Справа № 194/149/17
Номер провадження 1-кс/194/10/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про арешт тимчасово вилученого в ході огляду місця події майна у кримінальному провадженні № 0000619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а саме: лом міді загальною вагою 30,620 кг; лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги.

Клопотання мотивовано тим, що вказане тимчасово вилучене майно є предметами кримінального правопорушення та є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню; без накладення арешту на вилучене, відповідно до протоколу огляду предмету від 17 лютого 2017 року, майно неможливо проведення в подальшому слідчих дій, спрямованих на перевірку причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що 16 лютого 2016 року до чергової частини Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області надійшов рапорт поліцейського інспектора Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_5 в своєму гаражі № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному кооперативі "Спутнік" по вул. Лермонтова в м.Тернівка Дніпропетровської області, незаконно здійснює прийом металобрухту кольорових та чорних металів без державної реєстрації, спеціального дозволу (ліцензії), вказаний факт був зареєстрований до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Допитаний як свідок у кримінальному проваджені ОСОБА_6 показав, що з 2013 року він є головою гаражного кооперативу «Шахтар-2», м. Тернівка Дніпропетровської області. На протязі тривалого часу ОСОБА_5 займається прийомом металобрухту та зберігає в гаражі № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному кооперативі «Спутнік» в м. Тернівка та в гаражах № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , розташованих в гаражному кооперативі «Шахтар-2» в м. Тернівка.

Допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що мають в користуванні гаражі, розташовані в гаражних кооперативах «Спутнік» та «Шахтар-2» в м. Тернівка, та на протязі тривалого часу бачили, що ОСОБА_5 має в особистому користуванні гараж № НОМЕР_1 , розташований в гаражному кооперативі «Спутнік», де займається прийомом металобрухту та зберігає його в гаражах № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , розташованих в гаражному кооперативі «Шахтар-2», м. Тернівка.

У відповідності до протоколів допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 17 листопада 2016 року та 13 січня 2017 року відповідно, зазначені свідки показали, що вони знають ОСОБА_5 , який займається прийомом металобрухту в гаражі, який розташований в районі магазину «Лакі» по вул. Лермонтова в м. Тернівка, та вони особисто здавали йому металобрухт неодноразово.

Під час здійснення профілактичних заходів, 16 лютого 2017 року приблизно о 14.00 год. з метою виявлення та попередження правопорушень, в тому числі з приводу виявлення металевих виробів та лому металу, які викрадені, опер.уповноваженим СКП Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 був зупинений автомобіль за типом мікроавтобус марки «Вольцваген», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , який рухався з м. Тернівка Дніпропетровської області в бік с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На запитання ОСОБА_11 щодо транспортування металобрухту кольорових та чорних металів ОСОБА_12 повідомив, що перевозить речі свого знайомого.

На прохання ОСОБА_11 щодо надання можливості подивитись на речі, які ОСОБА_12 перевозить, останній добровільно, без застосування до нього тиску відкрив двері автомобіля та показав речі, які він перевозить.

Так, в середині багажного відділення вказаного автомобіля знаходилась значна кількість брухту лому металу у вигляді металевих дротів жовто-коричневого, сірого кольору та фрагментів металевих запчастин, крім того, в середині було декілька білих мішків заповнених також металевими фрагментами, та пристрій схожий на електронні ваги.

На запитання ОСОБА_11 щодо наявності документів на металобрухт та його транспортування ОСОБА_12 повідомив, що в нього їх немає.

В подальшому ОСОБА_12 запрошено до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для з`ясування обставин.

Допитаний як свідок ОСОБА_12 показав, що 16 лютого 2017 приблизно о 10.00 год. йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_5 , який попросив перевезти його речі з м.Тернівка до м. Павлоград.

Крім того, ОСОБА_5 йому пояснив, що необхідно приїхати в м. Тернівку, а саме: до гаражів, що розташовані поблизу буд. АДРЕСА_1 .

Того ж дня, приблизно через 3 години після дзвінка, ОСОБА_12 приїхав до вказаного місця, де його вже чекав ОСОБА_5 .

Після завантаження автомобіля, ОСОБА_12 поїхав в бік м. Павлограду через с. Богуслав та, проїжджаючи біля церкви по вул. Харківська м. Тернівка, був зупинений працівниками патрульної поліції, які попросили його пред`явити до огляду салон автомобіля, на що він добровільно відкрив бокові двері автомобіля, та побачив, що ОСОБА_5 завантажив в автомобіль брухт металу. Після чого його попросили проїхати до відділення поліції, на що він дав добровільну згоду.

17 лютого 2016 року в період часу з 15.30 год. до 15.59 год. був проведений огляд місця події, а саме: автомобіля «Вольцваген», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , та зафіксовано факт наявності в багажному відділені значної кількості брухту лому металів.

ОСОБА_12 добровільно видав майно, яке знаходилось в його автомобілі.

У ході проведення огляду предмету в присутності двох понятих виявлено та вилучено лом міді загальною вагою 30,620 кг, лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги.

17 лютого 2017 року слідчим СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 винесено постанову про визначення речовими доказами по кримінальному провадженню лом міді загальною вагою 30,620 кг, лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги, які згідно квитанції № 154376 зберігаються в камері схову Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді від 20 лютого 2017 року клопотання старшого слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України було повернуто прокурору для усунення недоліків з підстав невідповідності його вимогам ст. 171 КПК України. Встановлено строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, 23 лютого 2017 року старший слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 подав суду клопотання, в якому просить винести ухвалу про задоволення клопотання про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події від 17 лютого 2017 року, а саме: лом міді загальною вагою 30,620 кг, лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги, з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна, заборони розпоряджатись майном з метою недопустимості зникнення або втрати зазначеного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як роз`яснено у п. 19 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 222-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту.

Разом із тим під час розгляду відповідних клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що такі документи не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально (наприклад, на майно, вилучене з обігу; рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації і документи щодо якого відсутні, тощо), а також щодо майна, яке підлягає державній реєстрації, проте всупереч вимогам закону не було зареєстровано. Водночас відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні, про неї має бути зазначено і в ухвалі.

В обґрунтування неможливості надання таких документів старший слідчий СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області послався на те, що в ході допиту свідка ОСОБА_12 встановлено, що в нього документи на вилучене майно (лом міді загальною вагою 30,620 кг, лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги) відсутні, проте вказав конкретний факт, що вказані речі йому передав ОСОБА_5 . Крім того, беручи до уваги, що вказані речі, а саме: лом міді та алюмінія, не мають конкретно виражених індивідуальних ознак, які б надавали змогу ідентифікувати їх законного власника, неможливо надати документи, які об`єктивно підтверджують право власності на вказане майно.

Також, відповідно до рапорту ДОПСП Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 , громадянин ОСОБА_5 від надання будь-яких пояснень стосовно тимчасово вилученого майна відмовився.

Крім того, клопотання мотивовано тим, що без накладення арешту на вилучене під час огляду місця події від 17 лютого 2017 року майно неможливо проведення в подальшому слідчих дій спрямованих на перевірку причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та допустимості доказів по кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, які зазначені у ньому.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі повязаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з ч. 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані вимоги слідчим виконано.

За положеннями ч. 2 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В частині 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається правова підстава для накладання арешту на тимчасово вилучені речі, які були здобуті під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а також для подальшого збереження первинного стану речових доказів, а також задля можливості проведення в подальшому слідчих дій, спрямованих на перевірку причетності осіб до вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та допустимості доказів по кримінальному провадженню, але вважає вказані обставини достатніми підставами для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи наявність правової підстави для арешту майна, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, таких як: можливість приховування майна, його пошкодження, псування, знищення чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 16 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході місця події від 17 лютого 2017 року, а саме: лом міді загальною вагою 30,620 кг, лом алюмінію загальною вагою 32,950 кг та ваги.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1