Справа № 569/2903/17
УХВАЛА

23 лютого 2017 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні №0000090 від 26.07.2016р., -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту.
В обґрунтування клопотання вказує, що до Рівненської місцевої прокуратури надійшла заява ОСОБА_5 про те, що службові особи ТОВ «АПМ ПЛЮС» та Рівненського домобудівного комбінату підробили документи на 39 квартир за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому зареєстрували право власності та звернулися до суду про виселення мешканців із вказаних квартир.
Досудовим слідством встановлено, що 30.06.1993 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та організацією орендарів «Рівненського ДБК» укладено договір купівлі-продажу державного майна №11, згідно з яким покупець викупив державне майно, в тому числі, гуртожиток за адресою: вул. Мельника, 16 (на той час вул. Якіра, 16).
Надалі будівля була відчужена та зареєстрована за МПП «АПМ» на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.1998, яке у подальшому передало 39 квартир у вказаному будинку до статутного капіталу ТзОВ «АПМ Плюс». 15.06.2012 виконавчим комітетом Рівненської міської ради видано свідоцтво про право власності ТзОВ «АПМ ПЛЮС» на вказані квартири (квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 ).
Разом з тим, згідно із розпорядженням Рівненської міської управи №839-р від 20.07.1992, розпорядженням голови Рівненської міської управи №889-р від 18.08.1993, частина кімнат у вищевказаному гуртожитку належить міській управі.
Також, у частину квартир гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (на той час АДРЕСА_41 ) здійснювалося РДБК, зокрема у квартиру АДРЕСА_18 .
Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на даний час квартира АДРЕСА_42 , належить на праві приватної власності ТОВ «АПМ ПЛЮС».
Досудовим слідством встановлено підстави вважати, що квартира АДРЕСА_43 , яку передано до статутного капіталу ТОВ «АПМ ПЛЮС», відповідає критеріям, викладеним у ст.98 КПК України, зокрема, вона була об`єктом кримінально протиправних дій та набута первинним власником кримінально протиправним шляхом. Окрім того, ненакладення арешту та невстановлення заборони розпоряджання вказаною квартирою може призвести до її перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що зазначена квартира неодноразово відчужувалась, водночас, у квартирі продовжують проживати поселені на законних підставах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Таким чином, подальше відчуження квартири та розпорядження нею новими власниками призведе до порушення житлових прав мешканців спірного житла.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів та захисту конституційних прав громадян, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначена квартира відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, необхідно накласти на неї арешт та застосувати заборону розпоряджання нею.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_44 .
Заборонити здійснювати реєстрацію, перереєстрацію вказаного об`єкту нерухомості.
Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_44 .
Арешт може бути скасовано судом який накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слядчий суддя ОСОБА_1