Провадження №11-кп/772/1497/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження № 0004136 від 02.06.2016р. за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника прокурора Вінницької області на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2016року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого охоронцем у відділенні «Ощадбанку», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи.

Вирішено долю речового доказу.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 02.06.2016 року близько 06:45 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці в напрямку центру міста. В районі нерегульованого перехрестя з вул. Генерала Арабея, перед розміткою пішохідного переходу, по якій проїзну частину зліва-направо перетинав пішохід, та перед якою в лівій смузі попутного напрямку зупинились автомобілі, ОСОБА_6 в свою чергу не зменшив швидкість та не зупинився, а продовжив рух. Внаслідок цього ОСОБА_6 з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритого уламкового перелому правої променевої кістки в середній третині зі зміщенням; закритої травми грудної клітки - забою грудної клітки; забою та садна виличної ділянки справа; забою верхньої третини правої гомілки. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1090 від 15.08.2016 року, за ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження належать: закритий уламковий перелом правої променевої кістки в середній третині зі зміщенням - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; закрита травма грудної клітки - забій грудної клітки; забій та садно виличної ділянки справа; забій верхньої третини правої гомілки - до легких тілесних ушкоджень.
Отже, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 598а від 26.08.2016 року, порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити, виключивши додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки суд першої інстанції не врахував його особу та обставини кримінального правопорушення, порушення потерпілим п.п. 4.10, 4.14 пп а), б) ПДР України, який зненацька вибіг із-за автомобіля, що призвело до не навмисних дій, а також суд першої інстанції не з`ясував, що ОСОБА_6 поза робочий час працює таксистом, а тому позбавлення права на керування поставить його сім`ю у скрутне становище та можливість надавати допомогу та догляд за батьком та дітьми, у яких проблеми зі здоров`ям.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_6 , у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, а саме в частині покладення на ОСОБА_6 обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016р.), тобто, зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній, та просять не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами на 1 рік, зважаючи на скрутне матеріальне становище сім`ї, а ОСОБА_6 має дозвіл на перевезення пасажирів в якості таксі, що дозволяє отримувати додаткові кошти, прокурора, який також підтримав апеляційну скаргу, з мотивів зазначених ній, та заперечує проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки до обвинуваченого застосовано умовне покарання та він не позбавлений можливості утримувати сім`ю, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Суд навів у вироку підстави з яких застосовано додаткове покарання.
Надання свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_6 , ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом свідчить про можливість зайняття підприємницькою діяльністю, але це не є єдиною можливістю утримувати сім`ю, оскільки ОСОБА_6 тродовлаштований охоронцем в «Ощадбанку», наявність малолітніх дітей та батька у похилому віці не є достатніми підставами для звільнення ОСОБА_6 від додаткового покарання.
Крім того апеляційний суд бере до уваги обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме перед розміткою пішохідного переходу здійснено наїзд на потерпілого ОСОБА_9 .
Апеляційним судом взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вже притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Староміського райсуду м. Вінниці від 29.11.99р. за ч. 1 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року), де до нього не було застосовано позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі постанови Ленінського райсуду м. Вінниці від 9.02.16 року за ч. 1 ст. 286 КК України кримінальна справа була закрита за примиренням, а злочин був скоєний за аналогічних обставин.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_6 від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Апеляційний суд також приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.
Прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що з 8.10.16 року набрала чинності нова редакція ст. 76 КК України, а тому суд мав би покласти на засудженого обов`язки, які зазначені в ст. 76 КК України (в редакції 8.10.16р.), а не ті, які були викладені в редакції від 14.04.09р., що зробив суд, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу, повідомляти орган про зміну місця проживання, роботи. Ці обов`язки на думку прокурора не відповідають тим, що зазначені в ст. 76 КК України в редакції від 8.10.16 року.
Проте апеляційний суд в цій частині не погоджується з апеляційною скаргою прокурора з наступних підстав.
Нова редакція ст. 76 Кримінального кодексу України за своїм змістом відрізняється від редакції, яка діяла в редакції від 14.04.09 року.
Зокрема, в ст. 76 КК України (в редакції від 14.04.09р.) зазначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого обов`язки, перелічені в п.п. 1-5.
Нова редакція ст. 76 КК України передбачає, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого 2 обов`язки, які є безальтернативними: періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, всі інші, зазначені в ч. 2 ст. 76 КК України, суд може покласти додатково.
Таким чином діюча редакція ст. 76 КК України погіршує становище засудженого, а в ст. 5 КК України прямо зазначено, що Закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 до набрання законної сили новою редакцією ст. 76 КК України, а тому її правила не можуть бути застосовані, оскільки погіршують становище засудженого.
Разом з тим, апеляційна скарга підлягає задоволенню в частині того, що судом невірно зазначено орган, який повинен здійснювати нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
Суд вказав, що це є кримінально-виконавча інспекція УДПтС України у Вінницькій області, але згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» таким органом є уповноважені органи з питань пробації, а тому в цій частині вирок підлягає зміні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задовільнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині застосування ст. 76 КК України змінити, зазначивши про зміну органу за здійсненням нагляду за особами звільнених від відбування покарання з випробуванням, вказавши, орган з питань пробації, замість кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: