Справа № 405/2175/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002192 від 23.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Седнівка Устинівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, не працюючому, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 01.09.1990 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140 КК УРСР до 2 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 06.01.1994 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.81 КК УРСР до 04 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 01.09.1999 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 196-1 КК УРСР до 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 20.04.1999 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.81; ч.2 ст.140; ч.3 ст.140, ст.42 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого майна, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 01.10.2004 року Устинівським районним судом. Кіровоградської області за ч.3 сгп.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 22.02.2011 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185; ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 05.09.2011 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.297, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 28.09.2015 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив втечу з місць позбавлення волі, відбуваючи покаранн у виді позбавлення волі, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 засуджений вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та з 24.11.2015 року відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки в Кропивницькій виправній колонії №6 м. Кропивницького, за адресою: м. Кропивницький вул. Яновського, 50.

Після відбуття однієї третини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у зв`язку з сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці, згідно постанови начальника установи від 06.10.2016 року ОСОБА_6 переведено до дільниці соціальної реабілітації. При переведенні засудженого ОСОБА_6 до дільниці соціальної реабілітації, останній зобов`язався самостійно не покидати територію дільниці соціальної реабілітації, не порушувати лінію охорони.

22.02.2017 року, точного часу не встановлено, у засудженого ОСОБА_6 , перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації Кропивницької виправної колонії № 6, виник умисел спрямований на втечу з міць позбавлення волі.

Реалізуючи свій злочинний намір 22.02.2017 року близько 22 годин 30 хвилин, засуджений ОСОБА_6 діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись тим, що на нього ніхто з співробітників колонії не звертає уваги та впевнившись, що його злочинні дії будуть не помічені, таємно, за допомогою драбини, яку взяв з приміщення лазні перетнув паркан дільниці соціальної реабілітації Кропивницької виправної колонії № 6 та самовільно залишив без належного дозволу та законних підстав територію Кропивницької ВК №6.

Близько 22 години 45 хвилин 22.02.2017 року під час перевірки засуджених дільниці соціальної реабілітації Кропивницької виправної колонії №6 на своїх спальних місцях молодшим інспектором відділу нагляду і охорони ОСОБА_7 встановлено відсутність на території дільниці ОСОБА_6 про що повідомлено чергового та розпочато розшукові заходи, за результатами яких ОСОБА_6 на території установи не встановлено. До моменту затримання, а саме до 17 години 00 хвилин 28.02.2017 року до установи ОСОБА_6 не повернувся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що відбуває покарання в виправній колонії №6 за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області. 22.02.2017 року, перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації здійснив втечу з ДУ «Кропивницька ВК (№6)». У вчиненому розкаюється.

Під час судового розгляду 02.06.2017 року між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472, 473, 476 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_6 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України. Сторони узгодили, що покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України призначається у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину за попереднім вироком та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч.1 ст. 393 КК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 02.06.2017року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 02.06.2017 року про визнання винуватості між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України і призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /років/ роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 4 /чотирьох/років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Строк відбуття покарання рахувати з 02.06.2017 року.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1