Справа № 742/3716/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/520/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження №12.016.270.210.000.795, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосибірськ, Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

Вироком районного суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. В решті вирок суду залишити без змін. Вказує на не повне врахування судом обставин вчинення обвинуваченим злочину та даних про його особу. Так, обвинувачений, заручившись підтримкою знайомих, заїхав до господарства потерпілого, завдав йому тілесні ушкодження, вимагав грошові кошти та пошкодив вікно в гаражі. Наявність молодого віку невірно враховано судом, оскільки ОСОБА_6 1979 року народження, тобто вже зрілого віку, однак ніде офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається. Крім того, обвинувачений вину не визнав, будь-яких дій щодо налагодження відносин з потерпілим не здійснив, шкоду не відшкодував, критичну оцінку власним злочинним діям не дав, що вказує на егоцентричні риси характеру та антисоціальну поведінку обвинуваченого. Судом також не враховано і думку потерпілого, який погоджувався з пропозицією прокурора про визначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 19 квітня 2016 року, близько 16 год., в буд. АДРЕСА_2 , під час сварки яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно заподіяв ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для ії задоволення не знаходить.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 125 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено. Натомість суд врахував характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винуватого, який до кримінальної відповідальності не притягувався.

Окрім викладеного, вирішуючи питання про міру покарання, колегія суддів враховує, що неприязні стосунки і сварка між обвинуваченим і потерпілим виникли на ґрунті не якісно виконаного останнім ремонту автомашини обвинуваченого, потерпілий сам апеляційної скарги не подавав, а навпаки звернувся до апеляційного суду з запереченням на апеляційну скаргу прокурора і просить її не задовольняти.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4