АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2017/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргупрокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна, а саме арешт вилучених у легковому транспортному засобі марки «Skoda Octavia A-5» («Шкода Октавія А-5», 2012 року випуску, державний номер: НОМЕР_1 , VIN-code: ТМВВК41Z8CB157730, речі, предмети, гроші та документи, а саме: предмети, схожі на грошові кошти еквівалентом «Гривня України», номіналом: 500 грн. 40 купюр; предмет, схожий на ніж мисливський у чохлі чорного кольору з матерії 1 од.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, оскільки слідчий яким подано клопотання та прокурор яким погоджено клопотання для розгляду справи у судове засідання не з`явились.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, посилаючись на її незаконність та просить постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучені у автомобілі марки «Skoda Octavia A-5» («Шкода Октавія А-5», 2012 року випуску, державний номер: НОМЕР_1 , VIN-code: ТМВВК41Z8CB157730, предмети, речі.

Мотивуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, прокурор вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, які викладені в клопотання слідчого. Прокурор звертає увагу суду на наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки воно є предметом та доказом кримінального правопорушення, яке розслідується.

Крім того, апелянт зазначає, що вивченням матеріалів провадження встановлена відсутність належного повідомлення сторін про час та місце розгляду клопотання слідчого, а тому судом безпідставно прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання, в обґрунтування якого покладена лише неявка прокурора та слідчого, без надання жодної оцінки фактичним обставинам провадження, що на думку прокурора, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як підсумок прокурор зазначає, що метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є необхідність встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, осіб причетних до його вчинення, усунення ризиків втрати або знищення, перепродажу відповідного майна або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненняпредставника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею 18 травня 2016 року без виклику у судове засідання учасників судового процесу. Прокурор в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що йому не було відомо про постановлення слідчим суддею рішення, у зв`язку із чим слідчий був змушений звернутися із аналогічним клопотанням до суду повторно. З апеляційною скаргою прокурор звернувся до суду 10.06.2016 року, а тому апелянт не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні другого слідчого відділу слідчого управління міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2016 року за № 0000045, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.
16 травня 2016 року слідчий в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме вилучених у легковому транспортному засобі марки «Shkoda Octavia A-5» («Шкода Октавіа A-5»), 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , речей, предметів, грошей та документів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Розглядаючи це клопотання, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки слідчий яким подано клопотання та прокурор яким його погоджено для розгляду справи у судове засідання не з`явились.

З таким рішенням слідчого судді можливо погодитися частково з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати не тільки існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна і можливий розмір шкоди, завданої злочином, а й наслідки арешту майна для третіх осіб та розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Між тим, слідчим у клопотанні належним чином не обґрунтовано наявність підстав для арешту тимчасово вилучено майна під час обшуку 12.05.2016 року, та в його мотивувальній частині містяться посилання на ч. 2 ст. 170 КПК України, яка на момент звернення до суду втратила чинність.

Також в ухвалі не наведено посилань на жоден доказ вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України, та не проаналізовано докази в контексті тих обставин кримінального провадження, які мають відношення до майна, на які слідчий просить накласти арешт.
Крім того, той факт, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, також підтверджує те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.
Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі обмежився лише зазначенням відсутності у судовому засіданні учасників процесу, а саме слідчого та прокурора.

При цьому даних про повідомлення останніх матеріали провадження не містять.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
В свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.
На підставі вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна, а саме арешт вилучених у легковому транспортному засобі марки «Skoda Octavia A-5» («Шкода Октавія А-5», 2012 року випуску, державний номер: НОМЕР_1 , VIN-code: ТМВВК41Z8CB157730, речі, предмети, гроші та документи, а саме: предмети, схожі на грошові кошти еквівалентом «Гривня України», номіналом: 500 грн. 40 купюр; предмет, схожий на ніж мисливський у чохлі чорного кольору з матерії 1 од., скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна, а саме арешт вилучених у легковому транспортному засобі марки «Skoda Octavia A-5» («Шкода Октавія А-5», 2012 року випуску, державний номер: НОМЕР_1 , VIN-code: ТМВВК41Z8CB157730, речі, предмети, гроші та документи, а саме: предмети, схожі на грошові кошти еквівалентом «Гривня України», номіналом: 500 грн. 40 купюр; предмет, схожий на ніж мисливський у чохлі чорного кольору з матерії 1 од.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4