Єдиний унікальний № 500/7035/14-к
Провадження № 1-кп/500/122/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
15 червня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ізмаїлі Одеської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

30.03.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

04.09.2013 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців 15 днів, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2017 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до 15 липня 2017 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на шістдесят днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме є підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та вчинити інші правопорушення, на що вказує те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів в період, коли відносно них судом здійснювався розгляд іншого кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , їхній захисник ОСОБА_7 , заперечують проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою та просять змінити запобіжні заходи на більш м`які у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Враховуючи те, що будь-яких даних зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а також те, що ОСОБА_5 ухилявся від суду, у зв`язку з чим судом було дано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду, те, що відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже обиралися більш м`які запобіжні заходи, проте обвинувачені порушували встановленні відносно них обмеження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свободу.

Тому, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, ч. 2 ст. 15 ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 до 13 серпня 2017 року.

Ухвала припиняє свою дію 13 серпня 2017 року.

Копію ухвали направити до Ізмаїльської установи виконання покарань № 22 для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим та їх захиснику до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя