Провадження № 11-кп/792/288/17
Справа № 676/5180/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0001660 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2017 року,-
у с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працює, раніше судимого:

-вироком Кам`янець-Подільського міського суду від 18 квітня 2000 року за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та зі штрафом в розмірі 340 грн.;

-вироком Кам`янець-Подільського міського суду від 19 січня 2001 року за ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2003 року звільнений умовно-достроково з Бережанської ВК з невідбутим строком 2 роки 5 місяців 25 днів;

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 вересня 2005 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08 грудня 2005 року за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06 червня 2010 року звільнений з Райківецької ВК №78 з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи із утриманням в дохід держави 20 відсотків від заробітку терміном 7 місяців 16 днів;

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року за ч.2 ст.307, ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ідентифікаційний номер-фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою з 08 вересня 2016 року по 14 лютого 2017 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом вирішено питання речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він близько 03-ї години 06 вересня 2016 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, шляхом віджиму дверей невстановленим предметом, проник до підсобного приміщення вказаного будинку, яке знаходиться під сходами, що ведуть до входу у під`їзд №1. Звідти умисно, таємно, із корисливих мотивів, повторно викрав складний триколісний самокат марки «Kickboard K2» вартістю 1 900 грн., роликові ковзани «Trike» вартістю 532 грн., дитячий велосипед марки «Марічка» вартістю 1 300 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3 732 грн.

Він же, близько 03 години 30 хвилин 06 вересня 2016 року, знаходячись у підвалі будинку АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, шляхом зриву дощок із дверей та зриву вуха навісного замка невстановленим предметом, проник до підвального приміщення, яке належить ОСОБА_10 . Звідти умисно, таємно, із корисливих мотивів, повторно викрав гірський велосипед марки «Formula Dakar» вартістю 2 000 грн. та коробку з набором посуду марки «Lumier» вартістю 3 840 грн., чим заподіяв майнової шкоди потерпілій на загальну суму 5 840 грн.

Він же, близько 20 години 20 хвилин 07 вересня 2016 року, знаходячись біля заднього виходу магазину «Гранд Маркет» по вул. Червоноармійській, 4 в м.Кам`янці-Подільському, з метою викрадення чужого майна, кулаком правої руки завдав три удари в обличчя потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді синяка в підочній області зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Після цього повторно, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав, вирвав з руки потерпілої мобільний телефон марки «Lenovo A 850» вартістю 760 грн., який був укомплектований сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 20 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, та зник з місця події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 780 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст.69 та 75 КК України.

Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, неправильність застосування Закону України про кримінальну відповідальність та призначення надмірно суворого покарання.

Указував, що при призначенні покарання суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Уважав, що активно сприяв розслідуванню кримінального правопорушення, визнав повністю вину, має на утриманні малолітню дитину, стареньку мати та є учасником бойових дій.

Тому, на його думку, існує можливість застосування до нього ст.69 КК України та призначення йому покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок, на підставі якого виправдати ОСОБА_7 через відсутність в його діях інкримінованого кримінального правопорушення.

Уважав винесений вирок незаконним та необґрунтованим. Суд першої інстанції, постановляючи рішення, в мотивувальній частині пославсяся на обставини, які були підтверджені свідками сторони обвинувачення, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були спростовані обвинуваченим та захистом.

Також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, на які посилалась сторона захисту, не було задоволено клопотання захисника з приводу допиту свідка ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_18 .

Так, з позиції захисту, адвокат ОСОБА_8 уважав, що судом першої інстанції не було встановлено вини ОСОБА_7 , оскільки досудовим розслідуванням не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів його винуватості, відповідно незаконно з порушенням норм матеріального права засуджено ОСОБА_7 до відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Не було здобуто, на думку захисника, належних і допустимих доказів вини ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.186 КК України, оскільки потерпіла обмовила його у викраденні мобільного телефону за те, що ним було вчинені дії відносно неї за декілька годин до цього конфлікту.

До того ж свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за тих обставин, на які вони вказують, не могли бачити конфлікту, бо все відбувалося в тому місці, яке не проглядається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги з викладених у ній мотивів про пом`якшення покарання; його захисника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення; думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна та повна оцінка.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, завдані збитки не відшкодував, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога з приводу алкоголізму, стан його здоров`я; думку потерпілих, суд першої інстанції обґрунтовано та законно, виходячи з санкцій ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України визнав за необхідне та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання у виді позбавленні волі.

З огляду на викладене, характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів та особу винного, суд першої інстанції обґрунтованого визнав, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та неможливе без відбування призначеного покарання та не застосував до нього вимоги ст.75 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

На переконання колегії суддів, підстав для застосування ст.69 КК України, на чому наполягає обвинувачений, а саме призначення покарання нижче від найнижчої межі, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, не вбачається.

Обставини, на які посилається сам обвинувачений в обґрунтування такого клопотання, зокрема на неналежний стан здоров`я, те, що він має на утриманні малолітню дитину, вже існували до моменту вчинення останнім кримінальних правопорушень, однак не вплинули на нього і не забезпечили належної поведінки обвинуваченого, та не попередили вчинення останнім кримінальних правопорушень.

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відсутність в діях ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень не заслуговують на увагу та спростовуються з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України в повній мірі доведена зібраними та дослідженими доказами, а саме, показаннями потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних цих злочинів підтверджена: протоколами прийняття заяв у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; протоколами впізнання речей, висновком судово-медичного експерта №623 від 08 вересня 2016 року, протоколом пред`явлення для впізнання речей, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 , висновком експерта №921т від 20 вересня 2016 року, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку та протоколом огляду речових доказів, протоколом слідчого експерименту, які в сукупності були детально досліджені у судовому засіданні в суді першої інстанції, та яким була надана належна правова оцінка.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 418, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 вересня 2016 року по 04 травня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2