Справа № 744/258/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/887/2016
Категорія - ст. 187 ч. 4 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000010 від 15 січня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадове, Семенівського району Чернігівської області українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

- 12.01.2000 року за Семенівським районним судом Чернігівської області за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 26.01.2010 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 164 ч. 1, 71 КК України, до 2 років 1 місяць 4 дні позбавлення волі. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 22.04.2010 вирок від 26.01.2010 року змінений, вважати засудженим за ст. ст. 164 ч. 1, 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

- 23.05.2012 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 198 ч. 1, 71 КК України, до 1 року 1 місяця обмеження волі;

- 04.02.2016 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 04.02.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 13 (тринадцяти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишено раніше обрану у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислюється з моменту взяття його під варту, тобто з 15 січня 2016 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 перебування в установі попереднього ув`язнення з 15.01.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз 1634 (тисячу шістсот тридцять чотири) гривень 52 копійок.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановив суд, вранці 15 січня 2016 року ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, шляхом вільного доступу, проник до приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_9 , 1940 року народження, яка була особою похилого віку. Знаходячись в будинку ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні діяння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заволодіння майном ОСОБА_9 діючи свідомо та доводячи свій злочинний намір до кінця, умисно завдав потерпілій ОСОБА_9 удари кочергою, яку знайшов у будинку, по голові, тулубу та кінцівках заподіявши тим самим останній тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо - черепної травми, яка проявилась наступними морфологічними даними: забійні рани волосяної ділянки голови (7 ран), забійні рани обличчя, синці обличчя, закритий перелом нижньої щелепи, крововилив в шкірно - в`язевий лоскут, субдуральна гематома справа у вигляді сформованого згортку об`ємом до 150см. куб., та рідка кров в об`ємі 100см. куб., з деформаціє головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, забій головного мозку правої тім`яно-потиличних часток та скроневій частці та лівій потиличній частці з ділянками розм`якшення речовини мозку, ознаки набряку-набухання головного мозку (виражені смуги вдавлення від великих крил клиновидної кістки, верхівок пірамід скроневих кісток та країв великого потиличного отвору, речовина мозку на розрізах липне до ножа, з точковими крововиливами). Оскільки під час утворення черепно - мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати її прояви в цілому, оцінка ступеню тяжкості цих ушкоджень також проводиться в комплексі, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, відкритих переломів 2-3 п`ясткових кісток правої кисті, забійної рана тильної поверхні правої кисті, відкритих перелому середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті, забійної рана тильної поверхні 4-го пальця лівої кисті, котрі могли бути спричинені дією тупого предмету (предметів), мають ознаки середнього ступеню тяжкості, забійної рани лівої кисті, синця та садна верхніх та нижніх кінцівок, спини, котрі могли бути спричинені дією тупого предмету (предметів), мають ознаки легких тілесних ушкоджень, тим самим здійснив напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя ОСОБА_10 та висловлюючи погрози, щодо застосування такого насильства, відкрито для потерпілої, заволодів пральним порошком марки «GALA», чотирма банками емалі - ПФ 115 марки «SMILE» вагою по 0,9 кілограмів кожна та жіночим зимовим пальто чорного кольору, які належали потерпілій ОСОБА_9 , і утримуючи при собі викрадене майно, місце скоєння кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватись викраденим майном на власний розсуд.

22 січня 2016 року, перебуваючи у реанімаційному відділенні Семенівської ЦРЛ, не приходячи до свідомості, потерпіла ОСОБА_9 померла.

