Справа № 522/5638/17
Провадження по справі №1-кс/522/5262/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , вивчивши скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого -

В С Т А Н О В И В:
Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на рішення слідчого за результатами розгляду її клопотання про зміну кваліфікації злочину та просила зобов`язати слідчого внести необхідні відомості у кримінальному провадженні №000677 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфікувати вчинений злочин у відношенні ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, згідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

На підставі викладеного рішення слідчого про відмову щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, не входить до переліку рішень слідчого, прокурора, які підлягають оскарження, відповідно до ст. 303 КПК України.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 17.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам не відповідає бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про перекваліфікацію кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, адже повноваження щодо визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення належить виключно до компетенції слідчого органу досудового розслідування з урахуванням встановлених під час кримінального провадження обставин. Крім того, строк виконання вказаної процесуальної дії не визначений КПК України тобто не є предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Крім того, відповідно до вищевказаного узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» вбачається, що є правильною практикою судів щодо відмови у відкритті провадження за скаргами на бездіяльність, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо, які не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК,

Крім того, відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином, статтею 214 КПК України визначений загальний порядок подання таких заяв, що не позбавляє заявника - представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 реалізувати своє право звернення до чергової частини з відповідною заявою.

Вивчивши скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті провадженні по скарзі представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 слід відмовити з вищевказаних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого, наданої в порядку ст. 303 КПК України.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
23.03.2017