Код суду 233 Справа № 225/2594/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 09 березня 2013 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемове м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22 квітня 2005 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 12 квітня 2012 року на підставі постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2012 року умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
08 березня 2013 року, у вечірній час (більш точного часу в ході слідства не встановлено), до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкав ОСОБА_8 , де також знаходилась співмешканка останнього ОСОБА_10 , прийшов його знайомий ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали розпивати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв, в зальній кімнаті вказаної квартири, між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виникла сварка, на підставі того, що ОСОБА_11 образливо висловився щодо раніше судимих осіб. Після цього ОСОБА_8 , що є особою, яка раніше судима за умисне вбивство, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 , що виникли у нього за вищезазначених причин, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , почав бити останнього. При цьому ОСОБА_8 близько 2 разів вдарив кулаками в обличчя ОСОБА_11 , що сидів на стільці в зальній кімнаті, та коли ОСОБА_11 від одного з ударів впав на підлогу, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у вигляді смерті останнього, із застосуванням до ОСОБА_11 насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, взявши дерев`яну чотиригранну ніжку від столу з вкрученою в неї металевої шпилькою, яка знаходилася в цій же кімнаті, став наносити вказаною ніжкою численні удари по різним частинам тіла ОСОБА_11 , що лежав спиною на підлозі в зальній кімнаті. Завдавши ОСОБА_11 близько 3 ударів в область голови та близько 13 ударів в область грудної клітини з обох боків вказаною ніжкою від столу, ОСОБА_8 , в результаті своїх злочинних дій, заподіяв ОСОБА_11 двосторонні множинні переломи ребер, які носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Залишений на підлозі в зальній кімнаті вказаної квартири, без надання йому допомоги, ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень близько 23 години ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і причиною його смерті явився шок, обумовлений наявністю двосторонніх множинних переламів ребер.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 08 березня 2013 року близько 20 год. до його місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він перебував разом із співмешканкою ОСОБА_10 , прийшов його знайомий ОСОБА_11 , який приніс 1 літр самогону та 1 літр пива, і вони разом почали розпивати спиртні напої. Розпивали спиртне в зальній кімнаті квартири. В ході розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_12 почав ображати раніше засуджених осіб, так як останні раніше його побили, а потім став ображати і його. Він сказав ОСОБА_12 , щоб той перестав образливо висловлюватися на його адресу, але ОСОБА_12 ще більше став його ображати. Він намагався заспокоїти ОСОБА_12 та дав йому долонею ляпасу. Після ляпасу ОСОБА_12 вскочив, і він, злякавшись, що той ринеться на нього, вдарив його кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_12 впав на підлогу на спину, а потім, коли вскочив на ноги, то в руках тримав ніжка від столу. Дану ніжку він раніше, так як у нього була зламана нога, використовував як костиль і вона знаходилася у цій же кімнаті. Ніжка була дерев`яна, довжиною біля 1 м, квадратним перерізом від 3 до 7 см по краях. ОСОБА_12 намагався нанести йому удар ніжкою в голову, але він ухилився і удар прийшовся по руці, потім він перехватив і забрав цю ніжку, так як не міг більше ухилятися. Відчувши біль, він, не усвідомлюючи своїх дій, став наносити удари цією ніжкою ОСОБА_12 , поки той не впав, і лежачому ОСОБА_12 ще наніс декілька ударів, бо не міг зупинитися. Ударів він наніс мінімум п`ять, які прийшлися по корпусу і в обличчя, при цьому силу ударів він не відчував. Потім він відкинув ніжку, ОСОБА_12 був непритомний. Ніжку він тримав за тонший край, удари наносив товстим краєм, де була металева шпилька. Він вважав, що ОСОБА_12 був для нього небезпечним, так як міг напасти на нього, при цьому висловлював погрози розправою, які сприйняв реально. У ОСОБА_12 обличчя було в крові. Співмешканку в цей час він не бачив, вона виходила із зали до кухні. Крім удару по руці, інших ударів йому ОСОБА_12 не завдано. Не придав уваги тому, що потрібно було надати ОСОБА_12 медичну допомогу. Потім разом із співмешканкою пішли за горілкою, коли прийшли, хвилин за 15, ОСОБА_12 так і лежав в тій же позі на тому ж місті. Він підійшов перевірити пульс на шиї, пульс був, ОСОБА_12 захрипів. ОСОБА_13 злякалася і пішла з квартири, він пішов спати, оскільки був виснажений від випитого, бійки, пригод. Вночі він чув, як ОСОБА_12 храпів або хрипів, уві сні не розібрав, та думав, що тепер не засне від храпу. Вранці 09 березня 2013 року, на світанку, прокинувся, підійшов до ОСОБА_12 , але той вже був без ознак життя. Він намагався зателефонувати та викликати швидку допомогу, але телефон був розряджений. Найшов зарядне, приєднав телефон, і зателефонував знайомому, якому повідомив про смерть ОСОБА_12 , і що скоріше за все, це його робота. Зустрівся зі своїм знайомим, прийшли до нього додому. ОСОБА_12 був мертвий і знайомий викликав міліцію. Не заперечував, що всі тілесні ушкодження у ОСОБА_12 утворилися саме від його дій, що й призвело до смерті. Позбавляти життя ОСОБА_12 він не хотів, вважає, що він оборонявся від нападу ОСОБА_12 , але недооцінив силу ударів і потім вважав, що ОСОБА_12 спить п`яний. Просив суворо його не карати.
Враховуючи часткове визнання обвинуваченими своєї провини, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_8 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- свідок ОСОБА_14 повідомив у судовому засіданні, що з ОСОБА_15 знайомий з 1996-97 років, відносини приятельські. Ввечері 08 березня 2013 року йому зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що ОСОБА_15 когось сильно побив, кого саме, не уточнила, бо пішла з його квартири. Про вбивство вона нічого не казала. Про те, що трапилося, дізнався вже в міліції. До цього часу неодноразово був в гостях у ОСОБА_15 . Так як у ОСОБА_15 раніше була зламана нога, то він вдома опирався на ніжку зі столу, коли ходив по квартирі.

Наведені вище пояснення свідка є послідовними, узгоджуються і підтверджуються іншими доказами:

- висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № МК-237 від 18 квітня 2013 року, відповідно до якого: на представленому для дослідження клапті шкіри від трупа ОСОБА_11 є забита рана, яка утворилася від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, якою могла бути гайка на ніжці від столу. Індивідуальні особливості травмуючого предмета у властивостях рани на клапті шкіри не відобразилися. При судово-медичному спектральному дослідженні в областях ушкодження на клапті шкіри, светрі та футболці, встановлено наявність привнесених накладень («металізації») - слідів контакту з травмуючим знаряддям, виготовленим на основі легованого сплаву заліза. Якісний склад «металізації» ушкодження на клапті шкіри, светрі, футболці та якісний слідоутворюючий склад контакту металевої частини ніжки від стола - східні між собою (т.1, а.к.п. 139-142);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 1211 від 22 березня 2013 року, відповідно до якого: в плямах на двох фрагментах тканин, вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини, яка містить антиген А і Н. Ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_11 . Присутність крові ОСОБА_8 можлива лише у вигляді домішки (т.1, а.к.п. 143-145);
- висновком судово-медичної експертизи № 36 від 09 березня 2013 року, відповідно до якого: причиною смерті ОСОБА_11 явився шок, обумовлений наявністю двосторонніх множинних переломів ребер. Дані пошкодження утворилися від дій тупих предметів, можливо у строк та за обставин, вказаних у постанові. Судово-медична експертиза не виключає, що наявні пошкодження (або хоча б частина з них) могли утворитися від дії дерев`яної чотиригранної ніжки стола. Вказані пошкодження повинні оцінюватися у сукупності і стосовно живих осіб носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпечності для життя. Настання смерті ОСОБА_11 перебуває у прямому причинному зв`язку з даними ушкодженнями. Забиті рани обличчя утворилися від дії тупих предметів незадовго до смерті і стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Садна, крововилив обличчя утворилися від дії тупих предметів незадовго до смерті і стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень; ці ушкодження не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи характер і локалізацію виявлених на трупі ОСОБА_11 пошкоджень, після їх спричинення потерпілий нетривалий час (до розвинення шоку) міг здійснювати самостійні цілеспрямовані дії, у т.ч. чинити опір, самостійно пересуватися, говорити. Будь-яких пошкоджень, які б свідчили про можливу боротьбу або захист, а також про переміщення тіла, при дослідженні трупа ОСОБА_11 не знайдено. Враховуючи кількість пошкоджень, в області голови потерпілого мало місце не менше 3-х травматичних впливів; в область грудної клітини не менше 13 травматичних впливів. Враховуючи характер і розташування наявних пошкоджень у ОСОБА_11 , в момент їх заподіяння він міг знаходитися в любому положенні, при якому вказані ділянки тіла залишалися доступними для нанесення ударів. Незадовго до смерті ОСОБА_11 вживав спиртні напої і до моменту настання смерті знаходився у стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.к.п. 150-155);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 1539 від 15 квітня 2013 року, відповідно до якого: у плямах на одному синтетичному мішку, вилученому під час огляду місця події, знайдена кров з антигеном А і Н та ізогемаглютиніном анти-В. Ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_11 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_8 можлива лише у вигляді домішки (т.1, а.к.п. 156-158);
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 11 від 20 березня 2013 року, відповідно до якого слід руки, зафіксований на відрізку стрічки технічної-1, вилучений з пофарбованої поверхні дверної коробки, що веде з залу в спальню зліва, в ході ОМП за адресою: АДРЕСА_1 , залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 (т.1, а.к.п. 166-176);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 1146 від 25 березня 2013 року, відповідно до якого: у плямах на двох фрагментах шпалер, на фрагментах мішка, обода цеберки та ганчірки, ніжці від столу, вилучених з місця події, трусах ОСОБА_8 , знайдена кров людини з антигеном А і Н та ізогемаглютиніном анти-В. Ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_11 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_8 можлива лише у вигляді домішки. У змивах з ніжки від столу, яка вилучена з місця події, знайдені сліди поту, який містить антигени А і Н. Таким чином піт міг належати потерпілому ОСОБА_11 . Присутність поту підозрюваного ОСОБА_8 можлива у вигляді домішки (т.1, а.к.п. 177-180);
- протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_16 від 12.03.2013 року (т.1, а.к.п. 216-217);
