У Х В А Л А
Справа № 126/2826/16-к

Провадження № 1-кс/126/506/2016

10 листопада 2016 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнані потерпілим,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 17.10.2016 року про відмову у визнані його потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000039.

Скаргу мотивує тим, що 08.09.2016 року ним на адресу Бершадської місцевої прокуратури було направлено заяву про залучення його в якості потерпілого до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000039, щодо скоєння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину передбаченого ст. 384 КК України.

21.10.2016 року він отримав повідомлення від 17.10.2016 року та постанову про відмову у визнанні потерпілим, винесену прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Відмова прокурора у визнанні його потерпілим мотивована тим, що злочин за ст. 384 КК України відноситься до розділу ХVІІІ Особливої частини КК України "Злочини проти правосуддя", а тому не передбачає наявності потерпілого фізичної особи. Крім того зазначено, що клопотання належним чином не обгрунтовано, а вільна розповідь ОСОБА_4 не надала інформації стосовно завдання йому моральної шкоди.

Вважає, що постанова прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 17.10.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим винесена з порушенням норм КПК України, не мотивована, а тому має бути скасована, як незаконна з наступних підстав.

Постановою Бершадського районного суду від 24.11.2015 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 3400 грн. штрафу. Рішення суду грунтувалось на неправдивих свідченнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 05.02.2016 року вищезазначену постанову Бершадського районного суду скасовано, провадження в справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В результаті неправдивих показань свідків та накладення судом штрафу йому було завдано моральної шкоди. З 22.10.2015 року по 05.02.2016 року він перебував у стані постійного стресу через факт визнання його винним в адміністративному правопорушенні. Внаслідок неправдивих показань свідків, які були покладені в основу незаконного судового рішення були порушені його життєві зв`язки, його особистість було принижено присвоєнням статусу правопорушника. Він зазнав значних моральних страждань і через те, що певне коло його оточення та знайомі почали ставитись до нього, як порушника закону, небезпечної особи, яка вживає спиртні напої та сідає за кермо автомобіля в нетверезому стані.

Прокурор Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 відмовляючи у визнанні його потерпілим із посиланням на розділ ХVІІІ Особливої частини КК України, не врахувала достатніх та очевидних підстав для відмови в мотивувальній частині постанови не навела. Посилання на розділ Особливої частини КК України не свідчить про те, що кримінальним правопорушенням не завдано моральної шкоди особі, яка подала обгрунтовано заяву про визнання її потерпілою. Наведене свідчить, що оскаржувана постанова є не мотивованою, а тому має бути скасована судом як незаконна.

А тому, просить скасувати постанову прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 17.10.2016 року у кримінальному провадженні № 0000039 про відмову у визнанні його потерпілим та зобов`язати прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 здійснити виклик його в порядку ст. 135 КПК України у кримінальному провадженні № 0000039 для допиту та допитати його в порядку ст. 224 КПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені у ній, та просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, стверджує, що злочин за ст. 384 КК України відноситься до розділу ХVІІІ Особливої частини КК України "Злочини проти правосуддя", а тому не передбачає наявності потерпілого фізичної особи. Крім того заявником не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди в даному кримінальному провадженні, а тому вважає, що винесена нею постанова є обгрунтованою та не підлягає скасуванню. Просить в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.08.2016 року внесено відомості до ЄРДР під №0000039 за зверненням ОСОБА_4 щодо надання завідомо неправдивих показів наданих громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 384 КК України.

08.09.2016 року заявник ОСОБА_4 звернувся до Бершадської місцевої прокуратури в рамках даного кримінального провадження із заявою про визнання його потерпілим по вказаному провадженню.

09.09.2016 року прокурором відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 08.08.2016 року.

04.10.2016 року ухвалою Бершадського районного суду скасовано вищезазначену постанову прокурора та зобов`язано прокурора ОСОБА_3 повторно розглянути питання про визнання заявника ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000039.

17.10.2016 року прокурором відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 08.08.2016 року.

Вищевказана постанова прокурора є необґрунтованою, оскільки суперечить нормам кримінально - процесуального закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Проте прокурор, відмовляючи у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, не допитала його з приводу заподіяння йому моральної шкоди.

Вивиченням матеріалів кримінального провадження № 0000039 встановлено, що з часу внесення заяви до ЄРДР, а саме з 08.08.2016 року, і до часу розгляду вказаної скарги слідчим не вчинено жодної слідчої дії, а тому, при таких умовах, неможливо вирішити питання про визнання чи не визнання завника ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова була прийнята передчасно, без вияснення всіх обставин щодо заподіяння шкоди ОСОБА_4 , а тому постанова підлягає скасуванню.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

В матеріалах кримінального провадження 0000039 наявні протоколи допиту ОСОБА_4 , в зв`язку з чим вимога заявника про зобов`язання прокурора ОСОБА_3 здійснити виклик ОСОБА_4 в порядку ст. 135 КПК України у кримінальному проваджені № 0000039 для допиту його в порядку ст. 224 КПК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнані потерпілим задоволити частково.

Скасувати постанову прокурора Бершадської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 від 17.10.2016 року у кримінальному проваджені № 0000039 про відмову у визнанні потерпілим.

В іншій частині скарги відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7