н/п 1-кс/640/8106/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 вересня 2016 року близько 20 години за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, всупереч вимогам закону, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, з метою отримання неконтрольованого державою доходу шляхом незаконного здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, незаконно продав ОСОБА_5 пляшку емкостю 0,5 літрів, в якій було 0,25 літри безакцизнної горілки. Далі біля будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вжили вказану горілку, після чого останні отруїлися. ОСОБА_8 помер за місцем мешкання, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 доставлені до ХОКЛ, де ОСОБА_6 помер, а ОСОБА_5 проходив курс лікування. Згідно довідки СМЕ ХОКЛ ЦЕМД та МК причиною смерті ОСОБА_6 є отруєння сурогатами алкоголю - висновок експерту №52окт/16.
24.09.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, та судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також, у вказаному кримінальному провадженні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України 23.09.2016 було повідомлено про підозру ОСОБА_9 та 28.09.2016 - ОСОБА_10 .
Як зазначає прокурор, на даний час, відповідно до відомостей внесених по вказаному кримінальному провадженню до ЄРДР від вчиненого кримінального правопорушення постраждали 36 особи, з яких 17 померло.
Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_11 було заявлено цивільний позов на суму 25 180 грн матеріальної шкоди та 200 000 грн моральної шкоди, на загальну суму 225 180 грн.
Прокурор вказує, що оскільки в ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на загальну суму 225 180 грн., підозрювані у вказаному кримінальному провадженні будуть нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, тому з метою забезпечення подальшого відшкодування шкоди, завданої значній кількості інших потерпілих внаслідок кримінального правопорушення, запобігання можливості його приховування, знищення і відчуження просить накласти арешт на вищевказане майно.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор його підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши надані докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1