Справа №705/7237/16-к
1-кп/705/191/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 03.10.2011 року Березанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 3 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 20.05.2013 року Київським районним судом міста Донецьк за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання по вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 03.10.2011 року та призначено покарання 5 років позбавлення волі. Звільнений 01.04.2016 року рішенням Жовтоводського міського суду в Дніпропетровській області від 24.03.2016 року на підставі ст. 72 ч. 2 КК України по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10 жовтня 2016 року, близько 22 год. 59 хв., перебуваючи в приміщенні ресторану «Шоколад», що по вул. Н.Сотні, 6, м. Умань, Черкаської області, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, повторно, з дивана, таємно викрав жіночу сумку вартістю 200 гривень, в якій перебували грошові кошти в сумі 567 гривень, банківська картка «Приватбанк», яка матеріальної цінності не має, що належить гр. ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріального збитку на загальну суму 767 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив, що дійсно, ввечері 10 жовтня 2016 року перебував у приміщенні ресторану «Шоколад» і, будучи у стані алкогольного сп`яніння, викрав жіночу сумку. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданого потерпілій збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо. Разом з тим, суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі кримінальні правопорушення, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, тому на думку суду, його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк перебування його під вартою: згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2016 року, а саме з 16.11.2016 року до вступу вказаного вироку в законну силу.

Враховуючи вимоги положень Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суд вважає за доцільне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк утримання його під вартою з 16.11.2016 р. до вступу вказаного вироку в закону силу, під час судового розгляду кримінального провадження з розрахунку 1 день тримання особи під вартою відповідає 2 дням позбавлення волі.

Судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.
Речові докази: жіноча сумка із банківською карткою «Приватбанк» та грошовими коштами у сумі 567 гривень, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , підлягають поверненню останній за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 349, ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання в виді 1 року позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з моменту затримання з 16.11.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 16.11.2016 року по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КПК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: жіноча сумка із банківською карткою «Приватбанк» та грошовими коштами у сумі 567 гривень, повернуто потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України не може бути оскарженим у апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1