У Х В А Л А
Іменем України
20 червня 2017 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши, в закритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 19.06.2017 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.01.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в місті Києві, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, вдалися до обману та підробили офіційні документи, такі як паспорта гр. України, свідоцтва про право власності, довідки житлово-експлуатаційних організацій, довідки з БТІ, договори купівлі-продажу та договори дарування, та інші, з використанням яких здійснили ряд незаконних правочинів, спрямованих на набуття та відчуження права власності на об`єкти нерухомого майна, серед яких житло по АДРЕСА_1 , в результаті чого, невстановлені особи, шляхом обману, незаконно заволоділи правом власності і розпорядження нерухомістю, та заподіяли матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

31березня 2017 року у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_6 ОСОБА_7 свою квартиру.

06 квітня 2017 року у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_8 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_9 продав ОСОБА_10 свою квартиру.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира по АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 11.03.2006, видавник: Краснолуцьке МВ УМВС України в Луганській області, країна громадянства: Україна.

Будучи допитаний як свідок ОСОБА_6 повідомила, що квартира АДРЕСА_2 ,йому ніколи не належала і він її не продавав гр. ОСОБА_9 та при укладенні вказаного договору присутнім не був, вказану угоду від його імені по втраченому 07.03.2017 ним паспорту НОМЕР_3 виданому Вишгородським РВ ГУМВС України в Київській області 19.05.1999 громадянина України уклала невідома особа. Тобто цю квартиру шляхом підроблення документів невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи, чим заподіяли збиток у особливо великих розмірах.

31.03.2017в приміщенні офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа, що пред`явила підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , з метою укладення та посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу від 31.03.2017 квартири на користь ОСОБА_9 . В результаті ОСОБА_5 будучи введеним в оману, посвідчила правочин та внесла відповідні відомості до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також встановлено, що під час посвідчення вказаної угоди невідома особа надала приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_5 наступні правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на житло від 10.08.2007 видане відділом приватизації житла Деснянської районної в місті Києві держадміністрації № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , інформаційну довідку БТІ м. Києва від 30.03.2017 ПБ-2017 № 468 на ім`я ОСОБА_6 та довідку за формою № 3 ЖЕД № 318 гр. ОСОБА_6 .

За інформацією від 19.04.17 № 102102/32-3347 в.о. голови деснянської районної в місті Києві адміністрації ОСОБА_11 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 не видавалось, квартира приватизацію не проходила, Розпорядження органу приватизації від 10.08.2007 № 51394 не існує.

Згідно інформації БТІ м. Києва від 10.04.2017 № 062/14-4212 (И-2017) інформаційна довідка від 30.03.2017 ПБ-2017 № 468 не виготовлялась.

За інформацією КК «Центр комунального сервісу» від 14.04.2017 № 02/1089 будинок АДРЕСА_4 введено в експлуатацію у 2013 році, довідка за формою № 3 на цю квартиру не видавалась.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_2 підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 KПK України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення її збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження (оскільки майно відповідає критеріям речового доказу), а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 11.03.2006, видавник: Краснолуцьке МВ УМВС України в Луганській області, країна громадянства: Україна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1