АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:658/336/16-к
Провадження № 11-кп/791/260/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.121 КК України Доповідач : ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2017 року липня місяця 31 дня року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
За участю секретаря: ОСОБА_5
Прокурора : ОСОБА_6 ,
Потерпілого : ОСОБА_7 ,
Обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002734 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 лютого 2016 року, щодо :
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Каховського району, Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Застосовані ст.ст.75,76 КК України.
Стягнуто судові витрати за проведення експертизи.

Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за те, що він 24 грудня 2015 року близько 16 години 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , в ході виниклого конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари дерев`яним кухонним молотком по голові, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і один удар ножем в передню частину тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній черевній стінці, проникаючої у черевну порожнину, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання, та ухвалити новий вирок з призначенням обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, надмірну м`якість призначеного покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати, обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок суду без змін, в судових дебатах сторони кримінального провадження залишились на своїх позиціях, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції, щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 розглядалось судом першої інстанції в порядку ст. 349 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду відносно ОСОБА_8 , в частині доведеності його вини, кваліфікації дій, учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції, в цій частині.
На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного судом покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України є необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним ) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, характеризується позитивно за місцем реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого, який претензій майнового характеру немає, просить призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Крім того, суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину. Так, щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, в підтвердженні пом`якшуючих покарання обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнав вину та дав згоду на розгляд кримінального провадження відповідно до ст.349 КПК України, та готовий нести кримінальну відповідальність. Активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органами досудового розслідування або суду в з`ясування тих обставин вчинення злочину, що мають істотно значення для повного його розкриття. Як встановлено судом, ОСОБА_8 з місця проживання не зникав, в добровільній формі сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 24.12.2015 року внесені відомості про вчинений злочин до ЄРДР, а 28 січня 2016 року затверджений обвинувальний акт, вирок суду постановлений 25.02.2016 року, тобто досудове розслідування, судове слідство проведено в розумні строки.

Вказані пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та дали підстави для застосування суду першої інстанції вимог ст.ст.75,76 КК України, тому доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є не обґрунтованими.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкцій інкримінованого злочину, застосував ст.ст.75,76 КК України, та не суперечить загальним принципам призначення покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається, мотиви призначення покарання.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбача є більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питанняпропризначенняпокарання, не пов`язаного з позбавленням волі. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення повинно бути вмотивовано у вироку.

При винесенні вироку суд відповідно ст.374 КПК України мотивував належним чином призначення винному покарання саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, тому апеляційні вимоги прокурора слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404; 405; 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 лютого 2016 рокущодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 31 липня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 31 липня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2