АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/1410/13-к
Справа №667/1410/13к
Провадження №11-кп/791/257/16 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.187 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року квітня місяця «14» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 ,
при секретаріОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: адвокатів: обвинуваченого:ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження №0000185 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком засуджено:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «ВКФ «Єліт Пласт», раніше не судимого,

за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві особистої власності майна, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

- за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому на праві особистої власності майна, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відраховувати з моменту затримання.

В строк відбування покарання обвинуваченим зараховано строк тримання під вартою з 07.01.2013 року по 09.01.2013 року та з 02.12.2013 року по 20.06.2014 року кожного. Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_10 і ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що вони за попередньою змовою між собою 7 січня 2013 року близько 400 годин з корисливих мотивів вчинили на перехресті вулиць Белінського і Шолом Алейхема в м. Херсоні напад на Гьорен Семіх Танера, поєднаний з фізичним насильством, небезпечний для життя і здоров`я потерпілого, спричинивши середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження і заволоділи майном потерпілого на загальну суму 6 000 гривень.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_10 і його захисник ОСОБА_7 вказують на незаконність вироку, так як його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження. Вважають, що винуватість обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу на потерпілого за попередньою змовою не підтверджується доказами. Покази потерпілого ОСОБА_11 , надані слідчому судді, на їх думку, є недопустимим доказом, оскільки він давав їх на англійській, а не рідній мові, переклад же був здійснений перекладачем неправильно. Апелянти зазначають, що суд не вказав чому він взяв одні докази і відкинув інші, а саме покази обвинувачених, які заперечували попередню змову та вчинення розбою. ОСОБА_10 в апеляційній скарзі заперечує корисливий мотив своїх дій, проте ставить питання про перекваліфікацію дій на ст.186 ч.2 КК України. Вважають, що суд неповно дослідив висновки судово-медичних експертиз та не дав їм належної оцінки.

Просив вирок суду першої інстанції скасувати і постановити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_10 на ст.186 ч.2 КК України.

Захисник ОСОБА_9 ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує, що дії обвинувачених охоплюються ст.186 ч.2 КК України, так як покази потерпілого, що він під час нападу втратив свідомість не підтверджуються доказами. На думку апелянта, відсутня попередня змова, так як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 недомовлялися про спільність дій і це підтверджується показами як обвинувачених, так і ОСОБА_11 . А тому висновки суду про застосування до потерпілого насильства не є небезпечним для життя і його здоров`я, не відповідає фактичним обставинам провадження.

Вважає, що суд не врахував при призначенні покарання пом`якшуючі обставини як визнання вини у скоєному, відсутність судимостей, щире каяття, сприяння розкриттю злочину та призначив суворе покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Також просив вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_9 на ст.186 ч.2 КК України і призначити більш м`яке покарання.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, а щодо інших апеляцій сторони захисту поклаоися, на розсуд суду; захисника ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні скарги та апеляцію захисника ОСОБА_12 , просив їх задовольнити, міркування прокурора, який вважав апеляційні скарги необґрунтованими, просив їх відхилити, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Вирок суду відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновок суду про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину за який їх засуджено відповідає фактичним обставинам провадження і підтверджується перевіреними доказами, оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Так, згідно показів потерпілого ОСОБА_11 слідує, що з обвинуваченим він познайомився в клубі. Зі ОСОБА_9 вони спілкувалися англійською мовою і той запропонував відвести його до знайомої ОСОБА_13 , втрьох сіли в таксі та зупинилися в приватному секторі на темній вулиці. ОСОБА_9 повідомив, що далі потрібно йти пішки. Він йшов разом зі ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 позад них. Раптово він відчув удар по голові ззаду та втратив свідомість, бив той, хто був позаду. Коли прийшов до тями відчув що болить рука, голова, немає речей. В нього вкрали 1 000 гривень, мобільний телефон, годинник, паспорт моряка. Заперечує конфлікт з ОСОБА_10 до одержання удару по голові.

Підстав для визнання показів потерпілого, як про це йдеться в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника, колегія суддів не вбачає, оскільки вони отримані у відповідності з вимогами ст.225 КПК України і згідно ст.86 КПК України є допустимим доказом, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх такими.

Твердження захисника ОСОБА_7 про спотворення перекладачем показів потерпілого слід визнати безпідставними, так як дослідження показів ОСОБА_11 проводилося в судовому засіданні за участі перекладача ОСОБА_14 , яка показала, що потерпілий розумів суть постановлених йому питань, смислове значення перекладу не спотворено.

Вказані покази потерпілого спростовують версію обвинувачених щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень та їх механізму.

Згідно даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_11 виявлені дві групи тілесних ушкоджень, які могли утворитися від дії тупих предметів, не виключено 7.01.2013 року. Це закритий перелом правої променевої кістки, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а крововиливи в м`які тканини лівої потиличної області голови, правого ока і вушної раковини та інші ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи розмір та характер тілесних ушкоджень на голові експерт не виключає втрату свідомості при нанесенні вказаних тілесних ушкоджень або будь-якого з них.

Вважає, що перелом та крововилив в м`які тканини голови, садина кисті при падінні з висоти власного росту на тверду поверхню не виключається.

Проте з висновку додаткової експертизи слідує, що виникнення крововиливу в м`які тканини лівої потиличної області голови при обставинах, зазначених ОСОБА_11 під час допиту слідчим суддею не виключається. Яким чином у потерпілого з`явилися інші тілесні ушкодження - він не знає, оскільки втратив свідомість (т.2 а.с.68-69).

Такі дані спростовують доводи сторони захисту щодо недоведеності вчинення розбою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року п.9 небезпечне для життя чи здоров`я насильство (ст.187) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або більш тяжкого ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносини зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості.

Враховуючи наведене, твердження сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій обвинувачених як розбій є безпідставним.

Не можна визнати обґрунтованими доводи апелянтів про відсутність у ОСОБА_10 . ОСОБА_9 попередньої змови на розбійний напад, так як вони діяли узгоджено, зі спільним умислом і кожний із них безпосередньо виконував дії, які утворювали об`єктивну сторону цього злочину.

Підстав для перекваліфікації дій обвинувачених з ч.2 ст.187 на ст.186 ч.2 КК України не має.

Покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 обрано відповідно до вимог ст.65 КК України, з врахуванням тяжкості злочину, даних про особу обвинувачених та призначено в мінімальній межі встановленої санкцією статті, підстави для обрання покарання їм без позбавлення волі, як просить в апеляції ОСОБА_10 , відсутні.

Заява захисника ОСОБА_8 про наявність у ОСОБА_9 пом`якшуючих обставин як щире каяття, сприяння розкриттю злочину, визнання вини не відповідає дійсності, оскільки обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні розбою.

Призначене обвинуваченим покарання є необхідним для їх виправлення та попередження нових злочинів, підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Таким чином, апеляційні скарги слід визнати необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404,407,419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без зміни.

На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення кожному з 07 січня 2013 року по 9 січня 2013 року та з 2 грудня 2013 року по 20 червня 2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена учасниками процесу протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3