Номер провадження 11-сс/775/503/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2016р., про застосування до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Республіка Абхазія, який проживає у АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2016р. до ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_5 і інтересах ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він прохає скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 :

-зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

-вказує, що вбивство потерпілого ОСОБА_9 було вчинено ОСОБА_6 під впливом тяжкої образи та неправомірних дій з боку потерпілого;

-зазначає, що не згодний з висновками слідчого судді щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, та ризику незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_6 повністю розповів обставини вчинення злочину, він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, позитивно характеризується за місцем проходження служби;

-вказує, що сторона обвинувачення не довела недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники кримінального провадження були повідомлені належним чином, від підозрюваного ОСОБА_6 клопотання про особисту участь у розгляді апеляційної скарги його захисника не надходило, тому колегія суддів приходить до висновку про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника ОСОБА_5 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та прохав її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та прохав залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 за таких підстав.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що ОСОБА_6 12.12.2016р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він проходячи військову службу за контрактом у військовій частині - ПП НОМЕР_1 , на посаді заступника командира бойової машини навідника оператора 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», 11.12.2016 року приблизно о 13. 20 год., перебуваючи на території взводного опорного пункту (далі - ВОП) «Грозний» військової частини ПП НОМЕР_1 , який розташований на лісопосадці поблизу АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раніше сформованих особистих неприязних відносин з військовослужбовцем вказаної військової частини солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них виникла сварка з приводу словесних образ на його рідних з боку ОСОБА_9 . В ході сварки ОСОБА_6 , маючи намір на позбавлення життя солдата ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , який знаходився у бліндажу вказаного ВОП, і, зробивши декілька кроків з бліндажу в напрямку солдата ОСОБА_9 , який в цей час вже стояв неподалік БМП на узбіччі ґрунтової дороги на території ВОП «Грозний» на відстані приблизно 9-х метрів та лаявся на нього, ОСОБА_6 , зупинившись на відстані приблизно 7 метрів до останнього, зняв ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , із запобіжника та дослав патрон до патронника, і, поставивши запобіжник у режим автоматичної стрільби, здійснив два прицільних пострілів по бортовій поверхні корпуса БМП, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , з метою залякати останнього. Однак ОСОБА_9 , не зупиняючись лаятися на ОСОБА_6 , висловивши словесні образи на рідних ОСОБА_6 , направився в його напрямку, без зброї, в цей час ОСОБА_6 , знаходячись вже на відстані приблизно 5 метрів до останнього, тримаючи в руці ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, 1983 року випуску, № НОМЕР_2 , запобіжник якого знаходився у режимі автоматичної стрільби, здійснив 7-10 прицільних пострілів в область грудної клітини солдата ОСОБА_9 , спричинивши останньому вогнепальні кульові поранення в області грудної клітини та тулуба. Пошкодження утворились від дії компактних поодиноких снарядів (куль), які володіли високою кінетичною та пробивною силою, незадовго до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням. Від отриманих вогнепальних кульових поранень, які несумісні з життям, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці події. Смерть ОСОБА_9 наступила 11.12.2016р. в результаті гострої крововтрати, обумовленої вогнепальними кульовими пораненнями тулуба та грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів.

Колегія суддів, вважає правильними висновки слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115КК України є обґрунтованою, та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 11.12.2016р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 11.12.2016р.

- протоколом огляду місця події та трупа потерпілого ОСОБА_9 від 12.12.2016р.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчим суддею зроблений також правильний висновок про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може бути визнане підозрюваним як більш небезпечне, аніж втеча, підозрюваний є громадянином іншої держави, який не має постійного місця проживання в Україні; ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які були очевидцями злочину та разом з ним проходять військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ; а також зважаючи на те, що приймаючи участь у антитерористичній операції тимчасовим місцем його дислокації є АДРЕСА_3 , яке у подальшому може змінитись при передислокації військової частини у іншу область, відтак більш м`який запобіжний захід у подальшому може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження та незабезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри, ризиків передбачених ст. 177 ч.1 КПК України, той факт, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, його репутацію та міцність соціальних зв`язків, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 з приводу того, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів є непереконливими, оскільки більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ч.1 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 418, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2016р., про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2016р., про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.