Справа № 275/387/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Брусилівського РС КВІ ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання виконувача обов`язків начальника Брусилівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Житомирській області (далі Брусилівський РС КВІ) про визначення порядку застосування покарання засудженому ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Керівник Брусилівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС в Житомирській області звернувся до суду з цим клопотанням, в якому зазначив, що вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2003 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Проте за наслідками іспитового строку ОСОБА_5 не був звільнений від покарання відповідною постановою суду, у зв`язку з тим, що не з`являвся за викликами до Кримінально-виконавчої інспекції та був оголошений у розшук.

Вироком Деснянського районного суду Житомирської області від 23.04.2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Автор клопотання зазначає, що вирок суду від 23.04.2012 року не містить відомостей про фактичне не відбуття ОСОБА_5 кримінального покарання за попереднім вироком і тому помилково, на думку, автора клопотання, суд в останньому вироку вказав, що ОСОБА_5 є не судимим в силу ст.89 КК України.

З огляду на вищевикладені обставини, автор клопотання просить суд визначити порядок застосування кримінального покарання відносно засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні виконувач обов`язків начальника Брусилівського РС КВІ просив клопотання задовольнити та визначити порядок відбування кримінальних покарань ОСОБА_5 за обома вироками, а саме вирішити справу або шляхом складання призначених за обома вироками покарань, або шляхом окремого виконання цих покарань.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду був повідомлений судовою повісткою, його неявка, відповідно ч.4 ст.539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши вказане клопотання та подані його автором матеріали, зокрема, матеріали особової справи №17/2004 на засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність відхилення клопотання.

Дослідженням особової справи ОСОБА_5 встановлено, що вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2003 р. він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням, згідно ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання. Вирок набрав законної сили.

Станом на час ухвалення цього вироку ОСОБА_5 зареєстрованого місця мешкання не мав, але подав суду документи про наявне у власності житло за адресою: АДРЕСА_1 й вказав там своє місце мешкання (аркуші особової справи 3, 49, 50).

Матеріали особової справи містять корінці виклику засудженого, у яких не зазначено адресу, на яку відправлені ці виклики (аркуші особової справи 10, 18, 21, тощо).

Водночас, матеріали особової справи дають суду підстави визнати, що виклики ОСОБА_5 та подальші розшукові заходи відбувались не за місцем його мешкання в АДРЕСА_1 , а за іншою адресою: АДРЕСА_1 , яка не була вказана у вироку суду (аркуші особової справи 16, 17, 19, 20, 23 тощо).

Крім того, матеріали особової справи містять численні довідки оперативно-довідкових підрозділів МВС, згідно яким, станом на момент засудження 23.04.2012 року, інших судимостей, окрім вищевказаного вироку від 29.10.2003 р. ОСОБА_5 не мав.

Тож, будь-яких достовірних даних, що ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виконав обов`язків, покладених на нього законом та судом, а саме вчинив новий злочин, змінив місце мешкання або виїхав з України, матеріали особової справи не містять.
Відповідно, з огляду на вищевикладені обставини в контексті положень статті 89 КК України, судимість його була погашена
Вироком Деснянського районного суду Житомирської області від 23.04.2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили та й навіть, був фактично виконаний, про що свідчать матеріали особової справи.

Крім того, ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання інспектору Брусилівського РС КВІ про скасування випробування ОСОБА_5 та направлення для відбування покарання за вироком суду від 29.10.2003 р. Ухвала суду набула чинності.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року відмовлено у задоволенні подання Брусилівського РС КВІ про визначення порядку застосування кримінального покарання, тобто, подання, що містило аналогічні вимоги тим, що розглядаються у цьому провадженні.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, підстав для будь-якого визначення порядку відбування кримінального покарання за вироком від 29.10.2003 року не існує, оскільки ОСОБА_5 не має судимості по цьому вироку суду, а вирок суду від 23.04.2012 р. виконаний.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання виконувача обов`язків начальника Брусилівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Житомирській області від 10.08.2016 р. про визначення порядку застосування покарання щодо ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

.
Суддя ОСОБА_1

ОСОБА_6