Справа №465/2503/17
Провадження1-кп/465/525/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
20-21.06.17 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

та обвинуваченої ОСОБА_11

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:
Львівською місцевою прокуратурою №3 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004656 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просить повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , оскільки такий не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема прокурором у обвинувальному акті зазначається, що невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, та невизначеного кола осіб, ОСОБА_11 нібито заволоділа грошовими коштами, то таке формулювання не відповідає обов`язку встановленню фактичних обставини та вимогам зазначеної статті. Крім цього, у акті зазначено «таким чином встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_11 у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчинено за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України», що за своїм змістом говорить лишень про достатність підстав для обвинувачення, але не обвинувачення ОСОБА_11 . За таких обставин сторона захисту вважає, що пред`явлення нечіткого обвинувачення порушує право обвинуваченої на захист, яке проявляється в неможливості обвинуваченій використовувати ефективні способи захисту в частині надання суду доказів своєї невинуватості. Просить клопотання задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримала та просить таке задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення заявленого захисником клопотання, вважає такий надуманим та безпідставним, а тому просить у задоволенні клопотання відмовити.

Потерпілі у підготовчому судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку прокурора та потерпілих про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, думку обвинуваченої та її захисника на підтримання клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, вважаю, що кримінальне провадження із обвинувальним актом слід призначити до судового розгляду.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
В силу п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На переконання суду, зазначені вимоги ст. 291 КПК України органом досудового розслідування дотримані, а твердження захисника про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам закону є необґрунтованими виходячи з наступного.

Зазначення в обвинувальному акті по деяких епізодах не чіткого часу вчинення кримінальних правопорушень, ніяким чином не може вплинути на розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_11 оскільки ці протиріччя можливо усунути під час здійснення судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; та інші питання передбаченні цією статтею.

Суд наголошує, що, якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину чи про недоведеність вини ОСОБА_11 , то нормами КПК України передбачені процесуальні дії, які необхідно вчинити в таких випадках.

Окрім того, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись від підтримання обвинувачення. Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження.

З приводу твердження захисника щодо зазначення в обвинувальному акті не чіткого формулювання обвинувачення, слід зазначити наступне.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, на яке міститься посилання у заяві прокурора до Верховного Суду України, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

У клопотанні захисника мотивами для повернення обвинувального акту є лише достатність підстав для обвинувачення, а не сформульованого обвинувачення.

З матеріалів розглядуваного кримінального провадження убачається, що, попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_11 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_11 , не викликає сумнівів.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_11 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи клопотання не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи захисника, щодо підстав повернення обвинувального акту є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Окрім цього, враховуючи що підстав для закриття провадження, зміни або скасування запобіжного заходу обвинуваченій немає, кримінальне провадження підсудне даному суду, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст.316 КПК України слід призначити судовий розгляд кримінального провадження №0002620 у відкритому судовому засіданні.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Частина 5 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 316, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0004656 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України прокурору Львівської місцевої прокуратури №3 відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.2 ст.190 КК України прийняти до провадження Франківського районного суду м. Львова та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Франківського районного суду м. Львова на 04.07.2017 р. на 15 год. 15 хв.

Про день слухання справи повідомити прокурора.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити Франківському районному відділу м.Львова з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України скласти та надати до суду в строк до 28.07.2017 року досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра проживає за адресою: АДРЕСА_1 (тел.: НОМЕР_1 )

Роз`яснити представнику органу пробації, що його права та обов`язки, визначені ст. 72-1 КПК України, а також Законом України «Про пробацію».
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_11 , що їй надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1