Справа № 356/1358/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1323/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 08.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
8 листопада 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року про відмову в задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове його звільнення.

До Березанського міського суду Київської області звернувся з клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений ОСОБА_7 .

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Свою ухвалу суд першої інстанції обґрунтував тим, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 29.10.2016 року ОСОБА_7 на підставі Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.05.2011 року по 19.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Відповідно до характеристики засудженого від 25.07.2016 року засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе негативно, норми, які визначають порядок і умови виконання та відбування покарання не дотримується, отримував усні зауваження, не робить належних висновків. Із особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що 07.05.2016 року засуджений ОСОБА_7 став до строю з порушенням форми одягу, а саме без нагрудного знаку встановленого зразка, на зроблене зауваження не відреагував та вступив у суперечку, чим порушив п.29 ПВР УВП. За зазначене порушення режиму утримання 10.05.2016 року засудженому ОСОБА_7 оголошено догану.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки засуджений ОСОБА_7 має непогашене стягнення за порушення режиму відбування покарання, останній умовно-достроковому звільненню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Бережанського міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року та постановити нову ухвалу і застосувати до нього положення ст.81 КК України.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ухвала Березанського міського суду від 25 серпня 2016 року є незаконною і недостатньо обґрунтованою, оскільки суд залишив без уваги наявність у нього однієї подяки, яка була призначена йому адміністрацією БВК-95 Київської області в 2014 році, яка наявна в матеріалах його особової справи, і яка мала суттєве значення для прийняття законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення. Також суд послався на досить сумнівну характеристику від 25.07.2016 року, яка була складена начальником відділу №5 БВК-95 і в якій зазначено про одне стягнення від 10.05.2016 року, за весь час відбування покарання зарекомендував себе негативно, систематично порушував порядок і умови виконання і відбування покарання. Засуджений ОСОБА_7 вважає, що догана від 10.05.2016 року, яку він отримав за порушення режиму утримання 07.05.2016 року, яке він фактично не вчиняв, була складена незаконно, з метою зіпсування його репутації при відсутності чітких причин для відмови в умовно-достроковому звільненні при розгляді питання як комісією адміністрації БВК-95, так і в Березанському міському суді Київської області. Березанський міський суд в своїй ухвалі від 25.08 2016 року ні слова не вказав про тяжкий стан його здоров`я, а саме про те, що у нього ряд тяжких захворювань, знаходиться на диспансерському обліці у лікаря-хірурга і терапевта (після перенесеної травми і операцій); про те, що перебуваючи у містах позбавлення волі, декілька разів проходив курс лікування, як стаціонарного, так і амбулаторного, є обмежено працездатним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки засуджений раніше судимий, на шлях виправлення не став, у період відбування покарання у місцях позбавлення волі порушував установлений порядок відбування покарання, за що отримав стягнення, яке не погашено в установленому законом порядку.

На думку, колегії суддів, суд правильно дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, навіть враховуючи заохочення від 30.06.2014 року.

Щодо доводів ОСОБА_7 про його тяжкий стан здоров`я, то відповідно до вимог чинного законодавства останній за наявності підстав може подати клопотання про звільнення його від покарання за хворобою.

Будь-яких сумнівів щодо правдивості характеристики, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, у колегії суддів, не виникає, що свідчить про безпідставність доводів засудженого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Березанського міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року про відмову в задоволення клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4