Не погодившись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок відносно ОСОБА_7 змінити, а саме змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 187 на ч. 2 ст. 185 КК України. Мотивує свої вимоги тим, що вирок відносно ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначенні мірі покарання. Оскільки на момент коли у ОСОБА_7 виник умисел на крадіжку майна, яке належало потерпілій він вже знаходився у житлі потерпілої, тобто у житло потерпілої не проникав з метою скоєння крадіжки, а тому його дії слід кваліфікувати як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката зі змісту яких вбачається, що прокурор вважає вирок законним і таким, що не підлягає зміні.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав подану апеляційну скаргу свого адвоката та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката та просив вирок Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області щодо ОСОБА_7 залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показами, що він давав в суді першої інстанції про те, що дійсно вранці 15.01.2016 року десь о 07-00 ранку зайшов до будинку ОСОБА_9 щоб похмелитися. Та під час розмови остання йому відмовила і він вхопивши залізну кочергу, яка стояла біля грубки став наносити їй удари по голові, тулубу кінцівках та інших частинах тіла. Коли остання впала він пішов з хати. Згодом, вживши спиртні напої він вирішив знову повернутися до будинку потерпілої ОСОБА_9 .. Зайшовши в будинок, він помітив, що ОСОБА_9 лежала на порозі та хрипіла і цей час йому здалося, що по вулиці проїжджав автомобіль, і подумавши, що то вже міліція, він вирішив взяти банки краски, які помітив в іншій кімнаті, що стояли на столі, пральний порошок положивши їх до сумки, жіноче пальто та піти в село.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11 пояснювала, що вона проживає в с. Лосівка Семенівського району Чернігівської області майже по сусідству з потерпілою. Так 15.01.2016 року зранку вона було в себе вдома займалась господарством, їй зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_13 побив ОСОБА_9 та щоб вона підійшла подивитись та допомогти. Після того як вона зайшла до будинку потерпілої ОСОБА_9 , яка лежала на порозі будинку, була вся побита та в крові. В будинку все було в крові. В розмові між собою говорили, що ОСОБА_14 бачив, що ОСОБА_7 побив потерпілу.

Свідок ОСОБА_15 в районному суді пояснювала, що вона проживає в с. Лосівка Семенівського району Чернігівської області неподалік від потерпілої ОСОБА_9 . Так 15.01.2016 року вона була в себе вдома займалась по господарству зранку до неї зайшла сусідка та повідомила, що убили ОСОБА_9 . Коли зайшла до хати побачила, що потерпіла ОСОБА_9 лежала на порозі будинку вся побита та в крові, її разом підняли та перенесли до кімнати положивши на ліжко. Коли вона допомагала навести порядок бачила, що місце на ліжку де лежала потерпіла ОСОБА_9 було все в крові.

В судовому засіданні суду першої інстанції, свідок ОСОБА_16 надала показання, що 15.01.2016 року зранку коли вона підійшла до будинку потерпілої ОСОБА_9 де біля двору знаходились люди, всі гуртом вирішили зайти до хати щоб подивитися, що сталося. ОСОБА_17 говорив, що біля дверей веранди він начебто когось бачив, а ОСОБА_14 бачив, що хтось вибіг з будинку та побіг через огород. Коли зайшли до хати, потерпіла ОСОБА_9 , лежала головою на порозі будинку, була вся побита та в крові. В будинку все було в крові. В розмові між собою хтось говорив, що ОСОБА_14 бачив, що ОСОБА_7 побив потерпілу. Того дня, вранці бачила через вікно ОСОБА_13 , який йшов по вулиці через її господарство в напрямку будинку потерпілої.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_14 надав пояснення, що 15.01.2016 року приблизно десь о 10 годині ранку прийшов до ОСОБА_9 щоб допомогти по її справах, двері фіртки були закриті, він постукав у вікно про те ніхто не відчиняв, тоді він вирішив зайти з огороду. Дивлячись у вікно він замітив якогось чоловіка, в якому упізнав ОСОБА_13 , який сидів на стільці та потерпілу, яка лежала на дивані. Потім він повернувся та разом з поштарем який в цей час підійшов до будинку, стали кричати, щоб відкрили двері. ОСОБА_13 в цей час стояв біля вхідних дверей та зайшов у будинок. Потім він помітив, що ОСОБА_13 вискочив з будинку та побіг через огород. Коли вже зібрались люди та зайшли у будинок він побачив, що ОСОБА_9 лежала на порозі вся в крові.

В районному суді в режимі відео конференції свідок ОСОБА_18 надав показання, що 15.01.2016 року десь о 08-00 год. він виїхав із с. Погорільці в Лосінівку роздати газети та на зворотному шляху заїхав доставити пенсію ОСОБА_9 . Коли під`їхав до будинку побачив біля калитки стояв ОСОБА_14 . В цей час він помітив, що двері вхідних дверей веранди були приоткриті, і він бачив чиюсь руку, начебто хтось стояв а потім сховався всередині. ОСОБА_14 сказав йому, що він бачив всередині «Людиного чоловіка». Вони запідозрили щось неладне і він пішов кликати сусідів. Коли підійшли сусіди ОСОБА_14 переліз через огорожу щоб відкрити калитку та коли зайшли до хати помітили ОСОБА_9 яка була вся побита, лежала в крові. Потім прийшла фельдшер дала укол, і ОСОБА_9 всі разом перенесли до кімнати на ліжко.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується даними протоколу огляду місця події від 15.01.2016 року та фото таблицею до нього, згідно яких проведено огляд домоволодіння в АДРЕСА_2 .

