№ провадження 11-кп/781/537/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2016 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0011597 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та Об`єднаного автогосподарства медичних закладів на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

особи, яка звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника Об`єднаного автогосподарства медичних закладів ОСОБА_10 та керівника ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2016 року стосовно ОСОБА_7 та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час досудового слідства та у суді першої інстанції було порушено його права, а саме не надано йому статусу як потерпілого, що в свою чергу призвело до того, що всі свідки події допитані під час досудового слідства, що відповідно надає не повну та не правильну характеристику громадянина ОСОБА_7 . Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 не відшкодовано матеріальну та моральну шкоду йому як водію автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер № НОМЕР_1 , оскільки він також отримав ушиб грудної клітини, ушиб лівого зап`ястного суглобу та перебував на лікарняному, втрачався на лікування, втратив з даних підстав частину заробітної плати і отримав моральні страждання і моральну шкоду, що вказує на відсутність щирого каяття з боку ОСОБА_7 . Таким чином, суд без врахування думки всіх потерпілих, які заперечують проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, без вирішення цивільного позову та об`єктивного розгляду клопотання прокурора, на порушення заначених вище вимог закону, передчасно прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрив провадження.

В апеляційній скарзі Об`єднане автогосподарство медичних закладів просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2016 року стосовно ОСОБА_7 та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, прокурором помилково прийнято рішення щодо кваліфікування діяння ОСОБА_7 , як скоєння злочину невеликої тяжкості та суд безпідставно звільнив останнього від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження. Крім того, вказує, що умовою застосування ст.46 КК України є примирення з потерпілим та відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди. Однак в матеріалах справи відсутні докази відшкодування збитків та шкоди завданих Об`єднаному автогосподарству медичних закладів Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації необхідних на відновлення автотранспортного засобу ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Об`єднаному автогосподарству медичних закладів. Таким чином, надане до суду клопотання прокурора і відшкодування громадянином ОСОБА_7 завданих злочином збитків та усунення заподіяної шкоди є сумнівними та не перевіреними, а прийняте рішення щодо його звільнення передчасним.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_12 , а кримінальне провадження закрито.

Своє рішення суд мотивував тим, що як убачається із заяви потерпілого ОСОБА_13 від 04.03.2016 року, та враховуючи, що після ДТП підозрюваний ОСОБА_7 в повному обсязі відшкодував заподіяну йому шкоду, будь-яких претензій з цього приводу не має, та не заперечує проти звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України. Так, відповідно до ст.12 КК України злочин за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_7 вперше скоїв кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше не судимий, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши доповідача, в дебатах ОСОБА_6 , керівника Об`єднананого автогосподарства медичних закладів - ОСОБА_11 та представника ОСОБА_10 , які підтримали подані апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_13 , який підтримав апеляційні скарги в частині відшкодування шкоди, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, ОСОБА_7 повідомлено про підозру в тому, що він 30.11.2015 близько 17 год. 00 хв., в порушення вимог п. 2.9. Правил дорожнього руху України (ПДР), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , грубо порушив вимоги п.п. 1.2, 2.3 (б) ПДР України, рухаючись по проїзній частині по вул. Кропивницького, зі сторони вул. Верхньої Пермської в сторону вул. Шевченко в м. Кіровограді, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та проявивши особисту неуважність, не контролюючи свої дії через стан алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку, грубо порушуючи вимоги п. 12.1, 10.1, 11.2, 13.1, 13.3. ПДР, здійснив маневр повороту в напрямку смуги руху автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось подальше зіткнення між вказаними автомобілями.
У наслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_13 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, ран в лобній ділянці справа, садна на спинці носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1972 від 30.12.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; перелому акроміального кінця лівої ключиці з задовільним стоянням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1972 від 30.12.2015 відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, яке викликало тривалий розлад здоров`я.
Своїми необережними діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , суд в ухвалі вказав, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття кримінального провадження із звільненням від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 , який проти цього не заперечує та заявив відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_12 .

Між тим, згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Відповідно до ст. 2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, як ОСОБА_6 , так і представником Об`єднаного автогосподарства медичних закладів подано заяви про визнання їх потерпілими.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, на порушення вищевказаних вимог закону, передчасно прийняв рішення щодо відмови в задоволенні заяв про визнання потерпілими як ОСОБА_6 , так і Об`єднанане автогосподарство медичних закладів

Так, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_12 , суд в даному випадку не звернув увагу на те, що за змістом ст. 46 КК України передумовами звільнення особи від кримінальної відповідальності є не лише вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, але й обов`язкового відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди всім учасника кримінального провадження.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути не тільки фізична особа, а також і юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження 29.03.2016 року Об`єднанане автогосподарства медичних закладів звернувся до суду з клопотанням про залучення його як потерпілого, так як йому завдано матеріальну та моральну шкоду. ( а.п. 22)

Однак, суд першої інстанції розглядаючи клопотання Об`єднананого автогосподарства медичних закладів про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0011597 послався на те, що заявник не звертався до слідчого судді щодо оскарження дій слідчого під час досудового розслідування про відмову у визнанні останнього потерпілим.

