АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/341/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/441/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі об`єднані кримінальні провадження: №0000597, №0000010 відносно:

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степове Широківського району

Дніпропетровської області, громадянина України,

з повною середньою освітою, не працюючого,

неодруженого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.08.1995р. Широківським районним судом

Дніпропетровської області за ст.94 КК України до покарання

у виді позбавлення волі строком на 12р.;

- 12.08.2009р. Шроківським районним судом

Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання

у виді позбавлення волі строком на 1р;

- 30.05.2011р. Широківським районним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання

у виді позбавлення волі строком на 4р.

27.08.2014р. умовно-достроково звільненого на невідбутий

строк 7міс. 22дн.;

- 17.02.2015р. Широківським районним судом

Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ст.70, ст.71

КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6р.,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , за зміненою апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017р.

Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017р. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2р., за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3р. 6 міс., на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначеного оскаржуваним вироком покарання та покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015р., остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7р.

Учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, просить змінити вирок суду першої інстанції, зменшивши йому строк призначеного покарання до 6р. 6міс. позбавлення волі.

Прокурор в зміненій апеляційній скарзі, просить вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01.06.2017р. відносно ОСОБА_6 , скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

01.12.2014р. приблизно о 10год. 40хв. ОСОБА_6 , знаходячись в будинку, що належить ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з кімнати будинку, таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Samsung GT E 1200i» імеі НОМЕР_1 вартістю 239 грн., в якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., що належав потерпілій ОСОБА_8 , та з викраденим зник, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 249 грн.
Повторно, 03.12.2014р. приблизно о 16год. 00хв., ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через не замкнену фіртку увійшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла у віконній рамі проник в приміщення літньої кухні, де таємно, з корисливих мотивів викрав майно, що належало ОСОБА_9 , а саме: 2 кг., курячого м`яса (стегно), вартістю 22 грн. за 1 кг., курячого стегна, на загальну суму 44 грн, та електричну дріль - перфоратор «Stern» вартістю 483 грн. та з викраденим зник, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 527 грн.
Повторно, 05.12.2014р. приблизно о 03год. 00хв. обвинувачений, шляхом подолання огорожі проник на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла у віконній рамі проник в приміщення літньої кухні, де таємно, з корисливих мотивів викрав майно, що належало ОСОБА_11 , а саме:
- газову колонку для підігріву води, оцінити яку не вдалося можливим оскільки потерпілим не надані повні товарні характеристики (марка, модель) та не знайдено аналог товару;
- АПОК (автоматика пневмогазова для опалювальних котлів) до газового котла КЧМ - 2 вартістю 225 грн.,
- з газової плити «Електа» викрадено 4 горілки (алюмінієві), вартістю 10 грн. одна горілка; 1 решітку (з нерж. металу), вартістю 130 грн.; 1 дверці металеві, вартістю 120 грн., всього на суму 290 грн.;
- 2 металевих жаровні (з чорного металу) розміром 40 см х 50, товщина металу 2 мм., кожна, вартістю 95 грн. одна, всього вартістю 190 грн;
- полицю із алюмінію розміром 40 см. х 25 см., вартістю 45 грн;
- з пральної машини «Волна» викрадено металевий кожух( чорний метал), вартістю 45 грн. та алюмінієва кришка до машинки «Волна» вартістю 15 грн., всього на суму 60 грн.;
- алюмінієву пательню діаметром 35 см., вартістю 30 грн;
- 2 каструлі емальовані, по 2 літри кожна, вартістю 65 грн. кожна, всього вартістю 130 грн.;
- кавомолку електричну «Гріндер», вартістю 97 грн.;
- розсікач полум`я газу ( з чорного металу) діаметром 20 см., вартістю 10 грн.;
- підставки під гаряче 2 шт., виготовлені з алюмінію, діаметром по 20 см. кожна, вартістю 15 грн. одна підставка, всього 30 грн.;
- 6 кг цукру (з цукрового буряка), вартістю 8,50 грн. за 1 кг цукру, всього вартістю 51 грн.;
- ключ водопровідний №3 ( з чорного металу), вартістю 55 грн.,
Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав майнову шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 1213 грн.
Також, за обвинувальним актом ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він, будучи засуджений вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2011 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 27.08.2014 року умовно-достроково за ухвалою Синельниковського районного суду Дніпропетровської області на не відбутий строк 7 міс. 22 дні, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не встав та знову вчинив умисний, корисний злочин.
Так, повторно 27.09.2014р. приблизно о 02.00 год. ОСОБА_6 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна підійшов до торгівельного кіоску «Островок», який орендувала ОСОБА_12 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, за допомогою металевого лому, який приніс з собою, розігнув прути на металевій решітці якою обгороджені холодильні вітрини, та проник всередину, за допомогою металевого лому зірвав навісні замки на трьох холодильних вітринах. З трьох холодильних вітрин, таємно з корисливих мотивів, викрав алкогольне пиво, що належало ОСОБА_12 а саме :
-«Оболонь світле» ємністю 1,25 літри, всього 12 пляшок, вартістю 11,39 гривень за одну пляшку, всього вартістю 136,68 гривень;
-«Оболонь світле» ємністю 2,5 літри, всього 10 пляшок, вартістю 25,14 гривень за одну пляшку, всього вартістю 251,40 гривень;
-«Зіберт світле» ємністю 1,25 літри, всього 9 пляшок, вартістю 11.97 гривень за одну пляшку, всього вартістю 107,73 гривень;
-«Зіберт світле» ємністю 2,5 літри, всього 12 пляшок, вартістю 23.43 гривень за одну пляшку, всього вартістю 281,16 гривень;
-«Славутич Преміум» ємністю 2 літри, всього 10 пляшок, вартістю 20.10 гривень за одну пляшку, всього вартістю 201 гривень;
-«Жигулівське» ємністю 1 літри, всього 12 пляшок, вартістю 13,05 гривень за одну пляшку, всього вартістю 156,60 гривень;
-«Жигулівське» ємністю 2 літри, всього 6 пляшок, вартістю 22.67 гривень за одну пляшку, всього вартістю 136,02 гривень;
-«Арсенал» ємністю 2 літри, всього 6 пляшок, вартістю 21.74 гривень за одну пляшку, всього вартістю 130,44 гривень;
-«Арсенал міцне» ємністю 1 літр, всього 5 пляшок, вартістю 10.65 гривень за одну пляшку, всього вартістю 53,25 гривень;
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 1454,28 грн.
Крім того, повторно 25.10.2014р. приблизно о 21.30 год. ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через не замкнену фіртку увійшов на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, таємно, з корисливих мотивів демонтував з фасаду будинку та викрав майно, що належало Широківському РЕМ ПАТ «ДТЕК ДНІПРОБЛЕНЕРГО», а саме: електролічильник типу НІК 2102-02 №1404310, вартістю 108, 69 грн., шафу обліку вартістю 15,12 грн. та автоматичний вимикач типу Е.МС 1Р-С 16 А, вартістю 15,12 грн., та з викраденим зник, спричинивши майнову шкоду Широківському РЕМ ПАТ «ДТЕК ДНІПРОБЛЕНЕРГО» на загальну суму 138,93 грн.
Крім того, повторно 03.11.2014р. приблизно о 13.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись в кабінеті №5 Широківської районної центральної лікарні, розташованої за адресою: вул.Казбек,17 а, смт.Широке Широківського району Дніпропетровської області, скориставшись тим що в кабінеті нікого не було, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, таємно, з корисливих мотивів з вказаного кабінету викрав жіночу сумку вартістю 80 грн., що належала ОСОБА_14 в якій знаходився гаманець жіночий, виготовлений із замінника шкіри, вартістю 63 грн., в якому знаходилось 150 грн., та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_14 на загальну суму 293 грн.
У вироку суд зазначив, що ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України за епізодами 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р. не визнав, суду пояснив, що зазначені крадіжки він не вчиняв, в той час знаходився в себе вдома в с.Степове, працівники поліції ОСОБА_15 і ОСОБА_16 просили його зізнатися в скоєнні крадіжок, він погодився, на місце проведення слідчих експериментів його привозили працівники міліції, фотографували, він щось показував, працівники поліції йому обіцяли цигарки, він все і підписував.
Протоколи проведення слідчих експериментів по епізодам від 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р., складені 10.03.2015р., які проводились за участю ОСОБА_6 , суд визнав недопустимими доказами, оскільки на місце проведення слідчих експериментів (місце вчинення злочинів) ОСОБА_6 привозили працівники міліції під конвоєм, в протоколах не вказано, що в присутносі понятих ОСОБА_6 вказував на шлях до місця вчинення злочину, допитані поняті не підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_6 показував, як вчиняв злочини.
Крім того, суд зазначив у вироку, що стороною обвинувачення на підвердження розміру матеріальних збитків надано висновок товарознавчої екпертизи №15 від 04.03.2015 року, складений фахівцем-оцінювачем ОСОБА_17 , однак стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би підтверджував, що фахівець-оцінювач ОСОБА_17 відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про судову експертизу» атестована та отримала кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.
З наведених вище підстав, суд визнав наданий стороною обвинувачення доказ - висновок товарознавчої екпертизи №15 від 04.03.2015р., складений фахівцем-оцінювачем ОСОБА_17 , недопустимим доказом, оскільки розмір матеріальних збитків, спричинений крадіжками 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р. не визначений у порядку, встановленому п.6 ч.2 ст.242 КПК України.
Оскільки, суд визнав недопустимими доказами: висновок товарознавчої екпертизи №15 від 04.03.2015 року, складений фахівцем-оцінювачем ОСОБА_17 та протоколи проведення слідчих експериментів від 10.03.2015р. по епізодам від 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р., а показання свідка ОСОБА_18 суд сприняв, як факт того, що свідок бачив ОСОБА_6 03.11.2014р. з чорною сумкою в Широківській ЦРЛ, що заперечується обвинуваченим, розмір матеріальних збитків, спричинених злочином, не визначено, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не доведено, що кримінальні правопорушення 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р., передбачені ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 , тому відповідно до п.п.2 ч.1 ст.373 КК України ухвалив за цими епізодами виправдувальний вирок.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на те, що суд першої інстанції призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі просить зменшити йому строк призначеного покарання до 6р. 6 міс. позбавлення волі.

