Дата документу Справа № 326/1276/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №326/1276/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/585/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясна Поляна Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції із Вільнянським СІЗО,

ВСТАНОВИЛА:
захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк дії ухвали встановлено до 12-50 год. 25 листопада 2016 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не в повній мірі враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, постійно з`являвся на виклики слідчого, крім того, тяжких наслідків у справі не настало.
Згідно з ухвалою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за наступних обставин.
28 квітня 2015 року, з метою заволодіння з корисливих мотивів чужим майном, а саме: грошима у сумі 25 000 грн, що належать ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 домовився про зустріч у кафе «Оазис», розташованого по вул.Мелітопольське шосе в м.Приморськ Запорізької області. Заздалегідь розподіливши між собою ролі, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 повинні були погрожувати ОСОБА_10 побиттям, з метою спонукання його до передачі їм зазначеної суми грошей за начебто неправомірно укладену ОСОБА_10 угоду купівлі-продажу автомобіля, а ОСОБА_11 , використовуючи своє давнє знайомство з потерпілим, повинен був разом з ОСОБА_14 вчиняти психологічний вплив на ОСОБА_10 , з метою спонукання вчинити дії щодо передачі грошей вказаним особам на їх вимогу.
29 квітня 2015 року приблизно о 15-00 годині ОСОБА_6 зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_10 та запропонував йому зустрітися у кафе «Оазис». Після того, як ОСОБА_10 приїхав до вказаного кафе, його зустрів ОСОБА_6 . До них вийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Утрьох вони стали вимагати у ОСОБА_10 передати їм гроші у сумі 25 000 грн за начебто неправомірну угоду щодо продажу автомобіля, який належав ОСОБА_15 . При цьому вони, використовуючи свою чисельну перевагу, висловлювали погрози фізичного насильства над ОСОБА_10 та членами його родини в разі невиконання їх вимог.
В свою чергу ОСОБА_12 демонстрував ОСОБА_10 розкладний ніж, крутив його в своїх руках, чим надавав реальності погрозам щодо фізичного насильства над потерпілим та членами його родини. ОСОБА_10 було запропоновано передати ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 10 000 грн через півгодини в цей же день, а решту передати їм протягом наступного місяця.
Після того, як ОСОБА_10 відмовився передати гроші, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_11 та попросив його приїхати до вказаного кафе.
Прибувши до кафе «Оазис», ОСОБА_11 зробив вигляд, що не знайомий з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При цьому він, користуючись своїм близьким знайомством з ОСОБА_10 , запропонував йому добровільно виконати вимоги вказаних осіб та підтвердив реальність їх погроз щодо можливого фізичного насильства відносно ОСОБА_10 та членів його родини в разі невиконання вимог про передачу грошей.
Через погрози фізичного насильства ОСОБА_10 погодився на вимоги щодо передачі грошей. В свою чергу ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_16 та запропонував йому приїхати до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою надання допомоги в психологічному тиску та ОСОБА_10 задля спонукання його передати гроші ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Після цього він поїхав до свого батька ОСОБА_17 , разом з яким приблизно о 17-00 годині вони приїхали до кафе «Оазис», де вже перебував, крім вказаних осіб, ОСОБА_16 , який сидів з ними за одним столиком.
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стали висловлювати погрози фізичного насильства відносно ОСОБА_17 , якщо не будуть виконані їх остаточні вимоги щодо передачі грошей ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_12 в своїх руках тримав розкладний ніж, який періодично направляв у бік потерпілого та його батька, висловлюючи при цьому погрози фізичного насильства та надаючи їм реалістичності.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.189 КК України.
15 липня 2015 року до ЄРДР за №0000579 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Заслухавши доповідь судді; захисника - адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_17 , відомостями, що містяться у протоколах впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_17 , інформацією оператора мобільного зв`язку та ін.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 не судимий в силу ст.89 КК України, одружений, має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання скарг на нього не надходило.
Разом з цим, слідчий суддя цілком обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебував у розшуку, тому існує ризик його можливого подальшого переховування від органу досудового розслідування та суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Окрім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, при застосуванні вказаного запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у кримінальному правопорушенні, вчиненому із погрозою застосування насильства.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 , правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4