Справа № 362/238/17
Провадження № 1-кп/362/113/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка),-
ОСОБА_4 , в нічний час 07.01.2017 р., точного часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні відчиненої цілодобово для відвідування осіб Державної лотереї «Золотий кубок», яка розташована за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 6, помітив мобільний телефон «LG G2 mini» білого кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного телефону.
Після чого ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні Державної лотереї «Золотий кубок», переконавшись, що його дії є непоміченими для інших осіб, таємно викрав мобільний телефон «LG G2 mini» вартістю 1707 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1707 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що близько 12-ї чи 1-ї години ночі на початку січня 2017 р. він перебував в Державній лотереї "Золотий кубок" та побачив, що невідома особа (чоловік) зайшла до приміщення і залишила свій мобільний телефон на зарядці, після чого у нього виникла думка привласнити його і він, перевіривши, що ніхто за ним не спостерігає, перехилився через барну стійку та забрав телефон, сім карту відразу викинув, та здав даний телефон в ломбард на чуже ім"я з іншою особою десь за 2000,00 грн., оскільки не мав при собі документів. Через пару днів зрозумів, що вчинив неправильно і тому забрав телефон і відніс його в поліцію сам. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо не карати. Зазначив, що працює неофіційно на станції шиномонтажу та отримує достатню платню.
Потерпіла ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності. З приводу покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги УІТ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, щире каяття, думку потерпілої стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , що покладається на розсуд суду, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в певному розмірі.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «LG G2 mini» білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберіганя - залишити в її володінні, користуванні та розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1