провадження №1-кп/389/169/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001158 від 06 червня 2016 року, разом з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 23 червня 2016 року, стосовно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Азербайджана, громадянина України, освіта середня, працюючий волонтером ГО «Любов і довіра», не одружений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин.
26 травня 2016 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме на заволодіння, належним ОСОБА_5 , велосипедом «Україна».
Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, в ході розмови з ОСОБА_5 , під вигаданим приводом, начебто для поїздки за черешнями, попросив у останньої велосипед, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що повертати велосипед власниці він не буде.
Після того, як ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 велосипед «Україна», вартістю 500 грн., ОСОБА_3 , заволодівши ним таким чином, шляхом зловживання довірою, розпорядився велосипедом на власний розсуд, а саме в той же день продав його сторонній особі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 500 грн.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 23 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 ..
За умовами угоди, підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, вибачився перед потерпілою та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно укладеної угоди, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України у виді 60 годин громадських робіт.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Заподіяну потерпілій матеріальну і моральну шкоду він відшкодував у повному обсязі, сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру потерпіла до нього не має. Також вибачився, зобов`язався не вчиняти більше кримінальних правопорушень.
Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 узгоджене угодою покарання. Вказала, що обвинувачений вибачився, зобов`язався не вчиняти кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, тому претензій майнового характеру до ОСОБА_3 не має.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Матеріальна і моральна шкода потерпілій, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого потерпіла не має.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння підозрюваним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 від 23 червня 2016 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 23 червня 2016 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/169/16 (єдиний унікальний номер ЄУН 389/1664/16-К, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 05 липня 2015 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме велосипед «Україна», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити на зберіганні у останньої.
Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Знамянського міськрайонного суду ОСОБА_1