АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3058/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представників ТОВ «Компанія з управління активами

«Будівельні проекти» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 25,4 кв.м. та на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. в м. Києві, власником яких є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти».

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність, передбачених законом підстав для накладення арешту на майно, наявність доказів, які вказують на те, що вказане нерухоме майно було об`єктом злочинного посягання та предметом кримінального правопорушення, а також врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб з метою запобігання незаконному заволодінню та можливому незаконному відчуженню зазначених у клопотанні слідчого квартир, прийшов до висновку про те, що вказане клопотання слідчого підлягає задоволенню, з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказані квартири.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»набуло право приватної власності на нерухоме майно, на яке накладено арешт, в порядку та на підставах, передбачених законодавством, а саме на підставі договорів купівлі-продажу, а отже висновки слідчого судді про те, що вказане майно отримане кримінально - протиправним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, апелянт вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Також апелянт вказує на те, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні, в рамках якого слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, не повідомлено про підозру жодній особі, зокрема і ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом цивільну відповідальність за дії таких осіб.

Таким чином, на думку апелянта, надані суду першої інстанції матеріали кримінального провадження, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на квартири, які знаходяться у власності ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти».

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення представника ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», а копію рішення слідчого судді було отримано представником ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»лише 22.08.2016 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у його відсутність, про що також не заперечували представники товариства.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 21.03.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003389 від 16.03.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10.03.2016 року, невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_1 , а саме: незаконно проникли до квартир, змінивши при ньому замки у вхідних дверях, та незаконно перереєстрували право власності на вказані квартири беї згоди ОСОБА_10 .

З матеріалів клопотання вбачається, що 30 серпня 2007 року ОСОБА_10 уклала з ТОВ «Виробничий Вектор» ( Забудовник) договори про участь у будівництві об`єкту нерухомості № 0247-11/007 та № 0246-11/007 про інвестування квартир АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 . 30 до перетину з АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

Як встановлено органом досудового розслідування потерпіла ОСОБА_10 виконала всі обов`язки перед забудовником та сплатила всі грошові кошти, після чого від нього отримала оригінали технічних паспортів та всю іншу документацію для оформлення права власності па зазначені квартири, а також ключі від квартир АДРЕСА_7 23.07.2015 року та АДРЕСА_8 - 27.02.2015 року.

Однак, 10.03.2016 року ОСОБА_10 виявила, що замки у вхідних дверях вказаних квартир були демонтовані та замінені на інші. Директором ТОВ «Керуюча компанія «Статус» (ЖЕК) ОСОБА_11 , її було проінформувано, що на минулому тижні до нього звернулись представники TOB «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» та надали йому копії витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначалося, що новим власником квартир АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 є саме ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти».
Крім того, 10.03.2016 року потерпіла ОСОБА_10 дізналась, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, «новим власником» на її квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти». Підставою для отримання права власності на вказані квартири став «договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: би, виданий 19.02.2016. видавник :сторони договору».
Як зазначає орган досудового розслідування реєстрацію права власності на квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_7 , на підставі вказаного договору від 24.02.2016 року, здійснила Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_10 повідомила, що квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 вона нікому не продавала, нікого не просила продати, доручень па продаж не давала, документів про право власності на квартиру нікому не передавала, гроші за продаж квартир не отримувала.

18.03.2016 р. старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини та дані, з яких вбачається, що вказане у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, та з метою запобігання випадку незаконно відчуження майна ОСОБА_10 , є необхідність в накладенні арешту на це нерухоме майно.

21.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на об`єкти нерухомості було задоволено, оскільки клопотання слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи слідчого, були досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказана квартира, на яку просить накласти арешт слідчий, може бути передана або відчужена, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання апелянта на те, що арешт на належну їй квартиру, слідчим суддею було накладено безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України, оскільки в даному кримінальному провадженні, в рамках якого слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом цивільну відповідальність за дії таких осіб, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на вказану квартиру накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наклав арешт на об`єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_9 , які є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»з потребами кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про те, що вказане майно було набуте кримінально-протиправним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомості, перелік яких вказано в клопотанні слідчого, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника ТОВ «Компанія з управління активами«Будівельні проекти» ОСОБА_7 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 25,4 кв.м. та на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. в м. Києві, власником яких є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Компанія з управління активами«Будівельні проекти» ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4