При цьому обвинувачений вказує на те, що суд першої інстанції при зарахуванні йому у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні допустив помилку, визначивши початком строку попереднього ув`язнення 19 грудня 2014р., тоді, як його було затримано 9 грудня 2014р., тому просить врахувати зазначену обставину і за правилами ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зарахувати йому у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання 09.12.2014р. по день набрання оскаржуваним вироком законної сили.

Крім того, ОСОБА_6 вказує на те, що він щиро кається у вчинених злочинах, активно сприяв розкриттю злочинів, не перешкоджав суду у розгляді справи в розумні строки, має заохочення від адміністрації місця попереднього ув`язнення, потребує негайного лікування за станом здоров`я, тому він вважає, що строк призначеного йому покарання може бути зменшений на шість місяців, про що і просить колегію суддів.

Прокурор, обґрунтовуючи доводи зміненої апеляційної скарги, вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним і на підставі ст.409, п.4 ч.1 ст.411 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності, що є невідповідністю висновків суду обставинам кримінального провадження.

Прокурор вказує на порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки вважає, що визнавши ОСОБА_6 невинуватим та виправдавши його за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р. через недоведеність вчинення обвинуваченим цих кримінальних правопорушень і визнавши винним у вчиненні інших кримінальних правопорушень за епізодами від 01.12.2014р., 03.12.2014р., 05.12.2014р. за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, суд за таких обставин повинен був дослідити усі докази по справі у загальному порядку, а не розглядати одну частину обвинувачення в спрощеному порядку, а іншу в загальному.
При цьому прокурор зазначає, що суд, визнав наданий стороною обвинувачення доказ висновок товарознавчої експертизи №15 від 04.03.2015р., складений фахівцем - оцінювачем ОСОБА_17 , недопустимим доказом, оскільки висновок товарознавчої експертизи щодо розміру матеріальних збитків, спричинений крадіжками 27.09.2014, 25.10.2014р., 03.11.2014р. не відповідає вимогам п.6 ч.2 ст.242 КПК України, тоді, як аналогічні висновки наявні і по епізодам від 01.12.2014р., 03.12.2014р., 05.12.2014р., складені тим же фахівцем - оцінювачем ОСОБА_17 , однак за даними епізодами обвинуваченого визнали винним.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції встановивши суперечності у доказах повинен провести судовий розгляд у повному обсязі, дослідивши докази у кримінальному провадженні, і виконати приписи п.6 ч.2 ст.242 КПК України та надати аналіз доказів у їх сукупності.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав свою апеляційну скаргу, просив змінити вирок суду першої інстанції, зменшивши йому строк призначеного покарання, заперечував проти задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав апеляційні вимоги свого підзахисного і заперечував проти задоволення апеляційних вимог зміненої апеляційної скарги прокурора.

Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримала змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила скасувати рішення суду відносно ОСОБА_6 , з підстав, викладених у зміненій апеляційній скарзі, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні повинна бути задоволена, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, керуючись ст.404 КПК України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, колегія суддів, перевірила матеріали справи, прослухала технічний запис судового засідання і встановила, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , за епізодами від 5.12.2014р., 3.12.2014р., 1.12.2014р., суд першої інстанції здійснив, виходячи з вимог ч.3 ст.349 КПК України, щодо обвинувачення за епізодами 25.10.2014р., 3.11.2014р., 27.09.2014р., то суд дослідив докази в повному обсязі, надавши їм оцінку.

Виходячи з приписів ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, які мають істотне значення та згідно з ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч.3 ст.349 КПК України, не може бути застосована.
Поза розумним сумнівом, згідно ч.2 ст.17 КПК України, доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення покладено на сторону обвинувачення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, порушив вимоги ч.3ст.349 КПК України, оскільки, як видно з матеріалів кримінального провадження, при наявності однакових доказів які надала сторона обвинувачення, стосовно кожного епізоду обвинувачення, суд у вироку дійшов різних висновків щодо їх оцінки, виходячи тільки із зізнання обвинуваченого. Тоді як, виходячи з приписів ч.2ст.349 КПК України, обсяг доказів, в разі необхідності суд може змінювати і досліджувати їх в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, щодо суперечливих висновків суду першої інстанції в судовому рішенні, в тій частині, що суд, визнаючи наданий стороною обвинувачення доказ - висновок товарознавчої експертизи №15 від 04.03.2015р., складений фахівцем - оцінювачем ОСОБА_17 , недопустимим доказом, через те, що розмір матеріальних збитків, спричинений крадіжками від 27.09.2014, 25.10.2014р., 03.11.2014р. не визначено в порядку, встановленому п.6 ч.2 ст.242 КПК України, однак по епізодам від 01.12.2014р., 03.12.2014р., 05.12.2014р., погодився з розміром матеріальних збитків встановлених висновком товарознавчої експертизи №8 від 28.01.2015р., складеним тим же фахівцем - оцінювачем ОСОБА_17 .

Крім того, слід зазначити, що суд не надав оцінки висновкам перевірки заяви обвинуваченого щодо застосування відносно нього психологічного тиску з боку робітників поліції, у сукупності з іншими доказами, констатуючи тільки її наявність (ар.пр.216-218т.3).

Зазначені порушення призвели до порушення права на захист обвинуваченого, а також до однобічних та суперечливих висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, про що правильно зазначив прокурор в зміненій апеляції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду хвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі, виходячи з вищезазначених обставин.
За наведених обставин суду належало дослідити наявні у кримінальному провадженні докази у повному обсязі, на підставі чого встановити обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню та мають істотне значення для правової оцінки дій особи.
Згідно ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Доводи сторони захисту про призначення обвинуваченому суворого покарання, і неправильного визначення початку строку попереднього ув`язнення, колегія суддів не обговорює, оскільки рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який належить здійснити у повній відповідності з чинним законодавством і з урахуванням приписів ст.416 КПК України ухвалити справедливе судове рішення, що відповідає вимогам ст.370 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 1 червня 2017р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 01.12.2014р., 03.12.2014р., 05.12.2014р., а також визнано невинуватим та виправдано за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за епізодами від 27.09.2014р., 25.10.2014р., 03.11.2014р., за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Тимчасово залишити ОСОБА_6 у Криворізькому слідчому ізоляторі (№3) у зв`язку з новим розглядом кримінального провадження в суді першої інстанції, згідно ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015р., постановленої в порядку п.12 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає
Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4