Справа № 169/615/16-к
Провадження № 1-кп/169/3/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Павлівка Білоцерківського району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоспецтранс Київського картонно-паперового комбінату», має повну загальну середню освіту, одружений, громадянин України, несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 01 серпня 2016 року близько 11 години 40 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 211540-110», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Київ-Ковель-Ягодин» в районі 469 км + 250 м в напрямку міста Любомль навпроти повороту на село Окунин Турійського району, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 14.6 (а) Правил дорожнього руху України неуважно стежив за дорожньою обстановкою, не врахував її і не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого, виконуючи обгін на перехресті, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 і який рухався у попутному напрямку і здійснював поворот ліворуч.

У результаті вказаного зіткнення автомобіль марки «ВАЗ 211540-110», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , на зустрічній смузі руху зіткнувся з автомобілем марки «Фольксваген Джетта», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_9 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та субарахноїдальними і внутрішньо мозковими гематомами з набряком головного мозку, закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа 2-8 по середньо-ключичній лінії та зліва 3-6 по середньо-ключичній лінії з розривами тканин обох легень та двобічним гемотораксом, закритої тупої травми живота з множинними розривами печінки з гемоперитонеумом, множинних саден обличчя та обох кистей з розвитком шоку, які утворилися від дії тупих твердих предметів і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла.

Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки знаходяться в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним;

підпункту «а» пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, згідно з яким обгін на перехресті заборонено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування злочину визнав повністю. Суду показав, що 01 серпня 2016 року близько 12 години їхав власним автомобілем ВАЗ по автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» в напрямку міста Любомль зі швидкістю близько 80 км/год. Біля повороту на село Окунин Турійського району не побачив, що автомобіль марки «Опель Комбо», який рухався попереду в попутному напрямку, виконує маневр повороту ліворуч із включеним покажчиком повороту ліворуч і почав здійснювати обгін вказаного автомобіля. Погодні умови були нормальними, а видимість достатньою. Не зорієнтувався в дорожній обстановці, виїжджаючи на зустрічну смугу під час обгону, почав гальмувати, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «Опель Комбо» і в подальшому на зустрічній смузі руху з автомобілем марки «Фольксваген Джетта», який рухався в зустрічному напрямку і якого він не бачив. В результаті аварії водій автомобіля марки «Фольксваген Джетта» ОСОБА_9 від отриманих ушкоджень померла. Запобігти аварії не зміг, оскільки втратив контроль над автомобілем. Вказував, що завдану моральну шкоду потерпілому відшкодував. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що про обставини аварії йому нічого невідомо, оскільки він не був її очевидцем. Вказував, що жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має і просив не призначати йому суворе покарання і не позбавляти права керування.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що завдану моральну шкоду потерпілому відшкодовано і будь-яких претензій до обвинуваченого потерпілий не має.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який є здоровою працездатною особою, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується виключно позитивно, як порядний громадянин, дисциплінований, сумлінний та відповідальний працівник, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Крім того, суд враховує також характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху та його ставлення до цих порушень, які він повністю визнав, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а також, що інкримінований йому злочин вчинений з необережності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції частини 2 статті 286 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо покарання й відсутність у нього претензій до обвинуваченого та інші наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 КК України обов`язків.
Додаткове покарання, передбачене санкцією частиною 2 статті 286 КК України, позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не призначає, оскільки обвинувачений тривалий час працює водієм, керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу і позбавлення цього права поставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище та позбавить засобів для існування.

При вирішенні питання про додаткове покарання судом також враховано й те, що обвинувачений має всі категорії на керування транспортними засобами, його водійський стаж становить близько сорока років і протягом вказаного періоду він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а також те, що ні потерпілий, ні сторона обвинувачення не наполягала на позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

1) транспортні засоби, які знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового затримання транспорту Турійського відділення поліції Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, повернути власникам, а саме:

- автомобіль марки «Фольксваген Джетта», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_10 ;

- автомобіль марки «Опель Комбо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , Комунальному закладу «Турійський центр ПМСД»;

- автомобіль марки «ВАЗ 211540-110», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 ;

2) свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів повернути власникам, а саме:

серії НОМЕР_4 ОСОБА_10 ;

серії НОМЕР_5 Комунальному закладу «Турійський центр ПМСД»;

серії САК № 530407 ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 703 (сімсот три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий