У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Р. Комарівці Ужгородського району, громадянина України, українця, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001395 від 10 жовтня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст.122 КК України.
Так, 09 жовтня 2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , на грунті ревнощів по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_5 серію ударів руками затиснутими в кулак та обутими ногами в область голови, тулуба та кінцівок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості.
У подальшому ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , який від отриманих тілесних ушкоджень не міг чинити опір чи втекти, всупереч волі останнього, шляхом застосування до нього фізичної сили та примусу силоміць помістив його в багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ», модель «2101», р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу вказаного дворового господарства та наданий для здійснення злочинного наміру ОСОБА_8 , та закрив кришку багажника на замок, чим позбавив ОСОБА_5 можливості вільно пересуватися і тим самим незаконно позбавив його волі.
У подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 утримували ОСОБА_5 в багажному відділенні вказаного вище автомобіля приблизно на протязі двох годин, пересуваючись на цьому ж автомобілі під керуванням ОСОБА_8 по селу Барвінок та усвідомлюючи при цьому наявність під час руху ризику настання небезпечних наслідків для життя чи здоров`я ОСОБА_5 внаслідок транспортування його в багажному відділенні легкового автомобіля марки «ВАЗ -2101». В подальшому за ініціативи та вказівками ОСОБА_4 поїхали в с.В.Лази Ужгородського району на вулицю Миру, де, зупинившись біля струмка, ОСОБА_8 ключем відкрив багажне відділення автомобіля, а ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 ще декілька ударів руками і пригрозив фізичною розправою та знову, застосувавши фізичну силу і психологічне насильство, помістив його до багажного відділення вказаного автомобіля, закривши кришку багажника, після чого відвезли до подвір`я дворового господарства № 56 по вул. Миру, а в подальшому продовжуючи утримувати ОСОБА_5 в багажному відділенні зазначеного вище автомобіля відвезли останнього на виїзд із села В.Лази, де біля автодороги М-06 «Київ-Чоп» ОСОБА_4 дістав з багажника автомобіля ОСОБА_5 і залишив його на тому ж місці, після чого разом з ОСОБА_8 поїхали в с. Барвінок.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1064 від 10.11.2016р., при судово-медичному освідченні потерпілого ОСОБА_5 , а також згідно даних медичної документації, яка заповнена на його ім`я, у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «Поєднана травма голови, грудної клітки. ЗТГК(закрита травма грудної клітки). Множинні двобічні переломи ребер: справа 2-9, зліва 4-8».
Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, які діяли з прикладанням значної сили, по ударному механізму дії, якими могли бути пальці рук, затиснуті в кулак сторонньої людини і вкладаються в час і місце події, яка мала місце 09.10.2016 року і потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілого і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя ч здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах викладених у обвинувальному акті визнав повністю.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про закриття кримінального провадження у зв`язку із його відмовою від підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України. Дану заяву потерпілий підтримав та просив її задоволити при цьому пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вони примирилися, жодних претензій до обвинуваченого не має, тому наполягав на закритті кримінального провадження саме в зв`язку з відмовою від підтримання обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого та просив закрити кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст.122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст.122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання потерпілого та закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України та просив закрити кримінальне провадження.
Заслухавши пояснення потерпілого, думку обвинуваченого щодо заявленого клопотання, доводи прокурора щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, суд приходить до наступного.
З положення ст. 22 КПК України слідує, що суд повинен створити умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).
Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
В силу п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом, встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст.122 КК України є формою приватного обвинувачення, потерпілий ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню відмовився від підтримання обвинувачення.
Врахувавши те, що потерпілий у судовому засіданні під час судового розгляду звернувся до суду із заявою про відмову від підтримання обвинувачення за ч. 1 ст.122 КК України, наслідки відмови від підтримання обвинувачення йому зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого не має, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст.122 КК України в зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що подана потерпілим заява підлягає задоволенню та є всі підстави для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.
Також, при цьому суд враховує, що жодних обмежень КПК України у випадку відмови потерпілого від підтримання обвинувачення в рамках кримінального провадження у формі приватного обвинуваченого не встановлено, а відтак клопотання потерпілого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України закриттю.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Судові витрати у кримінальному проваджені - відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із його відмовою від підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України задовольнити.
Закрити кримінальне провадження в частині за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1