26.04.2017 Справа № 469/150/17
№1-кп/469/69/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження та інших учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000318 від 21.12.2016 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ліман Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, одруженого, працездатного, утриманців не має, не працює, проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,
в с т а н о в и в :

31 січня 2017 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Сторони узгодили покарання підозрюваному ОСОБА_5 за ч.3 ст.369 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки без конфіскації майна з іспитовим строком на підставі ч.2 ст.75 КК України тривалістю три роки з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.
Прокурор, обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні наполягали на затвердженні наданої угоди.
При цьому обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині, пояснивши, що він у січні 2017 року у службовому кабінеті прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 - процесуального керівника у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - надав прокурору ОСОБА_6 кошти у сумі 5000 грн., які поклав на робочий стіл прокурора, за те, щоб прокурор з використанням свого службового становища сприяв вирішенню зазначеного кримінального провадження позитивно по відношенню до ОСОБА_5 , зокрема, застосуванню мінімального покарання за вчинення вказаного злочину, закриттю кримінального провадження тощо.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, зясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє положення ст.ст.394, 424, 473, ч.4 ст.474 КПК України щодо наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, у якому він повністю та беззастережно визнає себе винуватим, виду покарання, та відмовляється від права на судовий розгляд, а також підтверджує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що він має можливість виконати взяті на себе зобовязання, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
При цьому суд враховує також, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, угоду укладено у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої тяжкості, внаслідок якого завдано шкоду лише державним та суспільним інтересам, що відповідає вимогам ч.4 ст.469 КПК України, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Таким чином, відповідно до укладеної угоди суд визнає ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, тобто надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй службового становища, а саме у тому, що він 17 січня 2017 року о 12.40 год., перебуваючи у статусі підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні №0000873, у приміщенні службового кабінету прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 по вул..Центральна,41 в смт.Березанка Миколаївської області умисно надав прокурору Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн., які поклав на робочий стіл прокурора, за те, щоб прокурор ОСОБА_6 , використовуючи надане йому службове становище та повноваження, передбачені ст.36, абз.3 ч.4 ст.284, ст.364 КПК України, щодо здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, закрив кримінальне провадження №0000873 від 12.09.2016 року, а у разі направлення обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні до суду, під час доведення перед судом обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, надав суду саме ті докази, які б переконали суд у тому, що найменша міра покарання для обвинуваченого буде достатньою для виправлення його особи та попередження вчиненню ним нових злочинів, під час судових дебатів висловив позицію щодо необхідності призначення ОСОБА_5 мінімального покарання, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке у подальшому не стане підставою для депортації ОСОБА_5 за межі України, та у разі винесення судом рішення, яким би ОСОБА_5 було призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.358 КК України, не використав би надане йому право на апеляційне оскарження судового рішення, тобто не подавав би апеляційну скаргу на рішення суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі ст.100 КПК України документи, надані суду, слід зберігати у матеріалах кримінального провадження, гроші у сумі 5000 грн. підлягають конфіскації на рахунок держави.

19 січня 2017 року Центральним районним судом м.Миколаєва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 березня 2017 року включно зправом внесення застави у розмірі 130000 грн.
20 січня 2017 року у зв`язку з внесенням застави звільнено з СІЗО м.Миколаєва, що підтверджено довідкою про звільнення.
Враховуючи думку прокурора про можливість повернення застави у зв"язку з бездоганним виконанням обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов"язків, суд відповідно до ч.ч.8, 11 ст.182 КПК України вважає за можливе повернути заставу особі, яка її внесла.
На підставі ст.122 КПК України витрати, пов"язані із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за висновком № 295 від 27.01.2017 року, в сумі 1540,70 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2017 року між прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000318.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення вол без конфіскації майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення ОСОБА_5 з 17 січня 2017 року по 20 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов"язані із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за висновком № 295 від 27.01.2017 року, в сумі 1540,70 грн.
Документи , надані суду, зберігати у матеріалах справи.
Кошти в сумі 5000 грн., які знаходяться в камері збереження речових доказів СВ прокуратури Миколаївської області, конфіскувати в рахунок держави.
Після набрання вироком законної сили повернути заставу в сумі 130000 (сто тридцять тисяч) гривень заставодавцю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя