н/п 1-кс/640/4462/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню доньку, 2007р.н., працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 364 ( в редакції від 05.04.2001 року) КК України, -
02.06.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 2 класу ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364 (в ред. від 05.04.2001) КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27 строком на 60 діб, з встановленням ОСОБА_8 застави в сумі 20 000 000 грн. (двадцять мільйонів) грн.
Так, президент ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що відповідно до статуту, затвердженого протоколом № 8 загальних зборів учасників 01.07.2005, президент являвся виконавчим органом товариства, який мав право представляли інтереси товариства перед третіми особами, розпоряджатися майном та грошовими коштами товариства на суми, що перевищує п`ять млн. грн., укладати будь-які цивільно-правові, господарсько-правові договори, сума яких перевищує п`ять млн. грн., а відповідно до статуту, затвердженого протоколом № 28 загальних зборів учасників 15.06.2006, він мав право вирішувати будь-які питання з поточної діяльності товариства, віднесені до компетенції директора, розпоряджатися усім майном та грошовими коштами товариства, 13.01.2006 від імені ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклав із гр. ОСОБА_9 , як інвестором, договір про участь у будівництві, згідно якого інвестор повинен був передати забудовнику для будівництва об`єкта нерухомості нежитлового приміщення № 3/2/Н загальною будівельною площею 492,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на другому поверсі в блоці «А», грошові кошти на загальну суму 4 229 829,50 грн., а забудовник після прийняття об`єкта в експлуатацію був зобов`язаний передати йому цей об`єкт в натурі та зареєструвати за ним право власності на вищевказані нежитлові приміщення. Одержавши протягом часу з 04.01.2008 по 14.07.2008 від гр. ОСОБА_9 на рахунок ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» № НОМЕР_1 , відкритий в ХФ ВАТ «ВТБ Банк», грошові кошти в загальній сумі 3 173 004 грн., та ввівши в експлуатацію згідно акту державної приймальної комісії від 28.12.2007 багатоповерховий житловий будинок з торгівельно-побутовими приміщеннями по АДРЕСА_3 , серед яких також є об`єкт нерухомості, що повинен був належати інвестору ОСОБА_9 , президент ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, свої обов`язки перед ним не виконав, вищезазначені нежитлові приміщення йому не передав, а належними ОСОБА_9 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 3 173 004 грн.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України (в ред. від 05.04.2001), а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися в завданні матеріальних збитків, які в двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, окремому громадянину.
Крім того, восени 2014 року ОСОБА_8 із корисних мотивів з метою особистого збагачення, вчинив шахрайство у великих розмірах. Так, у ОСОБА_8 , який достовірно знав, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.06.2012 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», засновником та президентом якого він був до виходу зі складу учасників 05.08.2010, та діяльність якого продовжував контролювати, та розумів, що незабаром судом буде винесено постанову про визнання товариства банкрутом, восени 2014 року виник умисел на придбання права власності на чуже нерухоме майно.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України, а саме, придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.
02.06.2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364 (в ред..2001), ч. 4 ст.190 КК України.
Слідчий зазначив, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, які вказують на те, що підозрюваний може: неправомірно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 2 ст. 364 (в ред. від 05.04.2001) КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та зазначених ризиків.
Сторона обвинувачення вказала, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, а тому є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_8 проти клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість повідомленої йому підозри та наявність цивільно-правових відносин. Також зазначив, що має намір сприяти слідству та не має наміру переховуватися чи впливати на свідків або вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисники підозрюваного проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, просили відмовити у задоволенні клопотання.
02.06.2017 о 12-58 год. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 (в ред..2001), ч.4 ст.190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364 (в редакції від 05.04.2001 року), ч. 4 ст.190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона захисту, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Існування інших ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України в клопотанні слідчого не обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено не було.
Разом з тим, запропонований органом досудового слідства запобіжний захід взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий посилається на загальні підстави обрання запобіжного заходу, однак в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п.п. 3-6, 8 ч.1 ст. 178 КПК України.
При цьому встановлено, що ОСОБА_8 одружений, має неповнолітню доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьків похилого віку, постійне місце реєстрації та проживання, працює ФОП, раніше не судимий.
Отже, єдиною наявною підставою, на час розгляду клопотання, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 .
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Проте, тяжкість злочину, сама по собі, ще не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без врахування даних про особу підозрюваного.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.ст. 29,62 Конституції України).
З урахуванням наведених даних в їх сукупності, слідчий суддя знаходить помилковим висновок слідчого та прокурора про те, що запобігання встановленому при розгляді клопотання ризику можливе лише при умові тримання ОСОБА_8 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити підозрюваному залишати житло - квартиру АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, суду - з 22.00 год. по 07.00 год., на строк 60 (шістдесят) діб, тобто - до 31 липня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному залишати житло в період доби з 22-00 год. до 07-00 год., в межах строку досудового розслідування, на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 31 липня 2017 року.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із м.Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання в м.Харкові та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Ухвалу направити для виконання до відділення органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 через старшого слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 .
Встановити строк дії ухвали до 31 липня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_8 в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _____________2017р. ___ год. __хв.
___________________( ОСОБА_8 )