Справа № 357/5160/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/501/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 04.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005149 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, з вищою економічною освітою, заміжню, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 342 ч.2 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 ( ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 .
Вироком вирішено питання про речові докази по справі.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироку суду, 17 листопада 2014 року, перебуваючи близько 9 годин 30 хвилин на кухні своєї квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 у ході проведення слідчої дії, обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міскрайонного суду Київської області від 10.11.14року, достеменно знаючи, що слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 та оперуповноважені Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виконують свої службові обов`язки, з метою опору виконанню працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, щоб перешкодити виявленню речових доказів в кримінальному провадженні, умисно, нецензурно висловлювалася на адресу працівників міліції та декілька разів кинула сміттям у бік слідчого ОСОБА_8 та оперуповноваженого ОСОБА_9 , у ході чого забруднила формений одяг останнього. При цьому, не реагуючи на зауваження останніх, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, з метою перешкоджання працівнику правоохоронного органу ОСОБА_8 виконувати свої службові обов`язки, застосувала відносно нього фізичну силу, а саме, підійшла до останнього та з метою опору працівнику міліції почала виштовхувати слідчого ОСОБА_8 , який виконував свої службові обов`язки - проводив слідчу дію, з місця проведення обшуку кухні.
Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказаний вирок та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтуванні своїх вимог зазначає що судом враховано тільки покази зацікавлених свідків, зокрема працівників міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та понятих, які прибули разом з ними ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Натомість покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були враховані не в повній мірі.
Крім того, під час проведення обшуку не було виявлено жодних предметів та речей вказаних в ухвалі суду, а тому потреби в перешкоджанні проведенню обшуку не було .

14.04.2016 на адресу апеляційної інстанції надійшли заперечення від прокурора в яких останній просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому злочині при обставинах вказаних у вироку встановлена судом і підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Викладені у апеляції доводи обвинуваченої про те, що судовий розгляд у справі проведений не об`єктивно, неповно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на недостатньо досліджених доказах, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство, судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами. Зокрема, її вина підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав за яких обставин ОСОБА_7 вчинила вказане кримінальне правопорушення.

Суд обґрунтовано, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, послався на показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 котрі давали правдиві покази по справі, були незацікавленими, та не мали підстав обмовляти обвинувачену.

Також вина обвинуваченої підтверджується письмовими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, а саме протоколом обшуку від 17.11.2014, висновком судово-медичного експерта № 310 від 17.11.2014, протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 20.01.2015.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у потерпілого ОСОБА_8 не було підстав для обмови ОСОБА_7 . Він давав правдиві показання, якими суд обґрунтував свої висновки про винуватість ОСОБА_7 .

Докази на які послався суд в обґрунтування вини обвинуваченої узгоджуються між собою, а тому повністю спростовують її доводи про те, що в справі відсутні докази її вини.

Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 342 КК України. Виходячи з установлених судом обставин, слід визнати, що викладені у апеляційній скарзі доводи про недоведеність вини ОСОБА_7 не відповідає дійсним обставинам події та зібраним у справі доказам, детально досліджених у судовому засіданні і наведених у вироку.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що істотних порушень вимог діючого кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку не допущено.

Виходячи з доказів, які були перевірені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст.342 ч.2 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на законність чи обґрунтованість прийнятого рішення, підстав для зміни чи скасування вироку, апеляційний суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд врахував, тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка не судима та має позитивну характеристику за місцем проживання. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є домірним скоєному.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4