Справа № 461/4139/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/494/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до ОСОБА_7 ),

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої застосований екстрадиційний арешт, - ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ),
перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2017 року задоволено клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ), до вирішення питання про його видачу компетентним органам Федеративної Республіки Німеччини.

На вказану ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2017 року захисник ОСОБА_6 в інтересах громадянина Турецької республіки ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати як необґрунтовану і безпідставну та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник покликається на те, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, при цьому слідчим суддею не були взяті до уваги характеризуючи дані особи ОСОБА_7 , який має дозвіл на працю в Україні терміном на шість місяців до 01.12.2017 року згідно наказу Волинського обласного центру зайнятості №145 від 31.05.2017 року, у Туреччині за місцем свого проживання та праці характеризується позитивно, має на утриманні трьох дітей та хвору матір. Також захисник вказує, що ОСОБА_12 самостійно може забезпечити своє перебування в Україні, у тому числі орендувати собі житло.

У скарзі захисник вказує, що є недоведеним той факт, що ОСОБА_12 чинить чи буде чинити тиск на потерпілих чи свідків, чи якимось іншим чином перешкоджати веденню досудового розслідування чи судового провадження у Федеративній Республіці Німеччині. Також стороною обвинувачення не доведено мету ОСОБА_7 переховуватись від слідства чи суду.

Крім цього захисник вважає, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порушення вимог ст.183 КПК України не визначив розмір застави.

При апеляційному розгляді ОСОБА_12 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та в судовому засіданні навели аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили застосувати заставу в розмірі 1 млн. грн..

Прокурор заперечив апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, вважає законним та обґрунтованим рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до ОСОБА_13 .

Дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно з п.9 ч.1 ст.541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_12 (Таню) розшукується компетентними органами Федеративної республіки Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §§ 263 абз.1, абз.3, № 1, 2, 25 абз.2, 53 Кримінального Кодексу ФРН.
Запит компетентного органу ФРН та інші документи про видачу ОСОБА_7 ) оформлені належним чином, у відповідності до вимог Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, якою врегульовані відносини з питань екстрадиції. Відповідно до наданих ФРН документів встановлено, що Земельним судом м.Мангайм Федеративної Республіки Німеччини 22.04.2014 у справі №23 KLs 628 Js 1016/14 АК 1/14 видано ордер на арешт стосовно ОСОБА_7 ) та ухвалено рішення про тримання його під вартою.
07.05.2017 року працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області затримано в порядку ст.ст.208, 582 КПК України громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ), який розшукується компетентними органами ФРН. Сектором Інтерполу та Європолу ГУНП у Львівській області (лист №1068/33/У-2017 від 07.05.2017 року) підтверджено факт перебування громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ) у міжнародному розшуку, який розшукується компетентними органами ФРН для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайських дій.
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 09.05.2017 року стосовно ОСОБА_7 ) в порядку ст.583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини до 15.06.2017року. На даний час ОСОБА_7 ) утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».
Відповідно до ч.8 ст.584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
На думку колегії суддів при розгляді клопотання слідчий суддя місцевого суду вірно врахував те, що інкриміновані ОСОБА_7 ) злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.ч.2, 3 ст.190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України порушуються не за заявою потерпілого.
Також слідчий суддя належним чином врахував особу ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), який не має зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання та місця праці в Україні, відсутність у особи на Україні сталих соціальних зв`язків, та те що останній перебуває у міжнародному розшуку та розшукується компетентними органами ФРН і ухиляється від органів правосуддя ФРН.
На підставі досліджених фактів слідчий суддя місцевого суду прийшов до вірного переконання про те, що ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) може переховуватись від правоохоронних органів, підстав, які б перешкоджали триманню його під вартою або для застосування більш мякого запобіжного заходу не встановлено, та з метою забезпечення процесуальних рішень, міжнародних договорів, прийшов до висновку, що клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.
Отже, доводи захисника, які вона наводить в своїй апеляційній скарзі про те, що обраний ОСОБА_13 запобіжний захід є занадто суворим та те, що прокурором не доведено того, що ОСОБА_12 має на меті переховуватись від слідства чи суду у ФРН, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на вищенаведене.

Таким чином, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали.

Відтак колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422, 584 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах громадянина Турецької республіки ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: