Справа № 458/230/17
1-кп/458/56/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
із участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3
та захисника: ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
02.01.2017 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 з метою незаконної порубки дерев, а саме в кварталі №21 обходу №3 Яблунського лісництва ДП ,,Боринське лісове господарство", який знаходиться на території Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області та відноситься до природно-заповідного фонду і належить до регіонального ландшафтного парку ,,Надсянський", умисно, незаконно зрізав одне сироростуче дерево породи ,,смерека загальною кубомасою 0,76 м. куб., чим заподіяв шкоду державі в розмірі 3602 грн.
24 лютого 2017 року між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного по ст.246 КК України, підозрюваний зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 850 грн., а також отримана згода підозрюваного на
його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
У судовому засіданні обвинувачений просить угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.246 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 24.02.2017 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 лютого 2017 року укладену між прокурором Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним по ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від
24 лютого 2017 року покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ст.96-2 КК України лісопродукцію в кількості 0,76 куб.м., згідно акту секвестру від 04.01.2017 року залишити у розпорядженні ДП ,,Боринське лісове господарство" Турківського району, як законному володільцю і знаходиться у них на зберіганні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.
Головуючий: