Справа № 196/534/16-к
№ провадження 1-кп/196/56/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000215 від 28 березня 2016 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нетесівка Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , яка є матір`ю його дружини, отримала в спадок грошові кошти та зберігає їх в приміщенні погребу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за раптово виниклим наміром вирішив піти до вищевказаного домоволодіння та здійснити крадіжку грошових коштів.

Прибувши на місце 23.03.2016 року близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_5 перебуває на роботі, зайшов на територію вказаного домоволодіння, де втілюючи з корисливих мотивів свої злочинні наміри в життя, взяв захований ключ від будинку, так як знав, де ОСОБА_5 його ховає, і шляхом відкриття замка проник до житлового будинку, де з приміщення погребу умисно таємно викрав грошові кошти в сумі 56000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Цим ОСОБА_5 завдав матеріальних збитків на вказану суму.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло, із завданням потерпілій громадянці ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 56000 грн., тобто вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

На підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором надано такі документи: витяг з кримінального провадження (на 1 арк.); картка первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (на 1 арк.); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (на 1 арк.); повідомлення про початок досудового розслідування (на 1 арк.); заява про дозвіл на огляд домоволодіння (на 1 арк.); протокол огляду місця події з фототаблицями (на 3 арк.); заява ОСОБА_6 про дозвіл на огляд речей (на 1 арк.); протокол огляду грошових коштів з фототаблицею (на 3 арк.); постанова про визнання речовим доказом та вирішення питання про його зберігання (на 1 арк.); зберігальна розписка (на 1 арк.); постанова про залучення потерпілого (на 1 арк.); постанова про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого (на 1 арк.); витяг з кримінального провадження (на 1 арк.); ухвала Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 року (на 2 арк.); повідомлення фонду гарантування вкладів фізичних осіб (на 1 арк.); заява на виплату переказу (на 1 арк.); характеризуючи матеріали на ОСОБА_4 (на 23 арк.); повідомлення про підозру (на 3 арк.); заява про дозвіл на проведення слідчого експерименту (на 1 арк.); протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицями (на 7 арк.).

Ухвалою суду від 14 червня 2016 року прийнято до спільного провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, шляхом стягнення з ОСОБА_4 грошей в сумі 56000,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 185 ч. 3 КК України, визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття та вибачення перед потерпілою. Заявив про визнання позову повністю та обіцяв влаштуватися на роботу й повністю відшкодувати завдані ним збитки.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину в скоєнні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених нею позовних вимог. Вказала на те, що жодних вибачень зі сторони обвинуваченого не прийняла, жодної копійки завданої шкоди не було відшкодовано ним, своїми діями порушив усталений хід життя її сім`ї, призвів до погіршення стосунків з її рідною сестрою та залишив на одинці з проблемою лікування її молодшої доньки, так як значна частина викрадених грошей була призначена саме для лікування хворої дитини. Наполягала на суворому покаранні.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не виникає сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація протиправного діяння, вчиненого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України є вірною.

Оцінюючи досліджене, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не виявлено. Суд не погодився з позицією прокурора про те, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, так як з березня 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 не вчинив жодних дій по відшкодуванню завданої злочином шкоди потерпілому, не виявив наміру свого працевлаштування, а також не виявив бажання пояснити суду та учасникам судового процесу про те, у який спосіб розпорядився викраденим.

На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини справи, вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових злочинів в межах санкції статті Особливої частини КК України, за якою кваліфіковано діяння, обравши його в виді трьох років позбавлення волі.

При цьому суд не виявив підстав для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим не погодився з позицією прокурора про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України. Але, судом береться до уваги те, що ОСОБА_4 під час розгляду справи дотримувався правил, які стосуються обвинуваченого по справі: з`являвся на всі судові засідання, стосовно його особи не обирався запобіжний захід, відповідних клопотань від уповноважених на те осіб до суду не надходило.

З`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши надані суду доводи і заперечення, що підтверджуються належними і допустимими доказами, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов переконання, що цивільний позов ОСОБА_5 , пред`явлений по справі в частині відшкодування шкоди, завданої злочином в розмірі 56000 грн., підлягає задоволенню повністю. Тому, визнання позову відповідачем слід прийняти та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 56000 грн. завданої ним матеріальної шкоди. При цьому, відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

У зв`язку з звільненням потерпілого від сплати судового збору та задоволенням позову повністю суд дійшов висновку, що на підставі частини третьої ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 560,00 грн. судового збору.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн., які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 , слід залишити володільцю.

В межах даного кримінального провадження експертизи не проводились.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Керуючись ст.ст. 128, 373, 374 КПК України, ст.ст. 60, 61, 88, 174 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.

Визнання відповідачем цивільного позову прийняти.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стянути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Царичанським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 20.01.2014 року) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (нкпп - НОМЕР_2 ) 56000 (п`ятдесят шість тисяч) гривень 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 560,00 грн. судового збору.

Речові докази: грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн., які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити володільцю.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1