Висновком щодо результатів медичного огляду, згідно якого вбачається, що ОСОБА_7 на час свого затримання знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом огляду місця події від 04 лютого 2016 року, під час якого виявлено дерев`яний предмет із металевим закінченням, візуально схожий на кочергу із слідами речовини темно-бурого кольору.

Висновком експерта №16 від 28.01.2016 року, щодо встановлення групи крові потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 виявленої в піднігтьовому вмісті з лівої руки підозрюваного.

Висновком експерта №20 від 27.01.2016 року, щодо встановлення груп крові потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , в слідах виявлених на куртці, коробці сірниках вилучених під час огляду місця події.

Висновком експерта №246 від 01.03.2016 року, щодо ринкової вартості банки емалі ПФ- 115 Smile, якими заволодів ОСОБА_7 ..

Висновком експерта №247 від 24.02.2016 року, щодо ринкової вартості прального порошку «GALA», якими заволодів ОСОБА_7 ..

Даними висновку експерта № 8 від 22.01.2016 року, згідно яких смерть потерпілої ОСОБА_9 настала внаслідок набряку - набухання головного мозку, що розвинувся внаслідок закритої внутрішньо-черепної травми.

Висновком експерта №43 від 30.03.2016 року , щодо наявності слідів на дерев`яному предметі з металевою кінцівкою, вилученої на місці злочину.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.02.2016 року та доданим цифровим носієм до нього з відеозаписом, за участю ОСОБА_7 де він детально, послідовно відтворював свої дії, які мали місце 15 січня 2016 року.

Даними висновку судово-психіатричної експертизи №234 від 07042016 року, згідно яких ОСОБА_7 за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них свідчення.

Даними висновку судово-психіатричної експертизи №235 від 07042016 року, згідно яких у ОСОБА_7 має місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. В теперішній час утримання, але в умовах, які виключають вживання, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому зараз не показане.

Оцінивши зазначені докази та виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, наявність знаряддя злочину кочерги, кількість не менше ніж 11 ударів, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого та вживання спиртних напоїв, що передувала події, їх стосунки, колегія суддів вважає, що у ОСОБА_13 був спрямований умисел на вчинення нападу на потерпілу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.

У суді першої інстанції перевірялася версія захисника обвинуваченого про те, що мотивів нападу на потерпілу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) у ОСОБА_7 не було, він злякавшись начебто повернувся на місце злочину, щоб подивитись, що накоїв, а після того як його помітили, він вирішив привласнити помічену ним краску та інші речі, щоб після ними розпорядитися.

Давши оцінку усім доказам по справі, місцевий суд обґрунтовано визнав показання допитаних свідків достовірними. Усі вони стверджували, що бачили ОСОБА_7 або біля будинку потерпілої або у самому будинку у короткий проміжок часу, а свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_18 бачили як він тікав з господарства потерпілої. Крім того допитаний у суді експерт ОСОБА_19 , що тілесні ушкодження, заподіяні потерпілій відносяться до проміжку часу впродовж якого відбувалися вищевказані події, що спростовує доводи адвоката в частині часу спричинення тілесних ушкоджень, який істотно впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Колегія суддів, приходить до переконання, що вказана позиція обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 протирічить встановленими в судовому засіданні обставинам даної справи та спрямовані на уникнення покарання ОСОБА_7 за скоєний ним особливо тяжкий злочин.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо кваліфікації дій засудженого за ст. ст. 187 ч. 4 КК України. Підстав для перекваліфікації дій на ст. 185 ч. 2 КК України колегія не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та відсутність пом`якшуючих обставин, особу винного, що раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме відбував покарання за навмисне вбивство провівши в місцях позбавлення волі більше 10 років, негативні характеризуючи дані, а саме, зловживання спиртними напоями, ведення паразитичного образу життя, взагалі не мав постійного місяця проживання та роботи, відсутність сім`ї, за станом здоров`я, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Семенівської ЦРЛ, мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими, протиалкогольне лікування йому не показане.

Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини при призначенні покарання, тому за вказаних обставин колегія також не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку районного суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року, щодо ОСОБА_7 без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення у співвідношенні за один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі з 17 червня 2016 року по 17 жовтня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3