Справа № 592/6202/17
Провадження № 1-кс/592/3012/17
09 червня 2017 року м.Суми
08.06.2017 року до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшло клопотання слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке мотивується тим, що 04.06.2016 року на вул. Петропавлівській у м. Суми працівниками УПП в м. Суми було зупинено автомобіль «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів у водія були відсутні реєстраційний документ на транспортний засіб, водійське посвідчення, страховий поліс. Під час перевірки даного транспортного засобу по Національній базі було встановлено, ща VIN код автомобіля не відповідає VIN коду, який зазначений у базі.
04.06.2017 року у ході ОМП у ОСОБА_5 було вилучено автомобіль «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 та двоє ключів від нього.
Органи досудового розслідування вважають, що вилучені речі є доказом злочину, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення походження вказаного транспортного засобу та прийняття процесуального рішення, виникли підстави для арешту транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , двох ключів від вказаного автомобіля.
У судовому засіданні слідчий клопотання за наведених підстав підтримав.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України, з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У даному випадку подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки в ньому усупереч ч. 2 ст. 170 КПК України слідчим не вказано з якою саме метою просить накласти арешт на вилучений автомобіль та не зазначено відповідне обґрунтування необхідності цього арешту. Слідчий також зазначає, що даний транспортний засіб може бути доказом, однак яким критеріям зазначеним у статті 98 КПК України він відповідає не вказав.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1