У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
при секретаріОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні 01 червня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000210 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та мешканця АДРЕСА_1 ,
не судимого в порядку ст. 89 КК України (далі КК),
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, а на підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 серпня 2015 року зазначений вирок залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасовано з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2015 року скасовано у частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він у період з 14 серпня по 19 листопада 2014 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 , засудженим за вчинення цього злочину іншим вироком, та з неповнолітнім ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів у м. Мелітополі незаконно придбавали у ОСОБА_9 , зберігали з метою збуту та збували особам, які проводили оперативні закупки, а ОСОБА_5 ще й перевозив психотропну речовину метамфетамін, вчинивши сім епізодів збуту даної психотропної речовини за викладених у вироку обставин.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 14 серпня 2014 року о 14.00 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який передав останнім з метою збуту психотропну речовину, збули ОСОБА_10 метамфетамін (первітин) вагою 0,1103 г в перерахунку на суху речовину за 1500 грн., які вони передали ОСОБА_9
27серпня 2014 року о 13.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою, а також з відома ОСОБА_9 , який передав останнім з метою збуту психотропну речовину, збули ОСОБА_11 метамфітамін (первітин) вагою 0,1096 г в перерахунку на суху речовину за 1500 грн., які вони передали ОСОБА_9
04вересня 2014 року о 14.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , від якого отримав з метою збуту психотропну речовину, збув ОСОБА_11 метамфітамін (первітин) вагою 0,088 г в перерахунку на суху речовину за 1200 грн., які передав ОСОБА_9
10вересня 2014 року о 12.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , від якого отримав з метою збуту психотропну речовину, збув ОСОБА_11 метамфітамін (первітин) вагою 0,1425 г в перерахунку на суху речовину за 1200 грн., які передав ОСОБА_9
17вересня 2014 року о 13.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , від якого отримав з метою збуту психотропну речовину, збув ОСОБА_11 метамфітамін (первітин) вагою 0,1994 г в перерахунку на суху речовину за 1200 грн., які передав ОСОБА_9
16жовтня 2014 року о 13.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , від якого отримав з метою збуту психотропну речовину, збув ОСОБА_11 метамфітамін (первітин) вагою 0,0653 г в перерахунку на суху речовину за 600 грн., які передав ОСОБА_9
19 листопада 2014 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , від якого отримав з метою збуту психотропну речовину, перевіз її в салоні власного автомобіля «ЗАЗ1102 д.н.з. НОМЕР_1 до місця свого проживання, де зберігав з метою збуту метамфітамін (первітин) вагою 0,135 г в перерахунку на суху речовину, який у нього було вилучено працівниками міліції о 13.13 год.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на суворість призначеного ОСОБА_5 покарання. Зазначає, що судом не належним чином враховано пом`якшуючі вину обставини та дані про особу засудженого: відсутність попередніх судимостей, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, працевлаштування на час постановлення вироку, наявність на утриманні бабусі похилого віку та вагітної дружини, з якою перебуває у цивільному шлюбі. Просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Як видно з вироку суду першої інстанції, при призначенні ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК та звільненням від відбування покарання з випробуванням суд послався на пом`якшуючу обставину - щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин та в порядку ст. 89 КК - попередніх судимостей, а також на дані про особу ОСОБА_5 , який позитивно характеризується, працевлаштований, є сиротою, проживає з бабусею 1946 року народження, яка має ряд тяжких захворювань і потребує догляду.
Однак, як вірно вказав у вироку апеляційний суд, вирішуючи питання про застосуванням статей 69 і 75 КК, суд першої інстанції не навів у вироку переконливих мотивів для прийняття такого рішення та не зазначив, як саме враховані ним обставини впливають на недоцільність відбування обвинуваченим покарання.
Апеляційний суд, приймаючи рішення про призначення більш суворого покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК врахував належним чином конкретні обставини кримінального провадження, зокрема, те, що дії ОСОБА_5 у співучасті з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 становили сім епізодів тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Також апеляційний суд узяв до уваги, що відповідно до ст. 69 КК призначення більш м`якого покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної статті, можливо лише за наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Разом із тим, судом виявлено лише одну пом`якшуючу обставину - щире каяття та сприяння розкриттю злочину, при цьому встановлено, що за власної ініціативи з каяттям до правоохоронних органів не звертався, будь-яка шкода ним не відшкодовувалась.
Отже, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог закону, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3