АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №641/9405/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/520/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2017 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001784 від 09.08.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури №5.
21 листопада 2016 року з Харківської місцевої прокуратури №5 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України щодо ОСОБА_7 . Стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 25 листопада 2016 року, але перенесено на 05 грудня 2016 року.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення. В обґрунтування клопотання захисник послалась на неконкретність обвинувачення та недопустимість доказів у кримінальному провадженні. Крім того, адвокатом зазначено про невідповідність обвинувального акту ч.1 ст.291 КПК України, оскільки він не належним чином затверджений, а саме не засвідчений печаткою, що суперечить п. 9.5.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №103 від 24.02.2016.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки дослідження доказів судом буде здійснено в судовому засіданні, а наявність печатки в обвинувальному акті не передбачено нормами КПК України, вважала за можливе призначити судовий розгляд.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, дійшов до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до п. 9.5.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 103 від 24.02.2016, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.
Пунктом 18.2.4 даної Інструкції зазначено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 61 Інструкції.
Згідно п. 3 Додатку № 61 Інструкції, гербовою печаткою в органах прокуратури посвідчуються процесуальні документи за рішенням прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.
Щодо посилань захисника на неконкретність обвинувачення, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки прокурор відповідно до ст. 338 КПК України в разі встановлення такої необхідності в судовому засіданні, може змінити обвинувачення, відмовитись від нього або висунути нове обвинувачення.
Щодо недопустимості доказів, то в цій частині суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки дослідження доказів не здійснюється судом на стадії підготовчого судового засідання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати зазначену ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що зазначена ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Підставою ухвалення такого рішення стала невідповідність, на думку суду, обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України та п.9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №103 від 24.02.2016 р., оскільки він неналежним чином затверджений, а саме не засвідчений печаткою.
Вважаю, що суд послався на обставини, які не є підставою повернення обвинувального акта, відповідно до вимог КПК України.
Так, суд необґрунтовано дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, оскільки ст.ст.291, 109 КПК України містять вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а ст.314 КПК України - вичерпний перелік підстав для його повернення.
У ч.4 ст.110 КПК України зазначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно з ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Вищезазначені вимоги статті у даному випадку виконано та обвинувальний акт містить підписи слідчого і прокурора та затверджений прокурором. Щодо відсутності печатки на підписі прокурора, який затвердив обвинувальний акт, то ст.291 КПК України не передбачено засвідчення печаткою вищевказаного процесуального рішення прокурора. Також у вказаній статті Кодексу відсутнє посилання на відповідність обвинувального акта вимогам Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, якою не передбачено засвідчення обвинувального акта печаткою.
Крім того, п.9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, на яку у своєму рішенні посилався суд першої інстанції, знаходиться у розділі «9.5 Засвідчення документів», що жодної вказівки або посилання на затвердження або підписання обвинувального акта не має.
Щодо посилання суду на п. 18.2.4 вищевказаної Інструкції, яким зазначено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 61 Інструкції, то це взагалі не відповідає дійсності, тому що у даному пункті Інструкції, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 103 від 24.02.2016 р., зазначено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 57 Інструкції.
Згідно з додатком 57 Інструкції, серед інших документів, які посвідчуються гербовою печаткою, є: «процесуальні документи за рішенням прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням». Тобто зазначене є правом прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, а не його обов`язком. Більш того, зазначена гербова печатка закріплена, зберігається та за неї несе відповідальність керівник місцевої прокуратури. Згідно з ч.І ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності:, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про прокуратуру» однією із засад є незалежність прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків. Крім того, відповідно до п.5 наказу Генеральної прокуратури України №1гн від 26.12.2011 (із змінами, внесеними наказами Генерального прокурора України від 05.04.2012 № 1гн-1-1/2гн-3, від 12.07.2012 № 1гн-2,від 05.06.2013 №1гн-3, від 13.11.2013 №98) «Про організацію роботи і управління в органах прокуратури України» необхідно не допускати у повсякденній діяльності проявів заорганізованості, формалізму. зайвого паперотворення, дріб`язкової опіки підлеглих. Принципово реагувати на факти бюрократичного стилю і методів керівництва.
На підставі викладеного, якщо керуватися рішенням суду першої інстанції, щодо необхідності засвідчення обвинувального акта гербовою печаткою то зазначене тягне втручання та вплив в незалежність прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, що є неприпустимим та порушує засаду кримінального провадження - законність (ст. 9 КПК України).
Також, виходячи зі змісту ст.291 КПК України, до суду направляється оригінал обвинувального акта, який підписаний та затверджений підписом прокурора і додаткового засвідчення печаткою не потребує.
Крім того, протягом поточного року до Комінтернівського районного суду м. Харкова направлено 361 обвинувальний акт і усі вони були призначені до розгляду, жоден із них не мав гербової печатки, більш того з початку набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року до зазначеного суду направлено більше 1500 обвинувальних актів, які також не мали печаток і усі вони призначені до розгляду. Вважаю, що зазначене рішення апеляційного суду буде формувати практику, тому прошу це врахувати.
Отже, за таких обставин обвинувачення вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена з порушенням вищевказаних норм процесуального права.
З урахуванням викладеного вбачається істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та, як наслідок, є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, обвинуваченого, який заперечував проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Районний суд в ухвалі від 05.12.2016 року щодо ОСОБА_7 повернув обвинувальний акт прокурору. При цьому послався на невідповідність прийнятого документу вимогам ст. 291 КПК України, п. 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.02.2016 р.

Посилання суду на порушення ч. 1 ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором. Ці вимоги закону слідчим та прокурором виконані, відсутність печатки на підписі прокурора, який затвердив обвинувальний акт, то ст. 291 КПК України це не передбачено.

Посилання на невиконання п. 9.5.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.02.2016 р., не містить вказівки на затвердження або підписання обвинувального акту.

Посилання районного суду на п. 18.2.4 вищевказаної Інструкції, яка на думку суду нібито потребує посвідчення гербовою печаткою, відноситься для інших випадків. Тому затвердження печаткою обвинувального акту прокурору не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, районний суд в ухвалі вказав, що посилання захисника на неконкретність обвинувачення не відповідає дійсності, тому клопотання в цій частині залишив без задоволення.

З урахуванням наведеного доводи районного суду не є підставами для повернення прокурору обвинувального акту, тому апеляція підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 р. щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: