11-сс/775/226/2017(м)
263/7011/17

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.07.2017 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна - автомобіля марки «VOLKSWAGEN», державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , нотаріально посвідчена копія доручення, наданого ОСОБА_9 від 04.05.2017 р. на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , 4 картонні коробки з цигарками ТМ «NZ» в загальній кількості 3 000 штук.
На зазначену ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вказане майно не підпадає під жодну з підстав, з яких може бути накладено арешт на майно, у зв`язку з чим не доведена мета здійснення обмеження відповідного права особи. Вказує, що власником транспортного засобу є не особа, у якої вилучено транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію, а громадянин ОСОБА_9 , якого слідчий не повідомив, що його майно вилучене та судом першої інстанції накладено арешт. Просить ухвалу скасувати та відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.
Захисник подав доповнення до апеляційної скарги, в яких вказує, що надані суду матеріали кримінального провадження не містять жодного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно третіх осіб, з тих підстав, що вказане майно підлягає спеціальній конфіскації, а треті особи набули його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знали чи повинні були знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України, не зазначено цього і у клопотанні слідчого. Просить ухвалу скасувати та відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.
На зазначену апеляційну скаргу прокурор подав заперечення, в яких вказує, що вилучені в ході огляду місця події тютюнові вироби без марок акцизного податку України є майном, яке підлягає спеціальній конфіскації у розумінні ст. 96-1 КК України. Вилучений з місця подій автомобіль «VOLKSWAGEN» був пристосований та використаний як знаряддя злочину, про що свідчить те, що тютюнові вироби знаходились під обшивкою автомобілю. Вважає, що не накладання арешту на автомобіль та ТМЦ негативно впливатиме на хід досудового розслідування, порушуватиме основні завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та доповнення до неї, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
В матеріалах, доданих до клопотання, наявна копія постанови слідчого, яким вказане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону, усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту та з метою запобігання можливості приховування, знищення, пошкодження та відчуження вказаного майна є необхідним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя правильно врахував положення ч. 4 ст. 173 КПК України згідно яких у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_8 неспроможні, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.07.2017 року про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.07.2017 року про арешт майна залишити без змін.
Судді: