Справа № 439/265/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/73/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження №0000785 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 24.09.2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Броди Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України

з участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року,-

встановила:
цим вироком, ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю наявності у діянні обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Судом першої інстанції встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21 вересня 2014 року, близько 04.00 год. він, перебуваючи в громадському місці - приміщенні кафе А1а Minuta, що на території автозаправки «ОККО», яка знаходиться за адресою: м. Броди вул. Березова, 1А, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, безпричинно чіплявся до відвідувачів кафе та, виражаючись нецензурними словами, спровокував конфлікт, в ході якого намагався завдати удару в обличчя ОСОБА_10 , який від удару ухилився.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе А1а Minuta та на території майданчику автозаправки «ОККО», яка знаходиться за адресою м. Броди вул. Березова, 1А, демонструючи явну зневагу до існуючих правил поведінки у суспільстві, безпричинно, в присутності інших громадян почав ображати і принижувати ОСОБА_11 , використовуючи при цьому ненормативну лексику, та в ході конфлікту, діючи з особливою зухвалістю, наніс декілька ударів руками в обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого останньому було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока.
Зазначені дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Виправдовуючи ОСОБА_6 суд, як це видно із вироку, прийшов до висновку що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.
Не погоджуючись із даним вироком, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить, вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вирок винесений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апелянт вважає, що висновки суду містять істотні суперечності, оскільки, в показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 викладених судом у вироку зазначено, що як тільки вони присіли за столик, до них підійшов ОСОБА_6 , якого вони до цього не знали, який щось шепнув ОСОБА_11 , а також словесно образив ОСОБА_10 і наніс удар ОСОБА_10 , від якого останній ухилився. Як вказує апелянт, згідно з показами ОСОБА_11 , що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеофайлом «21», який розпочинається з моменту, коли ОСОБА_11 присідав за стіл, до них підійшов ОСОБА_6 , який перед тим, сидячи за сусіднім столом словесно конфліктував із ОСОБА_11 та демонстративно, провокуючи конфлікт підтягнув рукав світера та підійшов до стола за яким відпочивали потерпілий ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , вів розмову із ОСОБА_11 потім словесно образив ОСОБА_10 та завдав йому удар. Такі покази, на думку апелянта, спростовують висновок суду про те, що ОСОБА_6 наносячи удар ОСОБА_10 у приміщенні кафе діяв із раптово виниклої особистої неприязні до останнього, оскільки такі події розвивались впродовж 29 секунд, а всі активні дії вчинялися виключно ОСОБА_6 . Апелянт вважає, що вищевикладене спростовує висновок суду про відсутність умислу на порушення громадського порядку, а також мотиву явної неповаги до суспільства, що є складовими ознаками суб`єктивної сторони злочину передбаченого ст. 296 КК України. На думку апелянта, спростовується висновок суду показами потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , які пояснили, що не маючи наміру продовжувати конфлікт із ОСОБА_6 в приміщенні кафе, оскільки на той час в ньому перебувало багато людей та з метою з`ясування неправомірної поведінки останнього по відношення до них, вийшли на вулицю. На вулиці ОСОБА_6 провокував бійку, намагався нанести удар ОСОБА_12 , однак той відхилився. В подальшому ОСОБА_6 зловив за одяг ОСОБА_13 , який у відповідь наніс йому удар. На території заправки між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 відбулась бійка, спровокована внаслідок конфлікту в кафе в ході якої учасники бійки завдали один одному тілесних ушкоджень та припинилася коли вони разом впали на землю.Таким чином, як вважає апелянт, ОСОБА_6 продовжуючи хуліганські дії на території майданчику автозаправки ОККО, діючи з особливою зухвалістю наніс декілька ударів руками в обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого останньому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 230 від 24.09.2014 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.Апелянт зазначає, що судом в порушення вимог законодавства щодо додержання процесуальних прав потерпілого, не маючи даних про те, що потерпілий ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, провів судове засідання 27.10.2015 без участі потерпілого ОСОБА_11 , обмеживши його у праві виступу в судових дебатах (журнал судових засідань від 27.10.2015).
Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 подав 04.10.2016 року до Апеляційного суду Львівської області заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, в вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що будь-яких даних про грубе порушення ОСОБА_6 громадського порядку з особливою зухвалістю у справі відсутні, а отже відсутня і об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.І ст.296 КК України, а події, які надалі розгорталися поза межами кафе, спровоковані віктимною поведінкою ОСОБА_6 у приміщенні цього кафе.

При цьому, дослідивши докази у справі, зокрема, відеозапис із камери спостереження заправки «ОККО», показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що бійка, яка виникла на території АЗС «ОККО» між ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , була ініційована не самим обвинуваченим, а була розпочата ОСОБА_16 , який першим наніс удар (поштовх) ОСОБА_6 , більше того, така сутичка (бійка) виникла в результаті особистої неприязні між її учасниками, а тому у діях ОСОБА_6 відсутній прояв явної неповаги до суспільства, тобто відсутній мотив, який є необхідною

ознакою такого складу злочину як хуліганство.

З огляду на це, безпідставними та необгрунтованими є посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, розпочатого як хуліганство в приміщенні кафе та продовжуваного на території автозаправки, однак судом такі дії розмежовано.

Судом першої інстанції було вірно враховано, що на території АЗС «ОККО» першим наніс удар ОСОБА_6 саме потерпілий ОСОБА_11 , що підтверджується дослідженим відеозаписом, а відтак суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_6 , наносячи удари ОСОБА_11 , діяв в стані необхідної оборони, перевищення меж необхідної оборони з боку ОСОБА_6 немає.

Зважаючи на викладені обставини, здобуті в ході судового розгляду докази переконливо свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 в приміщенні кафе полягали виключно в тому, що він в ході виниклої словесної суперечки, що була спровокована саме потерпілим, підійшов до столика, за яким сидів потерпілий та інші, та мав намір нанести удар одному з них; на території ж автозаправки «ОККО» було вчинено протиправні дії саме відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , саме він був побитий потерпілим та іншими особами, а, наносячи удар ОСОБА_11 , ОСОБА_6 виключно оборонявся та діяв в стані необхідної оборони.

Щодо мотивів апеляції, про те що суд першої інстанції в порушення вимог законодавства щодо додержання процесуальних прав потерпілого, не маючи даних про те, що потерпілий ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, провів судове засідання 27.10.2015 року без участі потерпілого, обмеживши його у праві виступу в судових дебатах, то такі спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою потерпілого ОСОБА_11 про те що він повідомлений про судове засідання (а.с. 56), рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_11 та поштовим конвертом повернених за терміном зберігання поштової кореспонденції (а.с. 72), з яких вбачається, що судом вживались заходи для виклику в судове засідання ОСОБА_11 .

З огляду на наведене вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 неодноразово не з`являвся до суду, про неможливість свого прибуття жодним чином не повідомляв, а місце його перебування на момент призначення судового розгляду не було встановлено. ОСОБА_11 ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27.10.2015 року в межах кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України де ОСОБА_6 визнаний потерпілим оголошено в розшук. При цьому, дане провадження здійснюється щодо тих самих подій в кафе «А la Minuta» та на АЗС «ОККО», за які обвинувачено ОСОБА_6 .

Також колегія суддів бере до уваги те, що потерпілий ОСОБА_11 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, в якому дав покази в якості потерпілого і мав можливість задавати питання іншим учасникам судового розгляду по суті обставин кримінального провадження та користуватись іншими правами передбаченими кримінально процесуальним законодавством. Такі його покази судом першої інстанції при постановлені вироку прийняті до уваги і їм дана відповідна оцінка. За даних обставин колегія суддів не вбачає порушень прав потерпілого під час розгляду справи судом першої інстанції .

Апеляційний суд при перевірці справи не виявив допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликаються апелянти, які тягнули б за собою скасування чи зміну вироку, а відтак посилання апелянта на незаконність вироку суду першої інстанції є безпідставними, необґрунтованими.

Керуючись ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000785 про обвинувачення ОСОБА_6 , за ч.1 ст. 296 КК України на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року залишити без здоволення, а вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4