У Х В А Л А
27.07.2017 Справа №607/7763/17

Провадження № 1-кс/607/5209/2017

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову слідчого про відмову в визнанні потерплим,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанови старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 05 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000066 від 10 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, та від 10 березня 2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні, в якій просить скасувати вказані постанови.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки прийнята без належного проведення досудового розслідування, викладені в повідомленні про кримінальне правопорушення обставини належним чином не перевірялися, необхідні слідчі дії, в тому числі допити, не здійснювалися. Також, винесена слідчим 10 березня 2017 року постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим є невмотивованою, винесена з порушенням процесуальних прав останнього, оскільки саме за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості в ЄРДР, згідно якої саме дії окремих працівників міліції, які застосовували стосовно нього фізичний та психологічний тиск, призвели до засудження його за злочин, якого він не вчиняв.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, вважає винесені слідчим постанови законними та обґрунтованими.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Прокуратурою Тернопільської області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000066 від 10 березня 2017 року, за фактом вчинення працівниками Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 05 липня 2017 року закрито кримінальне провадження № 0000066 від 10 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриваючи провадження у справі, слідчий виходив з того, що в діяннях працівників Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України та інших кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366, 371, 372, 373, 374, 384 КК України (п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України).

Разом з тим, такий висновок слідчого зроблений передчасно, без належного здійснення досудового розслідування, проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій та дослідження доказів, які мають значення для справи, а постанова слідчого всупереч ч.5 ст. 110 КПК України не містить належного обґрунтування мотивів її прийняття, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки.

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_5 від 07 лютого 2017 року про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якого згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2017 року було зобов`язано прокуратуру Тернопільської області внести відомості до ЄРДР, у ньому було викладено обставини про вчинення окремими працівниками Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 366, 371, 372, 373, 374 КК України, а також ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Разом з тим, до Єдиного реєстру досудових розслідувань (згідно витягу від 05 липня 2017 року) внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, за яким і здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 10 березня 2017 року.

Незважаючи на це, постанова про закриття кримінального провадження винесена у зв`язку з встановленням слідчим в ході досудового розслідування відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365 КК України та ст.ст. 364, 366, 371, 372, 373, 374, 384 КК України. При цьому, належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення за кожною із вказаних статтей, з відповідним аналізом усіх елементів складу злочинів та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого не наведено.

Окрім того, в процесі досудового розслідування заявника ОСОБА_5 допитано не було, хоча в ЄРДР внесено відомості стосовно вчинення кримінального правопорушення працівниками Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області саме стосовно нього.
При цьому, слідчим відмовлено ОСОБА_5 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066, що в свою чергу спричинило відмову у задоволенні клопотань його представника, в тому числі про проведення слідчих дій, та позбавило їх можливості приймати участь в ході розслідування.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Окрім того, постановою старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 10 березня 2017 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066 від 10 березня 2017 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_5 слідчий виходив з того, що досудовим розслідуванням не встановлено, що заявнику ОСОБА_5 спричинено будь-яку шкоду внаслідок, на думку заявника, неправомірних дій службових осіб Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області при прийнятті процесуальних рішень та дій в ході здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000351 від 27 жовтня 2014 року.
З таким висновком слідчого погодитися не можна, виходячи з наступних причин.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).
Також, як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Сергій Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Із змісту ст. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Всупереч вказаних вимог слідчий не вмотивував своє рішення, зокрема в постанові про відмову в визнанні потерпілим не наведено обґрунтування з посиланням на зміст обставин кримінального провадження, наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення та заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, оскільки тільки це є підставою для винесення постанови про відмову в визнанні потерпілим, у відповідності до ст. 55 КПК України.
При цьому, як вбачається із повідомлення ОСОБА_5 про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, на підставі якого було внесено відомості в ЄРДР, працівниками Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області стосовно нього чинився фізичний і психологічний тиск. Крім того, в ЄРДР внесено відомості стосовно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, саме відносно ОСОБА_5 .
Тому скарга щодо скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні заяви про визнання потерпілим підлягає задоволенню.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що постанови старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 05 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000066 від 10 березня 2017 року та від 10 березня 2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 91, 110, 283, 284, 303-307, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову про відмову в визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №000066 за ч.1 ст. 365 КК України від 10 березня 2017 року.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 10 березня 2017 року про відмову в визнанні потерпілим ОСОБА_5 .

Копія постанови направити в прокуратуру Тернопільської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1