Справа № 404/4486/16-к
Номер провадження 1-кп/404/420/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000047 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України,з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, кулеметника 1 відділення 2 патрульного взводу патрульної роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 ., раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем військової служби за контрактом., тобто, кримінальне правопорушення ,передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу на посаді кулеметника 1 відділення 2 патрульного взводу патрульної роти стрілецького батальйону зазначеної частини, на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання будучи придатним для проходження військової служби, 22 лютого 2016 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та продовжував незаконно перебувати поза межами військової частини до моменту добровільного прибуття до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України 11 липня 2016 року.

Протягом зазначеного періоду самовільного залишення військової частини солдат ОСОБА_3 командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд. Усвідомивши протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, 11 липня 2016 року солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону, припинивши вчиняти зазначене кримінальне правопорушення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку складено 13.07.2016 року між підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 .

За умовами угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, сторони дійшли згоди на призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 20 % щомісячного грошового забезпечення.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 474, ст. 473 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4,5 ст. 469, ст. 472, ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконне перебування поза межами військової частини без поважних причин;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

*сторони уклали угоду, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

*міра покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 20 % щомісячного грошового забезпечення відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, безпосередня участь в антитерористичній операції, наявність малолітньої дитини на утриманні.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При визначенні покарання, приймаючи до уваги обставини скоєного кримінального правопорушення, позитивна характеристика обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, думку державного обвинувача щодо міри покарання, враховуючи, що призначене судом покарання буде сприяти вихованню обвинуваченого та попередить скоєння ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.07.2016 року між підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 у м. Кіровограді у кримінальному провадженні № 0000047.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 20 % щомісячного грошового забезпечення

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1