Справа № 405/895/17
1-кп/405/46/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0015752 у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 10.04.1995 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 140 ч. 3, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 27.11.2000 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 140 ч. 3, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафом 680 гривень; 23.12.2003 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 14.05.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 296 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 29.08.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 14.02.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 29.10.2014 року з Кіровоградської ВК (№6) за відбуттям строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 20 грудня 2016 року близько 19-00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, будучи неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебував у дворі біля будинку АДРЕСА_2 . В цей час в нього виник умисел на заволодіння майном останнього шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого самозбагачення ОСОБА_5 попросив під приводом здійснення дзвінка у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo A319». ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , добровільно передав останньому належний йому мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_5 , заволодівши шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_6 мобільним телефоном «Lenovo A319», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 40 від 12.01.2017 року становить 1799 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями спричинив останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 звернулися до суду з угодою про примирення від 13 березня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях та повністю відшкодував заподіяні ним збитки потерпілому ОСОБА_6 та вибавчився перед останнім, а потерпілий ОСОБА_6 , в свою чергу, підтвердив факт відшкодування йому збитків та його примирення з ОСОБА_5 , зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до останнього він не має. Сторони дійшли згоди на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. Також, сторони дійшли згоди щодо звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 не заперечувала.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали на затвердженні угоди, підтвердивши добровільність її укладення.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 цього Кодексу; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 цього ж Кодексу, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до частини 3 статті 12 КК України, віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив та потерпілий підтвердив, що вищевказана угода про примирення, укладена ним та потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КК України. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим фактично виконані; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілого, якому зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 13 березня 2017 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази в даному кримінальному проваджені відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 13 березня 2017 року, укладену у кримінальному провадженні № 1кп/405/46/17, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015752 від 21.12.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1