печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6314/17-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, працюючого мийником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в період часу з 09.05 год. до 09.10 год. 10.10.2016 року, знаходячись по місцю роботи на АЗС «Сокар» за адресою: м. Київ, б-р Дружби Народів, 35, діючи умисно, з корисливою метою, таємно викрав пилосос Puzzi 100 super EU первісною балансовою вартістю 5346 грн. 67 коп. та мийку HDS 895 ЕКО V2A первісною балансовою вартістю 21250 грн., які були передані в оренду ТОВ «Сокар Петролеум» та використовувались на АЗС «Сокар» №03/4, після чого завантажив мийку HDS 895 ЕКО V2A до автомобіля Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 , вивіз з території АЗС, а в подальшому продав невстановленій слідством особі, а пилосос Puzzi 100 super EU виніс за споруду мийки, та в подальшому повернувся та продав невстановленій особі, а всього викрав чуже майно на загальну суму 26596,67 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

31.01.2017 року між потерпілим ТОВ «Сокар Петролеум» в особі директора ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіле ТОВ «Сокар Петролеум» в особі директора ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Сторонами угоди визначено обов`язок ОСОБА_6 виплачувати протягом року, з моменту набрання вироку суду законної сили, на користь ТОВ «Сокар Петролеум» суму не менш ніж 2216,39 грн. кожного місяця до повної виплати суми завданої матеріальної шкоди. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений злочин, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на один рік, з звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та на підставі ст. 76 КК України покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_5 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ТОВ «Сокар Петролеум» в особі директора ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.01.2017 року між потерпілим ТОВ «Сокар Петролеум» в особі директора ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обраховувати з 20.03.2017 року.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язок сплатити на користь ТОВ «Сокар Петролеум» суму не менше ніж 2216,39 грн. кожного місяця до повної виплати суми завданої шкоди 26596,67 грн.

Речовий доказ: DVD-R диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1