УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002515 від 23.09.2016р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 205 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, -

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002515 від 23.09.2016р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 205 КК України, про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА» (код 39935414), відкритих у ПАТ «Банк КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (код за ).

На обґрунтування клопотання зазначено, що упродовж 2015-2016 років учасниками організованої групи створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності, зареєстрованих на території Київської та Дніпропетровської областей, на підставних осіб для здійснення можливості керування підприємствами, розпорядженнями банківськими рахунками, подання податкової звітності та забезпечення таким чином можливості функціонування протиправних схем умисної мінімізації податкових зобов`язань.

З урахуванням доводів контролюючого органу ГУ ДФС у Київській області, викладених у вищевказаних висновках, та зібраних матеріалів досудового розслідування, встановлені достатні підстави вважати, що розміром шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, вчиненими службовими особами реально-діючих суб`єктів господарювання та учасників злочинного угрупування, які контролюють фіктивні підприємства конвертаційної групи, внаслідок умисного ухилення від сплати податків є сума 97 млн. 16 тис. 790 грн., на яку слідчий просить накласти арешт.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Судом було розглянуто вказане клопотання без виклику інших осіб у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення в повному обсязі, виходячи із наступного.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в рамках вищевказаного кримінального провадження слідчий просить накласти арешт на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА» (код 39935414), відкритих у ПАТ «Банк КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (код за ).

З формулювання вказаної фабули кримінального правопорушення та з внесених до ЄДР обставин та матеріалів клопотання не вбачається про наявність цивільного позову та пред`явлення станом на даний час обґрунтованої підозри будь-кому у вчиненні вищевикладеного кримінального правопорушення.

За положеннями ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Висновок про обов`язкову наявність зв`язку через право власності між майном, на яке накладається арешт, і підозрюваним або іншою відповідною особою, підтверджується положеннями ч.2 ст.173 КПК, згідно з п.2 якої при вирішенні питання про арешт майна повинна враховуватися достатність доказів про вчинення кримінального правопорушення певною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчиненя особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завднням кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002515 від 23.09.2016р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст.28, ч. 2 ст. 205 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: