Провадження № 1-кп/643/236/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2017

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0005026 від 28.09.2014 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова, Борівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) 02.03.1998 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 81 ч. 3, ст. 140 ч. 2, ст. 42 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим умовно з випробувальним строком 3 роки; 2) 15.02.1999 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 140 ч. 3, ст. 17, ст. 140 ч. 3, ст. 215-3 ч. 2, ст. 42, ст. 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 26.01.2004 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць; 4) 05.05.2004 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 5) 07.07.2005 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі; 6) 19.04.2006 р. Боровським районним судом Харківської області за ст.186 ч. 2, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 7) 20.12.2013 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі; 12.08.2014 р. ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 23 дні, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючогоза адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, з середньо-спеціальною освітою, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 28.09.2014 року , приблизно о 03 годині 00 хвилин, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно , з корисливих мотивів , повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зламу замку гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться у гаражному кооперативі « Авто-Вікторія» за адресою: м. Харків, пров. 2-й Істоменський, З-А незаконно проникли у його приміщення. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 викрали з даного гаражу майно, яке належало ОСОБА_8 , а саме: 4 литі автомобільні диски 15 дюймів та автомобільний акумулятор, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №324 від 02.10.2014, становить 1240 грн. 00 коп.

Крім того , 28.09.2014 року , приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, повторно , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зламу замку гаражу № НОМЕР_2 , який знаходиться у гаражному кооперативі « Авто-Вікторія» за адресою: м. Харків, пров. 2-й Істоменський, З-A незаконно проникли у його приміщення, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрали з даного гаражу майно, яке належало ОСОБА_9 , а саме: 2 автомобільні акулятори, 2 коробки з інструментами, коробку з домкратом, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №323 від 02.10.2014, становить 2420 грн 00 коп.

Також , в цей же день 28.09.2014 року , приблизно о 3-30 год. , коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися в гаражі № НОМЕР_2 за адресою: м. Харків, пров. 2-Істоменський, З-A, вони побачили транспортний засіб Volkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_9 вартістю згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №103А від 10.10.2014 року 196 385 грн. 15 коп. Побачивши, що транспортний засіб Volkswagen Transporter не замкнутий та ключі від нього знаходились в цьому ж гаражі, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи при цьому повторно , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб , ОСОБА_10 з ОСОБА_7 домовились про те, що їм необхідно сховати транспортний засіб, яким вони незаконно заволоділи. Викрадене з гаражу майно вони разом погрузили у автомобіль . Після чого ОСОБА_6 сів за кермо транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 та зрушив з місця , виїхав з гаражу, а ОСОБА_7 загрузивши до свого транспортного засобу ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_4 майно, викрадене з гаражу № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, пров. 2-Істоменьский, а саме: 4 литі автомобільні диски 15 дюймів та автомобільний акумулятор, попрямував за ОСОБА_6 на власному транспортному засобі ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_4 . Доїхавши до селища Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сховали транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 в лісополосі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненому не визнав . Суду пояснив , що його знайомий на ім`я ОСОБА_11 , прізвище якого він не знає запропонував в якості оплати боргу забрати з гаража, який належить його тестю, комплектуючі до автомобіля. З цією метою він подзвонив ОСОБА_12 та попросив допомогти перевезти на автомобілі речі. 28.09.2014 р. він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 прибув до гаражів, і так як ОСОБА_11 загубив ключі від гаражу, то вони за допомогою кусачок, які заздалегідь він взяв , зірвали замок з гаражу, звідки винесли автомобільні диски, акумулятори, коробки з інструментами, і віднесли до сусіднього з гаражами будинку, звідки їх забрав ОСОБА_12 , і відвіз ці речі на свою дачу, про що вони з ним попередньо домовилися. Після чого, ОСОБА_11 запропонував прокататися на автомобілі, який знаходився в цьому гаражі, і який належав, як він пояснив, його тестю. Введений в оману ОСОБА_14 щодо своїх дійсних намірів та щодо дійсних власників майна і автомобіля він погодився на пропозицію ОСОБА_13 . Але, в дорозі ОСОБА_11 розповів йому, що насправді автомобіль не належить його тестю, після чого він, зрозумівши наслідки даних дій, вийшов з машини, висловивши бажання не приймати участі у даному злочині. Через декілька днів вони з Покліпачем були затримані співробітниками міліції. Після дослідження судом всіх доказів по справі ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі і покаявся, просив суд при призначенні покарання врахувати його щире каяття .

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину не визнав та пояснив, що ОСОБА_6 попросив його допомогти вивезти на автомобілі речі і тимчасово зберегти на дачі. З цією метою він зустрівся з ним в районі вул. Героїв Праці о 24 годині і вони разом проїхали в район гаражів по пров.2-Істоминський в м.Харкові. Після чого ОСОБА_14 кудись пішов, а він довго чекав в своєму автомобілі. Повернувшись, ОСОБА_14 показав, де забрати речі, і він біля під`їзду будинку разом з ним їх забрав та погрузив в свій автомобіль і відвіз на свою дачу. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_14 і попросив під`їхати в район Олексіївки, де він і був затриманий працівниками міліції. Показав також, що кусачки для металу він давав ОСОБА_14 за декілька днів до цих подій.

Вина обвинувачених у повному обсязі знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наступними наданими суду стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що 27 вересня 2014 року він закрив свій гараж № НОМЕР_1 по вул.2-Істомінської на ключ. Наступного дня коли прийшов до гаражу побачив , що гараж взломан , з гаражу пропали його речі: 4 литі автомобільні диски 15 дюймів та автомобільний акумулятор, після чого викликав поліцію. Злочинці робили спробу завести автомобіль , що знаходився у гаражі Шевроле Авео, чим пошкодили його. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 3271 грн.16 коп., також з автомобіля викрадені запчастини від компьютера на суму 850 грн. Всього просить стягнути з винних у відшкодування вчиненої йому шкоди 4 121 грн.16 коп. На досудовому слідстві йому повернуто працівниками поліції 4 автомобільні диски та акумулятор.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив , що з належного йому гаражу 28.09.2014 року було викрадене майно : 2 автомобільні акулятори. 2 коробки з інструментами, коробку з домкратом, а також злочинці заволоділи його транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який пізніше йому було повернуто працівниками поліції . Він був присутнім коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після затримання, добровільно показували та розказували де заховали речі та автомобіль, викрадені з гаражів.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в суді показав, що був запрошений в якості понятого при проведенні огляду місця події, і в його присутності ОСОБА_6 видав ключі від автомобіля VOLKSWAGEN та показав за містом в напрямку м.Белгород лісопосадку, в якій був знайдений даний автомобіль, а ОСОБА_7 показав дорогу до дачі в тому ж напрямку, де були сховані автомобільні диски, акумулятори та інші речі, які, як пояснювали обвинувачені, були викрадені з гаражів в м.Харкові. Крім того , він був присутній при слідчих діях за участю обвинувачених , вони добровільно без примусу показували та розповідали про вчинені злочини.

Даними протоколу огляду місця події від 28.09.2014 р., згідно яких при огляді гаражу № НОМЕР_1 виявлено пошкодження замку і відсутність належних ОСОБА_8 речей (а.с.189).

Даними протоколу огляду речей від 02.10.2014 р., згідно яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав речі, які були вилучені в садовому товаристві, як речі викрадені з належного йому гаражу № НОМЕР_1 (а.с.191-193).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №343 від 02.10.2014 р., якою визначена вартість речей викрадених з гаражу № НОМЕР_1 становить 1240,00 грн.. (а.с.194).

У відповідності до протоколу огляду місця події від 28.09.2014 р., при огляді гаражу № НОМЕР_2 виявлено пошкодження замку і відсутність належних ОСОБА_9 речей та автомобіля VOLKSWAGEN (а.с.140-142).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого в ході огляду транспортного засобу ВАЗ 2104, який належить ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено кусачки (пассатіжи) (а.с.143-144). При цьому, як пояснили обвинувачені саме цими кусачками був зрізаний замок з гаражу, де знаходився автомобіль Юдіна .

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_6 видав ключі від автомобіля VOLKSWAGEN, та пояснив, що даним автомобілем він незаконно заволодів та намагався продати, і пояснив, що автомобіль знаходиться в лісопосадці за с.Черкаська Лозова, і де саме, він може показати (а.с.147-148).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_6 на місці в лісопосадці приблизно в 5 кілометрах за с.Черкаська Лозова показав де знаходиться автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 (а.с.153-154).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_7 показав на місці, а саме, на земельній ділянці № НОМЕР_5 в контейнері в садовому товаристві «Єталон 2», куди він сховав викрадені речі: дві коробки з домкратом та інструментами, автомобільні диски, акумулятори, які були вилучені в ході огляду (а.с.149-152)

Даними протоколу огляду речей від 02.10.2014 р., згідно яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав речі, які були вилучені в садовому товаристві, як речі викрадені з належного йому гаражу № НОМЕР_2 (а.с.155-158).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №323 від 02.10.2014 р., якою визначена вартість речей викрадених з гаражу № НОМЕР_2 становить 2420,00 грн. (а.с.159).

Висновком судово-автотоварознавчої експертизи № 103А від 10.10.2014 р., якою визначена вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER у розмірі 196 385,15 грн. (а.с.160-165).

Даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який добровільно розповів про вчинений злочин та на місці за адресою: пров.Істоминський-2 в м.Харкові показав як разом з ОСОБА_6 за допомогою кусачок, якими вони перекусювали дужки замків проникли до приміщення гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , звідки вчинили крадіжку речей зазначених вище, і угнали автомобіль, ключі від якого знаходилися в гаражі (а.с.175-180).

Даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який добровільно розповів про вчинений злочин та на місці за адресою: пров.Істоминський-2 в м.Харкові показав як разом з ОСОБА_7 за допомогою кусачок, якими вони перекусювали дужки замків, проникли до приміщення гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , звідки вчинили крадіжку речей зазначених вище, і угнали автомобіль, ключі від якого знаходилися в гаражі (а.с.181-188).

Висновками судово-трасологічних експертиз № 378 від 18.10.2014 р. та №394 від 18.11.2014 р. згідно яких, на дужках навісних замків, вилучених 28.09.2014 р. в ході огляду місця події за адресою: м.Харків, пров.Істоменський-2 з гаражів № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 є сліди знаряддя зламу, які могли бути утворені робочими частинами ножиць по металу, вилучених в ході огляду автомобіля ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_4 (а.с.196-206).

Як встановлено в судовому засіданні автомобіль ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , вилучені в даному автомобілі ножиці по металу також належать ОСОБА_7 , що підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не знав про вчинення злочину , суд не приймає до уваги , оскільки, дані показання спростовуються усією сукупністю зазначених вище доказів. Показання обвинуваченого суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за більш тяжке правопорушення.

У судовому засіданні для перевірки алібі обвинуваченого ОСОБА_7 , за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 , судом допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , який проживав за однією адресою з ОСОБА_6 і запевняв суд, що останній давав у борг ОСОБА_17 з яким він поїхав на зустріч і не повернувся додому .Крім того ,раніше ОСОБА_11 просив у нього кусачки , які він давав йому.
Разом з тим, судом не приймаються до уваги вищевказані показання свідка ОСОБА_16 і критично розцінюються, оскільки вказаний свідок являється приятелем обвинуваченого ОСОБА_6 і зацікавлений в результатах розгляду даної кримінальної справи саме на користь обвинувачених , крім того ця версія алібі непричетності ОСОБА_7 виникла вже в ході судового розгляду справи, і даний свідок був допитаний вперше лише в суді і за клопотанням сторони захисту, щодо непричетності ОСОБА_18 до скоєнні злочинів, вже після допиту зазначеного свідка ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі обвинувачення.

Крім того , судом не можуть бути взяті до уваги ці показання свідка як підтвердження алібі обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вони не підтверджують і не спростовують його алібі.

Обмови щодо обвинувачених з боку допитаних потерпілих та свідка ОСОБА_15 судом не встановлено.

