлено, що частина земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні повітряної лінії електропередачі напругою 150 кВ.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законом підстав, а саме, права власності або користування (оренди) земельною ділянкою, діючи умисно, всупереч ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, ст. 32 закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», п. 8 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Мміністрів України від 14 березня 1997 року № 209, з 13 червня 2016 року по 15 червня 2016 року, для отримання прибутку, без правовстановлюючих документів, умисно самовільно зайняв земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,1704 га, яка розташована в охоронній зоні повітряної лінії електропередачі, спричинивши при цьому територіальній громаді м. Дніпро майнову шкоду на загальну суму 16157,44 гривень.
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 44, 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження просить закрити.

Клопотання обґрунтовується тим, що шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 16157,44 грн. ОСОБА_4 добровільно відшкодував, під час досудового розслідування провину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення … закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яке за приписами ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

За довідкою ОКС ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні та щиро покаявся.

Прокурором ОСОБА_3 підтверджений той факт, що на стадії досудового розслідування обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.

Обвинуваченим надана копія банківської квитанції, за якою він 29 листопада 2016 року року повністю відшкодував завдану ним, згідно обвинувального акту, шкоду у розмірі 16157,44 грн.

На підставі наведених обставин, наявні визначені ст.ст. 44, 45 КК України умови для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 314, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000128, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

25.01.2017