Проте, такий висновок районного суду суперечить нормам КПК України щодо визначення статусу потерпілого.

Так, ч.1 ст. 55 КПК України зокрема визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути не тільки фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, які кримінальним правопорушення завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому необхідність подання заяви визначається у разі, якщо особа не є заявником, але кримінальним правопорушенням їй завдана шкода, ч.3 ст. 55 КПК України.

Як слідує з матеріалами кримінального провадження постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим чи цивільним позивачем Об`єднанане автогосподарства медичних закладів у матеріалах кримінального провадження взагалі відсутня, при цьому транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Об`єднананому автогосподарству медичних закладів вилучений слідчим як речовий доказ та приєднаний до матеріалів кримінального провадження.

Більше того, суд першої інстанції закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0011597 визнав як речовий доказ згаданий автомобіль та передав його Об`єднананому автогосподарству медичних закладів, однак не звернув увагу, на те,що дана юридична особа у кримінальному провадженні не набула жодного статусу.

Крім того, як вбачається з журналу та звукозапису судового засідання, всупереч цим вимогам закону, суд першої інстанції, при закритті кримінального провадження з підстав примирення обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_13 , не з`ясував питання в інших учасників ДТП, яким чином ОСОБА_7 відшкодував завдані ним збитки, в тому числі іншому водію ДТП ОСОБА_6 та Об`єднаному автогосподарству медичних закладів, з автомобілем якого було здійснено зіткнення за обставинами кримінального провадження.

Тому, на думку колегії суддів, закриття кримінальної справи судом першої інстанції з оспорюваних підстав примирення підозрюваного ОСОБА_7 з потерпілим ОСОБА_12 є передчасним, так як не всі учасники ДТП встановлено слідством, а ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з направленням клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_12 прокурору для організації досудового розслідування, оскільки при провадженні досудового розслідування слідчим порушено право на ефективний захист всіх учасників кримінального провадження. Слідство не забезпечило сторонам необхідні і рівні умови для виконання процесуальних функцій і здійснення наданих їм прав, що призвело до неповноти досудового розслідування та інших порушень вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Захист, який передбачається статтею 13 Конвенції, повинен поширюватися на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, що гарантуються Конвенцією.
Особа, яка аргументовано звертається із заявою про порушення гарантованих Конвенцією прав і свобод, повинна мати засоби правового захисту у відповідному національному органі як для того, щоб її питання було вирішене, так і з метою одержання в разі потреби компенсації.
Поняття "ефективний засіб правового захисту" включає в себе, крім виплати компенсації у тих випадках, коли це є необхідним, також детальне та ефективне розслідування, яке повинне відтворити справжній стан речей, а також покарати осіб, які несуть за це відповідальність; засіб включає в себе також ефективну можливість оскарження процедури провадження розслідування.
Необхідно також зазначити, що ефективність будь-якого внутрішнього засобу правового захисту не залежить від вірогідності позитивного рішення і не потребує засобу для оспорювання на абстрактному рівні сумісності внутрішнього права з положеннями Конвенції чи еквівалентними внутрішніми нормами.

Крім того, як зазначено в рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 28.06.1985 року №(85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу та від 14.06.2006 року №(2006)8 щодо допомоги потерпілим від злочинів, держави мають забезпечити ефективне визнання та дотримання прав потерпілих, зокрема мають поважати право потерпілих на безпеку та визнавати негативні наслідки злочину для потерпілих.

За таких обставин очевидним є те, що ОСОБА_6 водій транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є іншим учасником при скоєнні підозрюваним ОСОБА_7 30.11.2015 року ДТП та Об`єднане автогосподарство медичних закладів юридична особа, власник вищезазначеного транспортного засобу, який був вилучений по даній справі як речовий доказ та вирішений судом першої інстанції, хоча і не були дані особи ні слідчим, ні судом визнанні учасниками кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яке розглядалось місцевим судом, та вони є особами, які внаслідок ДТП понесли шкоду, вправі захищати свої права, свободи та інтереси у даному провадженні.

Отже, враховуючи, те, що в даних матеріалах відсутній обвинувальний акт, а зазначені недоліки не можуть бути усунуті в судовому засіданні, то клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_13 підлягає поверненню прокуророві для організації досудового розслідування. При проведенні досудового розслідування необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, виконати необхідні слідчі дії з отриманням вимог кримінального процесуального закону, що регламентують тримання фактичних даних належним суб`єктом, з установленого кримінальним процесуальним законом джерела та встановленим законом способом й порядком збирання доказів.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_15 та представника Об`єднаного автогосподарства медичних закладів ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_6 та Об`єднаного автогосподарства медичних закладів задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 відмовити, а матеріали кримінального провадження №0011597 повернути прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2