Довод обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час досудового слідства на нього слідчим чинився психологічний тиск і тому він обмовив себе, не заслуговує на увагу. Відповідно до положень ч.4 ст.95 КПК України, суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не посилається на показання підозрюваного, наданого слідчому.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про незаконне затримання до обрання запобіжного заходу є необґрунтованими, оскільки обвинуваченого 03 жовтня 2014 року о 17-45 год було затримано для обрання запобіжного заходу, який йому було обрано в той же день. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що обвинувачений був позбавлений волі до цього дня.( а.с.137)

Аналіз наведених доказів дає суду підстави вважати , що дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно: за епізодом викрадення майна з гаражу потерпілого ОСОБА_8 - за ст. 185 ч.3 КК України як крадіжка - таємне викрадання чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, за епізодом викрадення майна з гаражу потерпілого ОСОБА_9 за ст. 185 ч.3 КК України як крадіжка - таємне викрадання чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, за епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 - за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави вважати , що дії ОСОБА_7 кваліфіковані вірно: за епізодом викрадення майна з гаражу потерпілого ОСОБА_8 - за ст. 185 ч.3 КК України як крадіжка - таємне викрадання чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, за епізодом викрадення майна з гаражу потерпілого ОСОБА_9 за ст. 185 ч.3 КК України як крадіжка - таємне викрадання чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, за епізодом заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 - за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини, і вчинив нові злочини в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання та проживання характеризується посередньо.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд не враховує визнання провини ОСОБА_6 як обставину, що пом`якшує покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання

виправити ситуацію, що склалася.

Протягом усього судового слідства ОСОБА_6 винним себе не визнавав та зайняв активну захисну позицію.

Суд враховує те, що визнання вини ОСОБА_6 мало місце лише після дослідження усіх доказів по справі та допиту потерпілих та свідка, які спростовували версію ОСОБА_6 про непричетність до скоєння інкримінованих йому злочинів, жаль з приводу скоєного не висловлював. Вказане свідчить про нещирість ОСОБА_6 у цьому питанні та намагання таким чином лише пом`якшити свою відповідальність. Більш того, суд враховує те , що у своєму останньому слові ОСОБА_6 фактично заперечував свою провину та ставив під сумнів докази, досліджені у судовому засіданні.

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено .

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено.

Наряду з цим, суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, якій віднесено до категорії тяжких, ролі обвинувачених у вчиненні злочину, відношення до вчиненого злочину, розмір заподіяної шкоди і вважає, що покарання обвинуваченим повинно бути назначено у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі.

Санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає в якості додаткового покарання конфіскацію майна. Суд врахує положення загальної частини КК України, а саме ч.2 ст.59 КК України, якою встановлено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини. Як вбачається , суд встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили із корисливих мотивів злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким.

Керуючись положеннями ч.1 ст. 70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Та при призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується положеннями ст. 71 КК України і при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.12.2013 р., яким він був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі та звільнений від покарання 12.08.2014 року на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04 серпня 2014 року , умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 місяці 23 дні .

ОСОБА_8 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинувачених на відшкодування матеріальної шкоди 1240 грн. як вартість викрадених з гаражу речей, та вартість відновлювальних робіт, в зв`язку з пошкодженням обвинуваченими належному йому автомобіля, яка становить 3271,16 грн. і вартості викрадених з автомобіля запчастин для комп`ютера на суму 850 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1190 ЦК України позов не підлягає задоволенню, оскільки майно викрадене потерпілому було повернуто на досудовому слідстві , про що є розписка ( а.с. 213 т.1 ) . В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як суду не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль потерпілого був пошкоджений обвинуваченими , а також про викрадення з нього запчастин для компютера.

Судові витрати по проведенню експертиз , суд стягує з обвинувачених відповідно до вимог ст.124-126 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на шість років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.12.2013 р. у вигляді одного місяця позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шість років та один місяць позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання 03 жовтня 2014 року.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2014 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років та шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на п`ять років та шість місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання 11 березня 2015 року.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його затримання 11.03.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 до набрання вироком законної сили .

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз в дохід держави у сумі 2 347 (дві тисячі триста сорок сім) грн. 20 коп. в рівних частках.

Речові докази: акумулятор автомобільний чорного кольору 4 литі автомобільні диски , вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_8 .

Речові докази: два акумулятори автомобільні, коробка з інструментом , коробка з домкратом гідравлічним, транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_9 .

Речові докази : кусачки черного кольору , навісний замок зі слідами пошкодження дужки , що зберігаються в камері схову Московського РВ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя