А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.04.2016 м. Ужгород
Колегія суддів палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/777/235/16 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2016 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, працюючого сантехніком ЛТД «Магістраль», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.01.2014 року Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК Україниі та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.01.2014 року - суд приєднав один місяць позбавлення волі - остаточно до відбуття призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і один місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з урахуванням строку тримання під вартою - з 30.10.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили ухвалено залишити тримання під вартою.
На підставі ч. 5ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 14 588 гривень матеріальної шкоди.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 306,90 грн.
Речові докази по справі чоловіче поло синього кольору, на якому зліва наявний надпис білого кольору ENERGO, кепка з джинсової тканини синього кольору, штани темного кольору, портфель темного кольору, які знаходяться в камері для зберігання речових доказів, ухвалено повернути ОСОБА_6 .
Згідно встановлених судом обставин, 03 вересня 2015 року близько 14 год. 00 хвилин ОСОБА_6 , раніше судимий, діючи умисно,з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу на пішоходжній частині, біля перехрестя вулиць Джамбула-Сурікова, в м. Ужгород, підійшов до гр. ОСОБА_8 та шляхом раптового ривка зірвав із шиї останньої золотий ланцюг із золотою підвісткою у вигляді хрестика, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 14 588, 00 грн., що підтверджується висновком експерта № 23/533 від 19.10.2015 року.
Прокурор Ужгородської місцевої прокуратури від поданої ним апеляційної скарги відмовився, у зв`язку з чим провадження в частині апеляційних вимог прокурора було закрито.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в поданій ним апеляційній скарзі просить змінити, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання, оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого. В обгрунтування апеляції захисник обвинуваченого посилається на те, що судом обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, написав заяву про щиросердне зізнання, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, має постійну роботу, на яку влаштувався після скоєного правопорушення, тобто став на шлях виправлення, має постійне місце проживання та міцні сімейні відносини (понад чотири роки перебуває у цивільному шлюбі), позитивно характеризується за місцем проживання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника обвинуваченого та ОСОБА_6 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу посилаючись на викладені в ній доводи, та думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння апелянтами не оспорюються, внаслідок чого ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за обставин, зазначених у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуюються.
Винність ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, є доведеною і відповідає правовій кваліфікації скоєного та фактичним обставинам справи, які за згодою учасників судового провадження не досліджувалися, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду, в тому числі і обвинуваченим.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції твердження захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про суворість призначеного йому покарання є необгрунтованим, так як покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючих відповідальність обставин та даних, що характеризують винну особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд апеляційної інстанції також вважає необгрунтованим твердження захисника про, те що судом першої інстанції не було в повній мірі враховано особу обвинуваченого, його поведінку в ході судового слідства та під час судового розгляду справи, а також те, що обвинувачений вину визнав, сприяв слідству та суду, оскільки суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, шкоду від злочину не погасив, а також те, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає, що строк призначеного покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_6 .
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.
На підставі наведеного, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а підстави для скасування чи зміни вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2016 року відсутні.
Керуючись ст. ст. 404 -405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 про його обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання її копії.

Судді: