Справа № 461/3698/17
Провадження № 1-кс/461/3512/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії органу досудового розслідування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на дії органів досудового розслідування, в якій просить зобов`язати орган досудового розслідування повернути йому транспортний засіб марки «INFINITI QX50», н.з. НОМЕР_1 , мотивуючи скаргу тим, що ухвалою слідчого судді від 12.10.2016 року надано слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 дозвіл на тимчасовий доступ до автомобіля марки «INFINITI QX50», н.з. НОМЕР_1 з можливістю його вилучення. 12.10.2017 року постановою слідчого вказаний автомобіль визнано речовим доказом. 13.01.2017 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова накладено арешт та заборонено проведення обліково-реєстраційних операцій щодо вищевказаного автомобіля. При цьому, арешт накладений з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та слідчий суддя відмовив у задоволенні вимоги про визначення місця зберігання автомобіля. 24.05.2017 року скаржник звернувся до слідчого з заявою про повернення транспортного засобу, однак у повернення такого було відмовлено. Вважає відмову слідчого незаконною, так як місце зберігання автомобіля не визначалось, усі необхідні експертизи проведені.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності та відсутності скаржника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як встановлено, 13.01.2017 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова в межах кримінального провадження №0000892 від 07.10.2016р., накладено арешт та заборонено проведення обліково-реєстраційних операцій щодо автомобіля марки «INFINITI QX50», н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Також, з поданих слідчим документів видно, що обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000892 від 07.10.2016р. по підозрі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України 30.05.2017 року направлений до Сколівського районного суду Львівської області для розгляду по суті.

Згідно ст.303 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, розглядається слідчим суддею виключно на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, зважаючи на те, що на сьогоднішній день обвинувальний акт перебуває Сколівському районному суді Львівської області, в слідчого судді немає жодних правових підстав для прийняття рішення по суті скарги.
Окрім того, вважаю за необхідне роз`яснити скаржнику, що дана скарга може бути предметом розгляду під час проведення підготовчого засідання у суді, відповідно до ч.2 ст.303 КПК України.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії органу досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6