- протоколом огляду речей від 20 березня 2013 року, вилучених в ході додаткового огляду місця події від 19 березня 2013 року (т.1, а.к.п. 218);
- протоколом огляду місця події від 19 березня 2013 року з фототаблицею до нього, в ході якого було виявлено та вилучено: зв`язку з двох металевих ключів, пластикову пляшку 1 літр з етикеткою ««Соса-Соlа», відріз тканини з плямами бурого кольору з поверхні простирадла та відріз тканини з плямами бурого кольору з подушки (т.1, а.к.п. 219-224);
- протоколом огляду речей від 21 березня 2013 року, вилучених в ході огляду місця події від 09 березня 2013 року (т.1, а.к.п. 225);
- протоколом огляду речей і предметів від 11 березня 2013 року, що знаходилися на трупі ОСОБА_11 (т.1, а.к.п. 227);
- протоколом огляду предметів одягу з трупа Мельникова від 22 березня 2013 року з фототаблицею до нього (т.1, а.к.п. 228-230);
- протоколом огляду місця події від 09 березня 2013 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де зафіксовано обстановку та виявлені і вилучені: сліди пальців рук, фрагмент тканини червоного кольору, два вирізи паперових шпалер, виріз синтетичного матеріалу білого кольору, дерев`яна чотиригранна ніжка від столу, фрагмент ободу цеберки (т.1, а.к.п. 231-243);
- протоколом огляду предметів від 22 березня 2013 року, вилучених в ході додаткового огляду місця події від 11 квітня 2013 року (т.1, а.к.п. 244);
- протоколом додаткового огляду місця події від 11 квітня 2013 року з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучені два мішки із синтетичного матеріалу (т.1, а.к.п. 246-248);
- протоколом огляду речей від 26 березня 2013 року, вилучених в ході огляду місця події від 09 березня 2013 року (т.1, а.к.п. 249).
Згідно акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 214 від 27 березня 2013 року, ОСОБА_8 , 1975 року народження, виявляє органічний розлад особистості, ускладнений синдромом алкогольної залежності (в ред. МКХ-9 - органічне ураження ЦНС внаслідок токсичної (алкогольної) енцефатопатії, психопатоподібний синдром, хронічний алкоголізм). В момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_8 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дій та керувати ними. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_8 не знаходився у стані фізіологічного афекту. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_8 не знаходився у вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація і т.п.). У ОСОБА_8 присутні індивідуально-психологічні характеристики, які прямо і безпосередньо пов`язані з його основним діагнозом. На теперішній час ОСОБА_8 на хронічну психічну хворобу не страждає, може усвідомлювати свої дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1, а.к.п. 159-163).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, спричиняючи потерпілому множинні тілесні ушкодження, у т.ч. дерев`яною ніжкою від столу з металевою шпилькою з гайкою, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно наніс потерпілому ряд ударів в область голови та тіла. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи, спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність саме обвинуваченого ОСОБА_8 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 з метою позбавлення останнього життя на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_11 .
Покази сторони захисту щодо наявності в діях обвинуваченого складу іншого, менш тяжкого кримінального правопорушення, ніж ч.2 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , як він вважає, захищався від нападу потерпілого, суд розцінює критично та як намагання будь-яким чином уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинене, оскільки дана позиція не узгоджується з доказами по даному кримінальному провадженню, дослідженими у сукупності.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 11 березня 2013 року, закритий перелам 1-ї п`ясної кістки лівої кисті, крововилив лівої кисті в ОСОБА_8 утворилися від дії тупого предмету або при ударі об такий, за 3-4 діб до моменту огляду, можливо за обставин, вказаних у постанові, і відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (т.1, а.к.п. 138). В цьому ж висновку зі слів ОСОБА_8 зазначено, що останній затриманий близько 09.00 год. 09 березня 2013 року співробітниками Дзержинського міського відділу міліції за вбивство знайомого. В міліції не били і не погрожували. Тиждень тому впав, вдарився рукою. Скарги на біль в області серця, головний біль, біль у лівій кисті. Оглянутий 11 березня 2013 року о 12.35 год.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної й достатньої для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, за кримінальним законом перевищення меж необхідної оборони можливе лише під час оборони, коли винний перебував у стані необхідної оборони і діяв з мотивів захисту.

З пояснень у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що потерпілому ОСОБА_12 він став наносити чисельні удари ніжкою від столу, яку вже відібрав у ОСОБА_12 , тобто вже за відсутності можливої загрози з боку останнього, що вже виключало необхідність оборонятися, навіть за умов, якщо загроза раніше й існувала.

До того ж свідок ОСОБА_14 пояснив у судовому засіданні, що ввечері 08 березня 2013 року йому зателефонувала співмешканка ОСОБА_17 і повідомила, що саме ОСОБА_15 когось сильно побив, при цьому нічого не сказала щодо можливих неправомірних дій потерпілого відносно ОСОБА_15 або про наявність саме обоюдної бійки.

Пояснення ОСОБА_8 щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень, викладені у висновку судово-медичної експертизи № 75 від 11 березня 2013 року, разом із поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , ставлять під сумнів правдивість та достовірність показань ОСОБА_8 щодо наявності суспільно небезпечного посягання відносно нього з боку ОСОБА_11 та необхідності негайного відвернення чи припинення такого посягання шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає.

Зібраними та дослідженими по справі доказами об`єктивно не підтверджується, що ОСОБА_11 під час конфлікту застосовував насильство, яке могло б становити об`єктивну загрозу для життя чи здоров`я обвинуваченого і викликати необхідність у негайному відверненні такої загрози шляхом заподіяння потерпілому фізичної шкоди тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, а навпаки, зібраними та дослідженими доказами підтверджується саме те, що ОСОБА_8 в момент завдання тілесних ушкоджень потерпілому не перебував у стані необхідної оборони і не перевищував її меж, оскільки з боку потерпілого не існувало будь-якого суспільно - небезпечного посягання на його життя.

Отже, аргументи сторони захисту про заподіяння обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони є безпідставними, оскільки суперечать обставинам справи, зібраним та дослідженим доказам.

Перебування під час заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень обвинуваченого ОСОБА_8 у стані фізіологічного афекту або у вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація і т.п.) спростовуються висновками акту амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 214 від 27 березня 2013 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за п.13 ч.2 ст. 115 КК України, так як він, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_8 раніше судимий; кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив у стані алкогольного сп`яніння; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_8 був засуджений 22 квітня 2005 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, а кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив до повного відбуття покарання, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 11 від 20.03.2013 року - 391,20 грн.) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в Артемівській УВП (№ 6) УДПтСУ в Донецькій області.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання ОСОБА_18 частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22 квітня 2016 року (яким він засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років) у виді 1 (одного) року позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_18 за сукупністю вироків покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_8 залишити у виді тримання під вартою в Артемівській УВП (№ 6) УДПтСУ в Донецькій області до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 09 березня 2013 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахувати ОСОБА_8 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2013 року по 28 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави у відшкодування процесуальних витрат (витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 11 від 20.03.2013 року) у розмірі 391 (триста дев`яносто одну) грн. 20 коп.
Речові докази, які знаходяться у камері схову Дзержинського МВ ГУМВС України у Донецькій області (квитанція серії ФЭ № 99 за ЄРДР № 0000847):
- ніжку дерев`яну від столу з металевою шпилькою та гайкою, ганчірку, змочену рідиною червоного кольору, 5 конвертів зі зрізами волосся з трупа ОСОБА_11 , 2 конверти зі зрізами нігтьових пластин від трупа ОСОБА_11 , штани джинсові синього кольору, труси кольорові, пара чорних шкарпеток, светр в`язаний чорного кольору, футболку синього кольору з коротким рукавом, виріз шкіри від трупа ОСОБА_11 з передньої поверхні грудної клітини зліва; фрагменти коричневого та світло блакитного кольору шпалер зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент синтетичної тканини білого кольору, фрагмент ободу пластикової цеберки білого кольору, пластикову пляшку з наклейкою «Соса-Соlа» 1 л, два ключі у зв`язці, - знищити;
- мобільний телефон марки «Samsung SGH-D500», ІМЕІ НОМЕР_2 з сим картою МТС № НОМЕР_3 , - повернути власнику ОСОБА_16 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді