Провадження № 11-кп/792/632/16
Справа № 669/598/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2016 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що згідно довідки про звільнення серії ПОЛ № 16593 останній умовно-достроково звільнився з Машівської ВК-9 Полтавської області 12 квітня 2016 року, а тому в силу ч. 3 ст. 55 КК України саме з цього моменту обчислюються строки додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, таким чином, оскільки на момент звернення до суду та розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання не пройшло половини відведеного законом строку відбуття додаткового покарання, тому у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України останній ще не набув права на умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, звільнити його умовно-достроково від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив його клопотання, хоча мав всі підстави для прийняття такого рішення. Вважає, що його право на умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання на підставі с. 81 КК України уже встановлювалося під час розгляду Машівським районним судом Полтавської області, ухвалою якого від 1 квітня 2016 року він був умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання. Вказує, що на той момент питання звільнення від додаткового покарання не було для нього важливим, з часом, в зв`язку з необхідністю утримання бабусі похилого віку, з якою він спільно проживає, а також з метою відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 грн. потерпілій, виникла необхідність у працевлаштуванні, а такої можливості він не має, має пропозицію працювати водієм, однак позбавлений права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення засудженого в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права під час розгляду його клопотання на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що не оспорюється апелянтом, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року, який набрав законної сили 16 липня 2015 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 383 КК України на шість років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 1 квітня 2016 року ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений від подальшого відбування основного покарання на невідбутий строк 2 роки 8 місяців 19 днів.

Згідно довідки про звільнення ОСОБА_7 звільнився з Машівської ВК-9 Полтавської області умовно-достроково 12 квітня 2016 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення того від відбування додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами, вірно застосував положення ст. 55 КК України, як спеціальної норми, врахував, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України ОСОБА_7 не набув права на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, тому в задоволенні клопотання було відмовлено.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Ч. 3 ст. 55 КК України передбачено, що при призначенні права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк воно поширюється на весь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання в виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також в разі застосування статті 77 цього Кодексу з моменту набрання законної сили вироком.

З врахуванням цих положень КК України суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні такого клопотання, а доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущено порушення кримінального закону та безпідставно не застосовано положення ст. 81 КК України, застосовано положення ст. 55 КК України, не можуть бути прийнятими до уваги.

Доводи апелянта про те, що Машівським районним судом Полтавської області при винесенні ухвали від 1 квітня 2016 року вже перевірялись обставини згідно ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, та, на думку апелянта, такі не потребують повторного доведення при розгляді нового клопотання, не можуть бути враховані колегією суддів, так як Машівським районним судом вирішувались питання лише щодо наявності підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в виді позбавлення волі.

Ст. 458 КПК України передбачені випадки, коли для судів загальної юрисдикції є обов`язковими судові рішення Верховного Суду України. Доводи апелянта про необхідність врахування долучених ним рішень інших судів загальної юрисдикції, суперечать положенням вищевказаного закону.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про його намір працевлаштуватись водієм, що він доглядає за бабусею похилого віку, позитивно характеризується, дотримується порядку відбування додаткового покарання, відсутність в суді першої інстанції заперечень з приводу заявленого клопотання, як з боку прокурора, так і з боку представника кримінально-виконавчої інспекції, не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та умовно-дострокового звільнення апелянта від невідбутої частини додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни ухвали суду в межах поданої апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року без зміни.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2