Справа № 137/371/17
Провадження №11-кп/772/727/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув 27.04.2017 року відкритому судовому засіданні у м. Вінниці подання начальника Літинської ВК №123 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. БілаЛиповецького району
Вінницької області, громадянина України,
раніше не судимого:

По даній справі засуджений 27.01.2014 року Бродовськім районним судом Львівської області від 27.01.2014 року за ст.185 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 23 березня 2017 року, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Літинської виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№123) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 27.01.2014 року за ст. 185 ч.5 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Зараховано термін тримання під вартою з 29.09.2010 року по 07.10.2010 року.
Початок строку покарання: 15.09.2015 року.
Кінець строку: 07.09.2017 року.
Станом на 07.03.2017 року відбув ? покарання , а саме 1 рік 6 місяців.
Своєю сумлінною поведінкою та ставленням праці довів своє виправлення.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року в задоволенні клопотання начальника Літинської виправної колонії №123 УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_8 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.
Свої вимоги суд мотивував тим, що хоча з матеріалів подання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 за останній час відбування покарання характеризується позитивно, разом з тим, останній не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, неорганізований.
Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2017 року про відмову йому в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання, в зв`язку з її незаконністю. Постановити нову ухвалу , якою звільнити його умовно достроково на підставі ст. 81 КК України.
Свої вимоги засуджений мотивував тим, що за період відбування покарання він зарекомендував себе з позитивної сторони, а саме працевлаштований, з поставленими завданнями справляється вчасно, за що був заохочений , бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 раніше не судимий, по даній справі засуджений Бродівськім районним судом Львівської області від 27.01.2014 року за ст.185 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі.
Зараховано термін тримання під вартою з 29.09.2010 року по 07.10.2010 року.
Початок строку покарання: 15.09.2015 року.
Кінець строку: 07.09.2017 року.
Станом на 07.03.2017 року відбув ? покарання , а саме 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, однак суд не обґрунтував у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання у колонії дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня установ. За період відбування покарання характеризується позитивно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. На початку відбування строку покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, дане стягнення знято, однак в подальшому змінив свою поведінку на позитивну.
Приймає активну участь у громадському житті відділення, доручення виконує якісно та в установлені строки, у відношенні до адміністрації тактовний, до інших засуджених не конфліктний, підтримує із ними дружні стосунки, згідно висновку комісії, засуджений ОСОБА_6 бере участь у роботі самодіяльної організації засуджених, входить до складу самодіяльної секції « Художньо прикладної творчості» .
Згідно характеристики начальника відділення соціально психологічної служби Латинської ВК -123 ОСОБА_9 , погодженою заступником начальника установи із соціально виховної та психологічної роботи Літинської ВК-123 ОСОБА_10 , засуджений підпадає під застосування ст.81 КК України, тобто заслуговує на умовно-дострокове звільнення(а.с.19).

Згідно п.2 ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Відповідно до викладеного, суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволенні подання начальника Літинської виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 123 ) ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 суперечать фактичним обставинам справи, відповідно вбачає наявність підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , так як останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, а доводи, викладені в ухвалі суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 не завжди має охайний вигляд та не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи, є безпідставними, так як не зазначено в чому саме проявляється його не належне ставлення до майна, та не відноситься до підстав, зазначених у ст. 81 КК України та постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року , а тому вбачається наявність підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого, так як засуджений ОСОБА_6 , на думку апеляційного суду сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. ст.72, 405, 409, 411, 419 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Літинської виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 123) - скасувати.
Задовольнити подання начальника начальника Літинської виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
Звільнити ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно достроково від відбування основного покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 27.01.2014 року, строком на 4 місяці 11 днів.
На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до касаційної інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: