справа № 732/1799/15-к
провадження № 1-кп/732/6/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року місто Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 12.06.2015 року по обвинуваченню за ч.1 ст. 125 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеньківка, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, працює оператором ескаватора на нижньому складі ДП «Городнянський лісгосп», раніше не судимий,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 08 червня 2015 року близько 00 годин 30 хвилин, перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_5 умисно наніс їй один удар рукою по обличчю і декілька ударів по тулубу. Одразу після цього, перебуваючи у дворі господарства, ОСОБА_3 умисно наніс один удар ногою по ногах ОСОБА_5 від чого вона впала на землю, після чого наніс їй ще декілька ударів по різних частинах тіла. Коли ОСОБА_5 вибігла на вулицю ОСОБА_3 штовхнув її на землю та наніс ще декілька ударів ногами по тулубу та ногах. Усього ОСОБА_3 умисно завдав ОСОБА_8 не менше 6 ударів, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівої скроневої ділянки, обох плечей та стегон, грудей зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 24.06.2015 р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Вказував, що з колишньою дружиною склались неприязні відносини, тому вона навмисно його обмовляє. Тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив і зубів не вибивав. Наголошує на тому, що потерпіла звернулась до лікарні тільки 12.06.2015 року. Напередодні він бачив її здоровою, тому заперечує, що саме 08 червня 2015 року їй були заподіяні тілесні ушкодження. Обвинувачений характеризує потерпілу як особу безвідповідальну та легковажну. Припускає, що вказані у висновку судово-медичної експертизи № 48 від 24.06.2015р. тілесні ушкодження вона могла отримати на роботі або в компанії під час вжиття спиртних напоїв. Категорично заперечує, що виявлені у неї тілесні ушкодження утворились внаслідок його дій. Не заперечує, що 08 червня 2015 року потерпіла була в його господарстві. Однак, крім словесних образ, будь-якої іншої шкоди їй не чинив. Зазначає, що у той час він та ОСОБА_9 перебували в автомобілі біля двору будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Раптом почули, що в двері їх автомобіля хтось шкрябає. ОСОБА_3 відчинив двері і біля автомобіля вони побачили ОСОБА_5 . Вона накинулась на ОСОБА_3 , розірвала футболку і ланцюжок, він наказав їй піти подалі від нього і сам повернувся в салон автомобіля. Потім ОСОБА_3 побачив, що вийшла сусідка і ОСОБА_3 пішов до неї. 15 хвилин він був із сусідкою за поворотом. Після чого повернувся до свідка ОСОБА_9 і до ранку вони вдвох перебували в салоні авто біля двору будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Захисник, посилаючись на відсутність прямих доказів вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказує на наявність підстав для постановлення виправдувального вироку та для відмови у задоволенні цивільного позову. Наголошує на тому, що потерпіла тільки через 5 діб після події, зазначеної в обвинувальному акті, звернулась до лікарні та міліції. Протиріччя, які містяться в обвинувальному акті та заяві потерпілої однозначно вказують, що потерпіла обмовляє обвинуваченого. Органами досудового слідства не встановлено мотив вчинення злочину обвинуваченим, не доведена подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб). Потерпілою як цивільним позивачем не доведено розмір моральної шкоди, а вимоги про відшкодування витрат з оплати правової допомоги завищені. Оскільки в суді не доведена подія кримінального правопорушення, відсутні підстави і для задоволення цивільного позову, тому в задоволенні цивільного позову просить відмовити.
Потерпіла у судовому засіданні у своїх показаннях підтвердила, що між нею та обвинуваченим дійсно склались неприязні відносини. 13 грудня 2014 року вони розлучились. Доки тривав судовий розгляд цивільної справи про поділ майна кожен з колишнього подружжя проживав окремо за іншими адресами. У будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , потерпіла навідувалась, щоб погодувати собак. 08 червня 2015 року вночі вона попросила свою подругу ОСОБА_10 разом з нею піти погодувати собак і забрати частину своїх речей. Коли вони вдвох прийшли у будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на кухні потерпіла викладала їжу для собак, У цей час до будинку зайшов ОСОБА_3 , звернувся до потерпілої нецензурними словами та одразу наніс ОСОБА_5 удар рукою по обличчю і декілька ударів по тулубу. Потерпіла ОСОБА_5 вибігла у двір, де ОСОБА_3 її наздогнав і умисно наніс їй один удар ногою по ногах, від чого ОСОБА_5 впала на землю. ОСОБА_10 вибігла у двір і почала кричати на обвинуваченого. У цей час ОСОБА_5 піднялась та вибігла на вулицю в напрямку складів райкоопзаготпрому. ОСОБА_3 побіг за потерпілою, наздогнав її вже в складському дворі, там ОСОБА_3 штовхнув її на землю та наніс ще декілька ударів ногами по тулубу і ногах. З показань потерпілої випливає, що ОСОБА_3 умисно завдав їй не менше 6 ударів, вона голосно кричала, її крик почула сусідка ОСОБА_11 , підбігла до них і пригрозила, що вже викликала міліцію. ОСОБА_3 припинив бити потерпілу, а ОСОБА_12 допомогла їй піднятись і відвела до себе, де потерпіла привела себе в порядок. У судовому засіданні потерпіла від приватного обвинувачення не відмовилась Вважає, що винний повинен нести кримінальну відповідальність, заявою уточнила дату вчинення кримінального правопорушення. Підтримала свій цивільний позов (а.с.34-35), вказала, що заподіяна їй моральна шкода виразилась у душевних стражданнях пережитих по факту заподіяння їй тілесних ушкоджень чоловіком якому народила двох синів, а також необхідністю докладати додаткових зусиль щодо організації свого життя внаслідок неодноразових звернень до поліції і прокуратури за захистом від протиправних посягань колишнього чоловіка. Спричинену їй моральну шкоду оцінює в грошовому еквіваленті в сумі 5000 гривень. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень, витрачені на протезування вибитих їй зубів, а також витрати у розглядуваному кримінальному провадженні на послуги адвоката в сумі 4000 гривень.
Представник потерпілої у судовому засіданні вказував, що приватне обвинувачення потерпілої ґрунтується на досліджених і перевірених у судовому засіданні таких доказах: показаннях свідків-очевидців: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , і даних, викладених у висновку експерта, роз`ясненого ним у суді. Цивільний позов цілком обґрунтований, а суми, у ньому вказані, є виваженими і справедливими.
Судом досліджено подані стороною обвинувачення докази, а також оцінено заперечення захисту на предмет їх достатності та обґрунтованості. Під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті проведено детальний аналіз показань обвинуваченого і потерпілої у взаємозв`язку із показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, як обвинувачення, так і захисту. Одночасно з`ясовано фактичні дані, що містяться в таких показаннях та ті, які відображені у протоколах слідчих дій, у висновку експерта, роз`ясненого ним у судовому засіданні. Оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України. За результатами проведеної оцінки суд прийшов до висновку, що викладені обвинуваченим на свій захист показання є спробою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки об`єктивно спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_16 у своїх показаннях у суді вказала, що потерпіла ОСОБА_8 зателефонувала їй о 01-шій годині вночі у червні 2015 року, точної дати не пам`ятає, і попросила піти разом з нею до будинку, де раніше потерпіла мешкала із своїм чоловіком, щоб забрати частину її речей та погодувати собак. Своє прохання пояснювала тим, що боїться свого чоловіка і що в присутності свідка він її бити не буде. Свідок ОСОБА_16 та потерпіла ОСОБА_5 після першої години ночі прибули до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 і, перебуваючи у будинку потерпіла почала складати свої речі. Коли потерпіла була на кухні, а свідок в одній із кімнат будинку, у будинок увірвався ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_16 поспішила на допомогу і побачила, як ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_17 . Тоді свідок ОСОБА_16 стала між ними, і в цей момент ОСОБА_5 побігла на двір, а ОСОБА_3 за нею. У дворі ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 ногою по нозі, вона впала, потім піднялась і побігла, а він за нею. Що відбувалось далі свідок ОСОБА_16 не бачила, оскільки їх не наздогнала.
Свідок ОСОБА_14 (сусідка подружжя ОСОБА_18 ) дала показання про те, що о 00 годин 30 хвилин вночі на початку червня 2015 року, точної дати свідок не пам`ятає, вона гралась в ігри на комп`ютері та почула, що у дворі біля складів райкоопзаготпрому кричить жінка. Їй здалось, що на допомогу кликала сусідська дівчина. Побоюючись, що дівчину ґвалтують, свідок ОСОБА_14 взяла палицю та поспішила захистити дівчину. Свідок ОСОБА_14 крикнула, що викликала міліцію. А коли підійшла ближче до складів райкоопзаготпрому в темряві побачила як на землі лежить ОСОБА_5 , а над нею стоїть ОСОБА_3 . ОСОБА_5 сказала свідку, що її побив ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_14 допомогла потерпілій ОСОБА_8 підійнятись, у потерпілої ОСОБА_5 на скороні і щоці був наявний струмочок крові. ОСОБА_3 пішов в невідомому для свідка напрямку, а свідок ОСОБА_14 привела потерпілу ОСОБА_5 до себе додому і допомогла їй витерти кров, після чого потерпіла ОСОБА_3 зателефонувала якомусь чоловіку та пішла з її господарства. Крім того, свідок ОСОБА_14 у суді вказувала, що сварки між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 носили постійний характер, вона неодноразово радила колишньому подружжю поділити будинок та не псувати один одному життя.
Свідок ОСОБА_15 розповів, що саме він забирав вночі після 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 з вулиці біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , У неї на обличчі були крововиливи, і вона кульгала на ногу, з її пояснень свідку стало відомо, що ОСОБА_3 побив ОСОБА_5 . При цьому свідок ОСОБА_15 безпосередньо бачив потерпілу ОСОБА_5 перед подією конфлікту і будь-яких тілесних ушкоджень потерпіла не мала, саме з його будинку після 23-тьої години 08 червня 2015 року потерпіла ОСОБА_5 пішла до будинку колишнього чоловіка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, сама подія кримінального правопорушення підтверджена в установленому законом порядку. Потерпіла ОСОБА_5 та свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 давали показання, будучи попереджені про кримінальну відповідальність. Їх показання є послідовними, логічними і сумнівів у суду не викликають. Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_3 штовхав потерпілу у присутності ОСОБА_16 , яка безпосередньо бачила, що від протиправних дій ОСОБА_3 відбулось падіння на землю потерпілої ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_14 застала потерпілу лежачою на землі, а обвинуваченого бачила безпосередньо біля потерпілої, у якої на обличчі була видима кров. Свідок ОСОБА_15 відтворює дату кримінального правопорушення, усуваючи суперечності, вказуючи на те, що це був вихідний день, а ніч з 07.06 на 08.06 2015 року за календарем значиться як ніч з неділі. Крім того, саме ОСОБА_15 одразу після події правопорушення допомагав потерпілій переміститись додому, вказуючи на те, що потерпіла кульгала і мала кров на обличчі. Ці встановлені у суді обставини підтверджують час і механізм отримання ушкоджень потерпілою, а також суб`єкта, яким вони були їй спричинені.
Із дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 48 від 18.06.2015р. (а.с. 79-80) встановлено, що у громадянки ОСОБА_5 , 1974 року народження, виявлені: крововиливи лівої скроневої ділянки, обох плечей та стегон, грудей зліва, загальною кількістю не менше шести, утворені дією тупих твердих предметів, за механізмами ударів, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відповідають можливості утворення 08 червня 2015 року внаслідок побиття. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_5 , утворені дією тупих твердих предметів, до яких відносяться окремі ділянки долоней, кулаки, окремі ділянки ніг, за механізмами ударів. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , не відповідає можливості утворення внаслідок одноразового падіння на землю, з висоти власного зросту, після нанесення їй удару по ногах. Діагнози: легка черепно-мозкова травма, астенно-невротичний синдром, множинні забої м`яких тканин голови, тулуба, попереку, крила клубової кістки справа не мають достатнього судово-медичного підґрунтя, тому не розглядались в ході даної експертизи.
Судово-медичний експерт Менського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що самостійно шляхом самоушкодження отримати тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 неможливо. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , не відповідає можливості утворення внаслідок одноразового падіння на землю з висоти власного зросту після нанесення їй удару по ногах. Всі виявлені тілесні ушкодження були отримані в один час.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дала показання про те, що в один з вечорів червня 2015 року вона та обвинувачений ОСОБА_3 перебували в автомобілі біля двору будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , Раптом почули, що в двері їх автомобіля хтось шкрябає. ОСОБА_19 відчинив двері і біля автомобіля вони побачили ОСОБА_5 . Вона накинулась на ОСОБА_3 , розірвала футболку і ланцюжок, він наказав їй піти подалі від нього і сам повернувся в салон автомобіля. Потім ОСОБА_3 побачив, що вийшла сусідка і ОСОБА_3 пішов до неї. 15 хвилин він був із сусідкою за поворотом. Після чого повернувся до свідка ОСОБА_9 і до ранку вони вдвох перебували в салоні авто біля двору будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не бив ОСОБА_5 .
Такі показання свідка ОСОБА_9 суд розцінює як допомогу ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, навіть з показань цього свідка, не виключається, що в повідомлені нею 15 хвилин відбулись події вказані в заяві потерпілої та в обвинувальному висновку.
З показань запрошених захистом свідків: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (родичів ОСОБА_3 ), встановлено, що ці свідки не були очевидцями події, їх показання стосуються тільки неприязних взаємовідносин обвинуваченого і потерпілої, а за наявності вище вказаних прямих доказів не можуть прямо свідчити, що ОСОБА_5 обмовляє обвинуваченого ОСОБА_3 через неприязнь.
Посилання захисту на ті обставини, що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 вказували в суді, що безпосередньо дільничий інспектор їм повідомляв, що ОСОБА_5 безпричинно постійно викликає його розібратись з чоловіком із помсти , та що одного разу вона запросила дільничного після того як вилила на чоловіка борщ і сама зникла з будинку, за наявності очевидців (РибалкоТ.В., ОСОБА_14 ) не можуть бути підставою вважати, що обставини викладені ОСОБА_5 в її заяві як підстави приватного обвинувачення, є неправдивими, удаванами чи брехливими.
Особиста неприязнь між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стала мотивом вчиненого кримінального правопорушення. Їх діти-свідки: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у судовому засіданні вказували, що батьку не подобалось, що матір не доглядає за будинком, приходить додому в стані сп`яніння і що через це постійно виникали сварки, іноді батько давав матері ляпасів по обличчю. Саме через особисту неприязнь сторони розлучились. Однак, така неприязнь продовжує тривати і після розлучення. Очевидцями події кримінального правопорушення ОСОБА_25 та ОСОБА_26 не були, однак у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 засвідчив, що в червні 2015 року матір телефонувала йому та розповідала, що батько ОСОБА_3 бив її, коли вона лежала на землі. Свідок ОСОБА_26 засвідчив, що батько ОСОБА_19 про наведені в обвинуваченні обставини розповідав йому, що матір, дійсно приходила до будинку, порвала йому футболку та ланцюжок. Діти-свідки: ОСОБА_27 , ОСОБА_26 приймають сторону батька обвинуваченого ОСОБА_28 , вказуючи, що їх матір потерпіла ОСОБА_5 здатна до провокації.
Судом враховується, що згідно з правовою конструкцією диспозиції частини 1 статті 125 КК України відповідальність настає за умисне легке тілесне ушкодження. Поведінка потерпілої, що передувала нанесенню тілесного ушкодження може бути врахована при призначенні покарання, але не декриміналізує вчинене.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого протиправного діяння, особу винного: його вік, сімейний стан, стан здоров`я, характеристики. Зокрема, обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання. Обставини, які б пом`якшували чи обтяжували покарання відсутні. З урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність обрання покарання у виді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Кримінальна відповідальність із застосуванням грошового стягнення сприятиме виправленню та недопущенню вчинення ним протиправних діянь у подальшому.
Заявлений у справі цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Матеріально-правовою базою при вирішенні у кримінальному провадженні позовів про відшкодування шкоди є норми цивільного законодавства.
Статтею 23 ЦК України зазначено що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправної поведінкою щодо неї, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації.
Згідно з п. п. 6,7,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 25.01.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слідує що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розв`язуючи вимоги в частині покладення на обвинуваченого обов`язку відшкодувати потерпілій моральну шкоду, суд встановив наступні чинники: наявність такої шкоди для потерпілої, протиправність діяння заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та діянням винного. З`ясувавши при розгляді кримінального провадження, що така шкода для потерпілої заключається у фізичному болі і стражданнях внаслідок ушкодження здоров`я та душевних стражданнях, які потерпіла зазнала внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає, що грошовий еквівалент спричиненої моральної шкоди є адекватним сумі 2000 гривень, що відповідає вимогам розумності.
Що стосується матеріальної шкоди в сумі 3000 гривень, витрачені на протезування вибитих їй зубів, суд враховує, що серед тілесних ушкоджень вказаних у обвинувальному акті та у висновку експерта судово-медичної експертизи № 48 від 24.06.2015 р. відсутнє посилання на втрату зубів, а згідно положення п.24 Постанови N 13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливає із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться у тому числі витрати на правову допомогу. Положеннями ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Необхідність вирішення питання про процесуальні витрати передбачено також п. 13 ч.1 ст. 368 КПК України. Таким чином, документально підтверджені витрати потерпілої підлягають стягненню з винного на її користь, оскільки представником потерпілого у судовому засіданні були надані всі передбачені статтею 50 КПК України документи, які підтверджують його повноваження для здійснення захисту інтересів потерпілої та акт виконання робіт по договору (а.с.33,36-38).
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст.23 ЦК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, залишивши без задоволення у кримінальному провадженні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальних витрат на протезування зубів.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок компенсації процесуальних витрат у розглянутому кримінальному провадженні, понесених потерпілою на правову допомогу.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та її представнику, прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1