АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ), а саме: 1) земельну ділянку площею 2,804 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Попівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :02:003:0070; 2) частку квартири АДРЕСА_1 , заборонивши особі, у володіння якої перебуває вищевказане майно, розпоряджатись ним будь-яким чином.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вказує на те, що правові підстави для накладення арешту на її майно відсутні, а тому ухала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Крім того, враховуючи, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, то строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апелянтом не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 26.12.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249, від 23.11.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

23.12.2016 року слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ), а саме: 1) земельну ділянку площею 2,804 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Попівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :02:003:0070; 2) частку квартири АДРЕСА_1 , із забороною будь-яким чином розпоряджатись цим майном, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому арешт майна, яке належить підозрюваній, необхідний для забезпечення в майбутньому виконання вироку суду в частині конфіскації майна, оскільки на даний час в органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрювана може вжити заходів щодо швидкого відчуження належного їй майна на користь третіх осіб з метою уникнення покарання в частині конфіскації.

26.12.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на майно, належне підозрюваній ОСОБА_7 .
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, наявність даних про належність майна саме підозрюваній, розумність та співрозмірність обмеження права власності останньої, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про відсутність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, якоюзадоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києхві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ), а саме: 1) земельну ділянку площею 2,804 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Попівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :02:003:0070; 2) частку квартири АДРЕСА_1 , заборонивши особі, у володіння якої перебуває вищевказане майно, розпоряджатись ним будь-яким чином залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/906/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1