Справа № 369/5433/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1503/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001150 від 29.03.2016 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області Великобагачинського району, с. Велика Багачка, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував тим, що під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001150 від 29.03.2016 року не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення суперечать правовій кваліфікацій дій ОСОБА_8 , адже намагання останнього вчинити крадіжку повинно кваліфікуватися за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна. Крім того, відповідно до ч.3 ст.283 КПК України відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до ЄРДР. Отже, про закінчення досудового розслідування повинен бути повідомлений підозрюваний та така процесуальна дія повинна бути внесена до реєстру матеріалів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прийшовши до висновку про невідповідність правової кваліфікації ОСОБА_8 та сформульованого йому обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті, районний суд вдався до аналізу та формулювання висновків, фактично оцінивши обставини, які не є предметом дослідження підготовчого судового засідання, а підлягають доказуванню і можуть бути оцінені виключно на стадії судового розгляду. Крім того, посилання суду першої інстанції на порушення при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також, судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі в порушення вимог ч.1 ст.372 КПК України не зазначено відомості про особу обвинуваченого, а саме: дату і місце народження, фактичне місце проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 28.03.2016 року близько 17 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні торгового центру «Нова лінія», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, Одеське шосе, 8, де, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти товарно-матеріальні цінності, які належать ПрАТ «Нова лінія», а саме: тріскачку подвійну 1/2х/3/8 «Торех» вартістю 387,50 грн., яку поклав до штанів, в які був одягнутий, попередньо розпакувавши її.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_8 пройшов через касову зону, не розрахувавшись за нього, та направився до виходу з торгового центру, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем ТЦ «Нова лінія».

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

На думку колегії суддів, вказана обставина не свідчить про наявність протиріч в обвинувальному акті чи неконкретність пред`явлення обвинувачення, а питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 не є предметом підготовчого судового засідання.

Із огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги прокурора про передчасність висновків суду першої інстанції щодо суперечності фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 є обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Всупереч вказаній нормі судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не було зазначено відомостей про особу обвинуваченого, а саме: року, місяця і дня народження, місця народження і місця проживання та не вірно вказано єдиний унікальний номер справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вимогам КПК України, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, оскільки згідно з положеннями ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо саме він не відповідає вимогам КПК України, а не додатки до нього, якими і є реєстр. Тобто кримінальний процесуальний закон не визначає наявність недоліків, неповноту та неправильність даних реєстру матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Із огляду на зазначене вище, колегія суддів визнає слушними доводи прокурора про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування, як підстави для повернення обвинувального акта, оскільки нормами чинного КПК України це не передбачено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001150 від 29.03.2016 року, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати.

Направити обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001150 від 29.03.2016 року, відносно ОСОБА_8 до Києво-Святошинського районного суду Київської області для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Головуючий:
Судді: