Справа № 308/4560/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/160/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2016.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, засуджений:
-за ч.3 ст. 185 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 20.04.2016.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 20.04.2016 по 11.10.2016, та до дати набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, неодружений, раніше судимий, засуджений:
-за ч. 3 ст. 185 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01(один) рік із покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3518 (три тисячі п`ятсот вісімнадцять) грн. 40 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн., 80 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Згідно вироку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Так, 21.02.2016, близько 08 год., ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належний гр. ОСОБА_10 , ноутбук марки «Асус» темно-синього кольору, чим спричинив останньому матеріальної шкоди, відповідно до висновку експерта №11/153 від 12.03.2016, на суму 4 388,67 грн..
Крім того, 26.02.2016, близько 19 год., ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом розбиття вікна, проник до буд. АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_11 , дисковий магнітофон марки «Бравіс PCD 6200», червоного кольору, монітор марки «LG Flatron LB 700K-GL», системний блок сірого-салатового кольору, чотири аудіо колонки, марки «Genius», сіро- чорного кольору, клавіатуру марки «Логітеч» біло-сірого кольору, стабілізатор напруги чорного кольору, марки «Mustek 800 VA - PRO», чим спричинив останньому матеріальної шкоди, відповідно до висновків експерта №11/176 від 08.04.2016 та № 11/225 від 12.04.2016, на суму 5 272,50 грн..
20.01.2016, близько 24 год., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, та незаконного збагачення умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття вікна на недобудованому будинку по АДРЕСА_5 , проникли до середини приміщення підвалу даного будинку, звідки разом з ОСОБА_7 , викрали компресор марки «ЕКА» (SCANDOLA), червоного кольору вартістю згідно висновку експерта №11/155 від 14.04.2016 1357 грн., який в подальшому продав громадянину ОСОБА_12 , а також даний громадянин разом із ОСОБА_7 , викрав 4 металеві мотори вартість яких висновком експерта №11/155 від 14.04.2016 не встановлена.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію його діянь просить ухвалити новий вирок, яким застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України. Указує на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання ним вини, щире каяття й сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків потерпілим, відсутність наміру переховуватися від досудового розслідування. На його думку, наявність зазначених обставин є підставою для застосування щодо нього вимог ст. 69 КК України.
Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, виклавши основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вирок щодо ОСОБА_7 ніким з учасників судового провадження не оскаржується, а тому апеляційним судом щодо нього не перевіряється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорюються і стосовно яких відповідно до вимог частини третьої статті 349 цього Кодексу докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнали повністю, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним досліджувати зібрані органом досудового розслідування докази, обмежившись допитом обвинувачених і вивченням матеріалів кримінального провадження в частині, яка характеризує особу кожного з них. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленню порядку їх дослідження та роз`ясненні при цьому учасникам судового розгляду прав, судом першої інстанції вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України порушені не були. Тому апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження не перевіряються.
Кваліфікація судом першої інстанції діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, є правильною.
Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не взяв до уваги те, що існують підстави, а саме: обставини, які пом`якшують покарання, для застосування при призначенні йому покарання вимог ст. 69 КК України, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.
Згідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, у межах мінімальної санкції ч.3 ст.185 цього Кодексу, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують покарання, даних, що характеризують особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, фтизіатра не перебуває та обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, в місцях позбавлення волі, а призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття й сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків потерпілим, відсутність наміру переховуватися від досудового розслідування, колегія суддів відхиляє, оскільки такі судом першої інстанції перевірялися і у вироку їм дано належну правову оцінку та враховано при призначенні покарання.
Крім того, наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 обставини, що пом`якшують покарання істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, у зв`язку з чим не можуть уважатися підставою для застосування до нього при призначенні покарання вимог ст. 69 КК України.
Неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України зумовлена також тим, що ОСОБА_6 будучи раніше засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04. 2013 за ч.3 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.
Таким чином, ураховуючи вищенаведене, прохання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього вимог ст. 69 КК України не заслуговує на увагу.
З огляду на викладене, апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства, і саме такий вид та розмір покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 ..
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування в даному випадку правил ст. 69 КК України із призначенням ОСОБА_6 покарання нижчого від найнижчої межі встановленої в санкції ч.3 ст. 185 цього Кодексу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження в апеляційному порядку не встановлено.
Крім того, апеляційний суд уважає за необхідне виключити з резолютивної частини вироку в абзаці №4, посилання на дату -11.10.2016 при зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2016 щодо нього без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання зарахувати час перебування його під вартою з 20.04.2016 до 01.03.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: