Справа № 477/1407/16-к
Провадження № 1-кп/477/18/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новомарївка Баштанського району Миколаївської області, не заміжньої, яка неповнолітніх дітей не має, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , судимої:
- 12.10.2004 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.3 ст.357, ст.358, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,
-11.11.2004 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.357, ч.3 ст. 190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ст.70, ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,
-08.09.2008 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців,
-17.06.2008 Корабельним районним судом Миколаєва за ч.3 ст. 191, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнена 29.07.2011 року умовно-достроково, невідбутий строк 2 місці 24 дні,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В липні 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись на території СТ «Колос» поблизу с.Зайчівське Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області, маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повідомила останній неправдиві обставини про можливість оформлення пенсійних документів та права власності на пільгову квартиру по зниженій ціні через неіснуючу близьку родичку.
ОСОБА_5 будучи впевненою в достовірності отриманої інформації та в законності подальшого оформлення відповідних пільг, на вказівку ОСОБА_3 , знаходячись на території СГ «Колос» поблизу с. Зайчівське Жовтневою району Миколаївської області, передала останній за період з липня 2015 року по жовтень 2015 року частинами належні їй грошові кошти в загальній сумі 20 000 гривень для оформлення пенсійних документів та пільгової квартири.
ОСОБА_3 , пообіцявши виконати всі дії за вищевказаною домовленістю, насправді на меті такого не мала та заволоділа грошима ОСОБА_5 , та витратила на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 20 000 гривень.
Окрім того, в липні 2015 року, ОСОБА_3 знаходячись на території СТ «Колос» поблизу с. Зайчівське Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області, маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів повідомила ОСОБА_8 неправдиві обставини про можливість оформлення права власності на пільгову квартиру по зниженій ціні через неіснуючу близьку родичку для ОСОБА_6 та для ОСОБА_7 .
Окрім того, в той же період ОСОБА_3 , знаходячись на території СТ«Колос» поблизу с. Зайчівське Жовтневого району Миколаївської області, з тих же мотивів, повідомила ОСОБА_5 неправдиві обставини про можливість оформлення пільгової квартири по зниженій ціні через неіснуючу близьку родичку для ОСОБА_11 .
ОСОБА_5 будучи впевненою в достовірності отриманої інформації, повідомила про це ОСОБА_11 , яка у свою чергу аналогічно будучи впевненою в достовірності отриманої інформації виявила бажання отримати пільгову квартиру.
В подальшому в період з вересня 2015 року по листопад 2015 року ОСОБА_11 перерахувала на вимогу ОСОБА_3 частинами грошові кошти в загальній сумі 26 000 грн. на рахунок банківської картки ОСОБА_10 , а остання, не усвідомлюючи призначення грошових коштів, у цей же період, знявши із банківської картки перераховані ОСОБА_11 грошові кошти, передала їх ОСОБА_3 .
Окрім того, 13 вересня 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись на території СТ «Колос» поблизу с. Зайчівське Жовтневого району Миколаївської області, маючи на меті заволодіння майном ОСОБА_12 , з тих же мотивів та у той же спосіб, тобто повідомивши через ОСОБА_5 про можливість пільгової квартири, отримала 01 жовтня 2015 року кошти від імені ОСОБА_12 в сумі 6000 грн., які присвоїла та витратила на власні потреби, не маючи на меті виконувати обіцяне, та завдала ОСОБА_12 матеріальні збитки на вказану суму.
Окрім того, в серпні 2015 року, ОСОБА_3 , у той же спосіб, з тих же корисливих мотивів, також повідомила ОСОБА_5 про можливість отримання пільгового житла для ОСОБА_15 .
ОСОБА_5 , будучи впевненою в достовірності отриманої інформації, повідомила про це ОСОБА_15 , а той в свою чергу, бажаючи на меті отримання вказаних благ, передала для ОСОБА_3 через ОСОБА_5 в серпні 2015 року - 2000 грн. В свою чергу, ОСОБА_3 , не маючи на меті виконання вищевказаної домовленості, кошти ОСОБА_15 привласнила та витратила на свій розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину за висунутим обвинуваченням визнала в повному обсязі, підтвердила обставини заволодіння нею грошовими коштами потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . У скоєному щиро розкаялась, просила не позбавляти її волі, послалась на поганий стан її здоров`я.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 знає давно. ОСОБА_3 в 2015 році попросила у неї картку «Приватбанку» для власного використання. Так як власних її ОСОБА_10 грошей на карті не було, вона передала картку ОСОБА_3 та повідомила пін-код від неї. Тривалий час карткою користувалась ОСОБА_3 . Обставини її використання їй невідомо. Приблизно через півроку їй зателефонували з відділу поліції та запросили для дачі пояснень з приводу використання її картки, та лише тоді вона дізналась, що на картку приходили великі суми грошей від невідомих їй осіб.
Зі змісту письмових доказів, досліджених в ході судового слідства, встановлено наступне.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2016 року, ОСОБА_5 звернулась до поліції з проханням прийняти заходи до особи, яка в період часу з червня 2015 року по жовтень 2015 року заволоділа шляхом обману грошима в загальній сумі 194700 грн. (а.с. 153).
Зі змісту протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 01.05.2016 року, ОСОБА_5 за фотознімками, впізнала у знімку із зображенням ОСОБА_3 особу, яка представлялась їй як ОСОБА_17 та якій в 2015 році вона ОСОБА_5 передавала кошти для отримання пільг на придбання квартир та пенсії, та якими ця особа заволоділа (а.с. 155-157).
Згідно заяви ОСОБА_16 до поліції від 27.04.2016 року, остання просила прийняти заходи до особи, яка в жовтні 2015 року заволоділа її грошима в сумі 9000 грн. шляхом обману (а.с. 158).
Відповідно до копій чекових документів, підтверджується перерахування коштів на банківські картки (а.с. 164-167).
ОСОБА_12 звернувся до поліції із аналогічною заявою 12.05.2016 року та просив прийняти заходи до особи, яка шляхом зловживання довіри заволоділа його грошима в сумі 6000 грн., що мало місце 01 жовтня 2015 року(а.с. 171) та на підтвердження вказаного надав копію платіжного документу (а.с. 174).
Згідно протоколу прийняття заяви від ОСОБА_15 від 01.06.2016 року, останній також просив прийняти заходи до невідомої особи, яка в серпні 2015 року заволоділа його грошима в сумі 2000 грн., що були передані через ОСОБА_19 (а.с. 182).
За даними Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ОСОБА_3 з приводу оформлення пенсійного забезпечення, або призначення пенсії, щодо себе або інших осіб до головного та підвідомчих управлінь Фонду не зверталась (а.с. 185-186).
За даними Миколаївської міської ради, в 2015 році ОСОБА_3 з питань надання житла для ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , не зверталась (а.с. 188-189).
Згідно заяви ОСОБА_5 , до поліції, остання добровільно видала належну їй банківську картку 414………..3011, на яку здійснювались перекази грошових коштів, якими в подальшому ОСОБА_3 шляхом обману, та в подальшому картка їй повернута для подальшого використання (а.с. 190-192).
ОСОБА_9 також було видано належну йому платіжну картку НОМЕР_1 , на яку здійснювались перекази коштів для ОСОБА_3 , та яка в подальшому йому повернута (а.с. 193-195).
Згідно заяви ОСОБА_5 , остання надала працівникам поліції роздруківку руху грошових коштів за допомогою її платіжної картки, та з яких слідує про рух коштів від потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 196-209).
Відповідно до заяви ОСОБА_10 остання добровільна видала працівникам поліції належну їй платіжну картку банку «ПриватБанк» НОМЕР_2 (а.с. 210) а також роздруківку руху грошових коштів через вказану картку (а.с. 211) від ОСОБА_7 та ОСОБА_21 (а.с. 215).
Згідно заяви свідка ОСОБА_22 , остання надала роздруківку з руху грошових коштів за допомогою належної її матері платіжної картки, якою користувалась ОСОБА_3 (а.с. 216-222).
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у заволодінні майном ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , шляхом обману, вчинене повторно, що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченої, яка неодноразово судима за скоєння аналогічних злочинів, враховує ступінь та форму її вини, що завдана матеріальна шкода потерпілим не відшкодована, що обвинувачена уникала суду та була оголошена у розшук, що в свою чергу спростовує її доводи щодо щирого каяття у скоєному, в той же ас, суд враховує її вік, та візуально незадовільний стан здоров`я, та з урахуванням всіх вище наведених обставин, вважає, що її виправлення та попередження скоєння аналогічних злочинів можливе лише з ізоляцією її від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, заявлені та підтримані потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 цивільні позови щодо стягнення матеріальної шкоди задовольнити на суму підтверджених матеріальних збитків.
Щодо заявлених ними вимог про стягнення моральної шкоди, то позивачі жодним чином на обґрунтували завданої протиправними діями ОСОБА_3 їм моральної шкоди, а тому, відповідно до ст. 1167 ЦК України, заявлені вимоги не можуть вважатись обґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 13 квітня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у відбутий строк покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України, термін з 13 квітня 2017 року до постановлення вироку (09.06.2017 року) один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили без змін у виді тримання під вартою.
На вирок сторонами кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку, а засудженою ОСОБА_3 у той самий строк з дня вручення їй копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, її захиснику, та не пізніше наступного дня направити потерпілим.
Суддя ОСОБА_1