Справа № 1-1270/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі :

головуючого _______________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора_________ ОСОБА_3

захисника_________________МАРТОСІЧА А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м. Тюмені, Російської Федерації, громадянин ОСОБА_5, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_2, несудимого, неодруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Уніч на 31 травня 2010 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4, випадково познайомившись з гр. ОСОБА_6, спільно з останнім на алеї бульвару 50 років Перемоги в м. Білій Церкві розпивав алкогольні напої пиво, після чого обоє, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, присіли на одну з розташованих на алеї лавок відпочити і ОСОБА_6, спянівши від випитого, заснув на вказаній лавці.

ОСОБА_4, скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув, що сторонніх осіб поряд не було, і що ніхто за ним не спостерігав, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав з кишені штанів останнього мобільний телефон марки «Нокіа 3110», вартістю 300 грн., з сім-картою оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 10 грн., та грошима в сумі 40 грн. на рахунку, а також зняв з шиї ОСОБА_6 і викрав золотий ланцюжок , вартістю 2800 грн., чим завдав потерпілому збитків у сумі 3150 грн..

Допитаний судом ОСОБА_4 частково визнав себе винним у скоєному і показав, що дійсно уніч на 31 травня 2010 року, близько 00 год., зустрівши випадково на алеї бульвару 50 років Перемоги в м. Білій Церкві потерпілого, познайомився з ним. Останній був випившим і запропонував йому випити пива. Пючи пиво та розмовляючи вони йшли алеєю в напрямку до «ДНС», потім присіли на одну з лавок і потерпілий, спянівши від випитого, заснув. Це було близько 2 год. ночі.

Він, скориставшись тим, що потерпілий заснув, а сторонніх осіб поблизу не було, дістав з кишені штанів останнього мобільний телефон, потім непомітно зняв з шиї потерпілого золотий ланцюжок і, викравши вказані речі, пішов з місця події, залишивши потерпілого, котрий продовжував спати, на лавці. У вчиненому розкаявся.

Стверджує, що окрім телефона та золотого ланцюжка нічого іншого у потеропілого не викрадав, і що коли покидав останнього перстень-печатка знаходивася в останнього на пальці лівої руки.

Окрім визнання самого ОСОБА_4 вина підсудного у вчиненому підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6, котрий ствердив, що дійсно від випитого з підсудним пива він спянів і, присівши близько 2 год. ночі, на лавку заснув. Прокинувся близько 4 год. 30 хв.. Підсудного біля нього вже не було. Виявивши, що з кишені штанів зник його мобільний телефон «Нокіа 3110», вартістю 300 грн., з сім-карто. «Київстар», вартістю 10 грн. та грошима в сумі 40 грн. на рахунку, і що з його шиї зник золотий ланцюжок, вартістю 2800 грн., а з безіменного пальця лівої руки золотий перстень-печатка, вартістю приблизно 900 грн., він деякий час шукав зазначені речі на землі біля лавки, однак не знайшов і зрозумів, що їх викрав підсудний. В ході досудового слідства його підозри підтвердились і мобільний телефон та золотий ланцюжок йому були повернуті.

Свідок ОСОБА_7 дружина потерпілого, підтвердила, що 30.05.2010 року увечері разом з останнім перебували була в гостях у куми. Коли близько 21 год. 30 хв. повертались додому чоловік сказав, що піде купити пива, і вона залишивши його , пішла додому одна. Потерпілий повернувся додому близько 5 год. ранку і повідомив, що його обікрали. Сказав, що заснув на лавці і коли спав чоловік, з яким він познайомився та пив пиво, викрав у нього мобільний телефон, золотий ланцюжок і золотий перстень-печатку.

Свідок ОСОБА_8 мати підсудного, показала, що після того, як вона від працівників міліції дізналась про скоєну сином крадіжку, підсудний сам розповів їй про те, що викрав у потерпілого золотий ланцюжок і мобільний телефон.

