Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача - ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 23.11.2016 року у кримінальному провадженні №0001812 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

за ч.2 ст.186 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

захисника- адвоката ОСОБА_10

законного представника- ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 23.11.2016 року неповнолітнього ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75, ст.104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки згідно ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 1613,78 грн, моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 1000 грн, моральну шкоду в розмірі 9000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1319,40 грн.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_5 17 грудня 2015 року близько 22.00 години, діючи за попередньою змовою з невідомою особою, перебуваючи поблизу зупинки, що по вул. Енергетиків, в с. Вересневе, Рівненського району, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення застосували фізичне насильство до ОСОБА_11 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по тулубу та відкрито заволоділи сумкою чорного кольору марки «Адідас» вартістю 120 гривень, мобільним телефоном марки «Flу IQ4406 Еrа» вартістю 1693,78 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1813,78 гривень.

25 грудня 2015 року близько 21.00 години неповнолітній ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з невідомою особою, перебуваючи поблизу зупинки, що по вул. Енергетиків, в с. Вересневе, Рівненського району Рівненської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення застосували фізичне насильство до ОСОБА_12 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по тулубу та відкрито заволоділи ліхтариком чорного кольору вартістю 87,30 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.

27 січня 2016 року близько 20.00 години неповнолітній ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з невідомою особою, перебуваючи поблизу зупинки, що по вул. Незалежності, в с. Вересневе, Рівненського району Рівненської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення застосували фізичне насильство до ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по тулубу та відкрито заволоділи жіночою сумкою зі шкірозамінника чорного кольору вартістю 177,50 гривень, гаманцем зі шкірозамінника чорного кольору вартістю 106,50 гривень, грошовими коштами в сумі 2000 гривень, чим завдали потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2284 гривні.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності своєї вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 та зменшити суму стягнутої з нього моральної шкоди до 3000грн. Зазначає, що визначена місцевим судом сума моральної шкоди 10000 грн. перевищує вимоги розумності і справедливості, що передбачені ст.23 ЦК України.

- цивільний відповідач ОСОБА_6 просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким відмовити у задоволення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 . Вказує, що матеріали справи не містять даних про наявність чи відсутність майна у її сина ОСОБА_5 , достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, а судом неправильно визначено розмр завданої ОСОБА_8 шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника- адвоката ОСОБА_10 про задоволення апеляційних скарг, доводи прокурора про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 частково в частині стягнення моральної шкоди, а апеляційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, міркування потерпілої ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 про залишення вироку суду без зміни, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Кваліфікація дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України є вірною та в поданих апеляційних скаргах не оспорюється.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про обов`язок ОСОБА_6 відповідати за шкоду, завдану її сином ОСОБА_5 та обгрунтовано стягнув з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майнову та моральну шкоду на користь потерпілих.

Однак, при вирішенні питання про задоволення цивільних позовів в частині відшкодування моральної шкоди, на думку колегії суддів, суд першої інстанції визначив розмір відшкодування, яке за своїм розміром не може вважатись розумним і справедливим.

Потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_13 не звертались в медичний заклад по факту спричинення їм обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Матеріали кримінального провадження не містять документів, які підтверджують, що потерпілі знаходились на лікуванні.

Суд першої інстанції у вироку не обгрунтував розмір стягнення моральної шкоди.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнали потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_13 та, з урахуванням стану здоров`я потерпілих, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір для відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 є неповнолітнім, студентом технічного коледжу НУВГП, щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою вину, виховується у неповній сім`ї, тому, з урахуванням його майнового стану та характеру і обсягу страждань потерпілого ОСОБА_11 , з обвинуваченого слід стягнути 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 як законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 належним чином не займалась вихованням свого сина, що призвело до вчинення ним ряду злочинів.

При визначнні розміру завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_13 , що підлягає стягненню із ОСОБА_6 , колегія суддів враховує майновий стан останньої, характер і обсяг страждань, завданих потерпілій ОСОБА_8 , та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 6000 гривень на відшкодування моральної шкоди

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення цивільних позовів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.376, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та цивільного відповідача ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 23.11.2016 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3