Справа №576/965/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/688/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №576/965/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, без реєстрації, без постійного місця проживання, раніше судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2016 р., в якій останній порушує питання про необхідність пом`якшення йому покарання.

За судовим рішенням ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання: за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 року обмеження волі та за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття 3 роки позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини даного кримінального провадження та ступінь доведеності вини, просить пом`якшити йому покарання. Вказує на те, що він проник до їдальні біля школи, у зв`язку з потребою в їжі, взяв там кошти в сумі 310 грн., але повернув їх до приїзду правоохоронних органів і не намагався зникнути з місця події.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

За рішенням суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що в ніч з 24.04.2016 р. на 25.04.2016 р. приблизно о півночі, шляхом зламу дошок, якими було забите вікно, незаконно проник в будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Крім того, 25.04.2016 р. приблизно о 23 год. 24 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , шляхом виймання віконного скла у віконному отворі, проник в приміщення їдальні Сварківського навчально-виховного комплексу: загальноосвітня школа 1-3 ступенів дошкільного навчального закладу «Пізнайко» по вул. Миколаївській, 7 в с. Сварково Глухівського району, звідки таємно заволодів грошовими коштами в сумі 310 грн., що знаходились в картонній коробці та в гаманці, який лежав в приміщенні вищезазначеної їдальні, однак з причин, що не залежали від його волі не зміг розпорядитися ними, оскільки був затриманий сторожем ОСОБА_9 та директором школи ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував за.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла та за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням в інше приміщення, вчинений повторно.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки вироку суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, дослідженим судом в порядку ст.349 КПК України, і у поданій апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає судове рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги, тобто в даному випадку тільки в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладених в апеляційній скарзі з приводу пом`якшення йому покарання, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Так, при призначенні покарання суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст.65 КК України, належним чином урахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, особу винного, який раніше судимий, не зареєстрований та не має постійного місця проживання, обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), обставину, що обтяжує покарання (рецидив злочинів).

Крім того, суд призначив покарання в межах санкцій статтей ч.1 ст.162 та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, яке є не самим суворим покаранням, передбачене санкціями статтей за якими він визнаний винним.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став та маючи не зняті і не погашені судимості, знову скоїв кримінальні правопорушення, суд дійшов до висновку, що обрана ОСОБА_7 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження ним нових злочинів.

Грубих порушень чинного законодавства, при розгляді матеріалів кримінального провадження в суді, які були б підставою для скасування чи зміни ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вироку не встановлено.

При цьому, у зв`язку з набранням чинності 24.12.2015 р. нової редакції ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування засудженим до позбавлення волі строку їх попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий з 26.04.2016 р., вважає за необхідне ухвалити рішення на виконання вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк тримання під вартою із 26 квітня 2016 року по 21 липня 2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4