Підтвердженням вини ОСОБА_4 у вчиненому є також:

-протокол огляду місця події домоволодіння № 8 по вул. Дачній у с. Фурсах, Білоцерківського району, в якому мешкає ОСОБА_4, виявлення та вилучення у вказаному будинку золотого ланцюжка, викраденого підсудним у потерпілого ОСОБА_6 /а.с. 16-17/;

-протокол виїмки викраденого підсудним у ОСОБА_6 мобільного телефона «Нокіа 3110» з ломбарду «ГОЦ і компанія», куди його 16.06.2010 року здав, на прохання підсудного, ОСОБА_9 /а.с. 94/, протокол огляду вказаного телефона в якості речового доказу /а.с. 96/ і протоколд впізнання зазначеного телефона потерпілим ОСОБА_6 /а.с. 99-100/;

-протокол очної ставки між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6, під час якої останній викрив підсудного у викраденні його майна, а підсудний підтвердив факт викрадення у потерпілого за обставин, вказаних останнім, мобільного телефона та золотого ланцюжка /а.с. 102-103/;

-протокол очної ставки між ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_9, під час якої свідок підтвердив факт передачі ним 16.06.2010 року під заставу до ломбарду «ГОЦ і компанія», на прохання підсудного, мобільного телефона марки «Нокіа 3110» /а.с. 104-105/.

Суд, аналізуючи зібрані у справі докази, належним чином їх оцінюючи, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі, і що дії підсудного вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Досудовим слідством ОСОБА_4, поряд з викраденням у ОСОБА_6 мобільного телефона з сімкартою та грошима на рахунку і золотого ланцюжка, інкримінується також викрадення в останнього золотого перстеня, вартістю 900 грн., якого підсудний, згідно з обвинуваченням, непомітно зняв з пальця руки потерпілого.

Однак суд, за результатами судового слідства, дійшов висновку про те, що вказане обвинувачення свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане обвинувачення грунтується виключно на показах потерпілого ОСОБА_6, котрий ствердив, що підсудний, одночасно з викраденням телефона та золотого ланцюжка, зняв з безіменного пальця його лівої руки і викрав золотого перстеня, якого йому в 2008-му році купила його мати.

При цьому доводи потерпілого про те, що зазначеного перстеня у нього викрав саме ОСОБА_4, грунтуються лише на його припущеннях, які потерпілий мотивує тим, що ніхто інший не міг скоїти вказану крадіжку, оскільки на момент, коли він заснув на лавці, нікого, окрім підсудного, поряд не було.

Проте судом встановлено, що потерпілий заснув на лавці близько 2 год. ночі, а прокинувся приблизно о 4 год. 30 хв.. Тобто спав останній більше двох годин.

Підсудний ствердив, що крадіжку мобільного телефона та золотого ланцюжка у потерпілого скоїв, як тільки той заснув, і що відразу після цього він покинув місце події.

З показів ОСОБА_6 вбачається, що коли він прокинувся підсудного біля нього вже не було.

Та обставина, що потерпілий спав на самоті більше двох годин, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спяніння, і що вказана подія мала місце глибокої ночі в густо населеному районі міста, не виключає можливості того, що крадіжку золотого перстеня з руки потерпілого, як стверджує підсудний, могла скоїти люба особа, яка випадково проходила мимо вказаного місця.

Жодних спростувань наведених доводів підсудного ОСОБА_4 в судовому засіданні не здобуто.

У звязку з цим суд, зважаючи також на те, що ні потерпілий, ні його дружина ОСОБА_7 не змогли точно і чітко вказати вагу викраденого перстеня, пробу золота, з якого його було виготовлено, та вартість указаного перстеня, вважає за необхідне епізод викрадення ОСОБА_4 у потерпілого золотого перстеня, вартістю 900 грн., з обвинувачення підсудного виключити.

Обираючи підсудному покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом"якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 скоїв злочин у стані алкогольного сп"яніння і цю обставину суд визнає такою, що обтяжує відповідальність останнього.

Разом з тим ОСОБА_4 не судимий, у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодуванню збитків потерпілому.

Наведені обставини істотно пом"якшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. А тому вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням на підсудного обов"язків, передбаченних ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 4050 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків, розгляду не підлягає, оскільки в судовому засіданні доведено вину підсудного у викраденні майна потерпілого лише на суму 3150 грн. і ці збитки останньому відшкодовані підсудним під час досудового слідства в повному обсязі.

Вину ОСОБА_4 у викраденні в потерпілого золотого перстеня, вартістю 900 грн., судом не доведено і вказаний епізод з обвинувачення останнього виключено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобов"язавши останнього не виїжджати за межі України н6а постійне проживання без дозволу органів крисмінально-виконавчої системи, поввідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання і регулярно з"являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_10О. до набрання вироком чинності залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази у справі - золотий ланцюжоу і мобільний телефон, повернути потерпілому ОСОБА_11, у котрого вони перебувають на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,