Справа № 344/5522/16-к
Провадження № 1-кс/344/2145/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маріямпіль Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обгрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин. 18.09.2015 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився в приміщенні магазину «Зодіак», що по вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську, де на той час перебувала продавець ОСОБА_7 . Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_5 побачив, на шиї потерпілої ОСОБА_7 золоті вироби, після чого в нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

Як зазначено у клопотанні, реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, без застосування фізичного насильства, зірвав із шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок, вагою 12 грам, 585 проби, вартістю 5339,04 грн. та золотий кулон із зображенням Матері Божої, вагою 2 грама, 585 проби, вартістю 889,84 грн., після чого із місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальних збитків на загальну суму 6228,88 грн., що підтверджується висновком експерта № 107 від 25.04.2016 року.

У клопотанні вказано, що 28 квітня 2016 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо вимог клопотання, вказавши на необгрунтованість наведених у клопотанні ризиків та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, впливати на потерпілу, а також запобігання в подальшому вчиненню інших кримінальних правопорушень не доведено в судовому засіданні.

А відтак слідчий суддя вважає, що самі по собі факти існування ризиків у даному випадку ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого.

Так, слідчому судді не представлено жодних доказів в обґрунтування того, що підозрюваний є таким, що готується вчинити інший злочин, як не доведено і того, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 будь-яким чином здійснював вплив на потерпілу.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, зважаючи на його вік, стан здоров`я, наявність місця проживання, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. по 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на підставі ч.4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати житло з 22.00 год. по 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та при цьому покласти на підозрюваного наступні обов`язки :

прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Обов`язки, покладені на підозрюваного діють до 27.06.2016 року.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 29 квітня 2016 року.