1Справа № 335/204/17 1-кс/335/184/2017
05 січня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.01.2017 року до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ОГ ОСОБА_4 про те, що ним отримана інформація про використання підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у нотаріальній конторі за адресою АДРЕСА_1 . З метою переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 невстановленими особами використано підроблений паспорт .
Під час досудового розслідування встановлено, що за даними Запорізького МБТІ, відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.09.2001 квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Також з`ясовано, що до Запорізького МБТІ із заявкою на виготовлення дублікату технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 звернулись особи, які надали у якості документу, що посвідчує особу тимчасову посвідку, начебто, видану 16.11.2016 Жовтневим РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області.
Проте, за даними органів міграційної служби тимчасова посвідка з вказаними реквізитами не видавалась.
У той же час відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №77571207, 29.12.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири серія та номер 4238 та внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33279711 від 29.12.2016.
На підставі вказаного правочину право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_8 .
Таким чином, на теперішній час у ході досудового розслідування отримано достовірні дані, що невстановлені особи, використовуючи підробні документи від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом укладення договору купівлі-продажу заволоділи належною їм квартирою АДРЕСА_2 .
Посилаючись на необхідність запобігання незаконному привласненню квартири АДРЕСА_2 , запобігання її відчуженню, прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на вказану квартиру.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначена у клопотанні квартира відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1