АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 квітня 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курячі Лози, Кривоозерського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2017 року і визначено заставу у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 960 000 гривень.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, його репутацію та інші дані про особу, а також розмір майнової шкоди (понад 5 млн. грн.), у завданні якої ОСОБА_6 підозрюється, врахувавши наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, і вказав, що зазначені обставини виправдовують потребу у ізоляції підозрюваного ОСОБА_6 на час досудового розслідування, що є можливим лише у разі тримання його під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Вважає, що ухвала постановлена необґрунтовано та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні відомості які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Сторона захисту зазначає, що суд дійшов хибного висновку, про те, що ОСОБА_6 підозрюється у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах, скоєному шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, оскільки в повідомленні про підозру та клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що в якості чужого майна визначено земельну ділянку загальною площею 1553,97 га, належну ОСОБА_10 , як власнику сертифікатів на земельну частку (пай). В якості незаконного набувача земельної ділянки зазначено ТОВ «Партнер-Агро». Таке твердження на думку адвоката, є перекрученням, так як зазначені земельні ділянки на період 2012 року, вказаного як час вчинення злочину, не знаходились у власності ОСОБА_10 , що підтверджується відповідними судовими рішеннями.
Як зазначає в апеляційній скарзі захисник, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також знищення, ховання або спотворення документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснення спроб незаконного впливу на свідків та перешкоджання провадженню іншим чином, не знаходять належного підтвердження у матеріалах справи.
Також сторона захисту стверджує, що в ухвалі суду належним чином не вмотивований і висновок про неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою. Апелянт вважає, що він ґрунтується лише на припущенні про наявність в діях ОСОБА_6 ознак особливо тяжкого злочину, а лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник посилається і на те, що, на даний час пройшов встановлений граничний дванадцятимісячний строк розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, а тому на його думку, відповідно до вимог ч. 8 ст. 223 КПК України у справі не можуть проводитися будь-які процесуальні дії, така діяльність є явно незаконною, а здобуті внаслідок цього докази - недопустимими.
Як вказано в апеляційні скарзі захисника, заступник Генерального прокурора України ОСОБА_11 не має повноважень процесуального керівника, а тому останній не мав повноважень щодо прийняття рішень про продовження строків досудового розслідування, оскільки, рішення щодо визначення його прокурором, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, керівником органу прокуратури не приймалось.
Також зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено не уповноваженою особою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, кожного окремо, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 квітня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000310, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

27 вересня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку із не встановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручення йому письмового повідомлення про підозру від 27 вересня 2016 року у день його складання, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлення.

10 жовтня 2016 року ОСОБА_6 оголошене в розшук.

11 жовтня того ж року старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотаннями, відповідно, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу та про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу до Печерського районного суду м. Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді вищезазначеного суду 18 січня 2017 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2017 року та визначено заставу у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 960 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо таких фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також і для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника на цій стадії досудового розслідування про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та інші обставини, які передбачені ст. 178 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, визначаючи підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 960 000 гривень, однак залишив поза увагою вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема зміни які були до неї внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності 27 грудня 2016 року, та передбачає, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, колегія суддів враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, вік ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене проти власності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому вважає, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_6 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

Докази, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять та автором апеляційної скарги не доведені.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2017 року, визначено заставу у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 960 000 гривень, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 18 год. 20 хв. 18 березня 2017 року.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 5850).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, що приймали участь у подіях, у зв`язку з якими йому повідомлено про підозру;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурората слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішуватиме питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/660/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1