АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/1539/16-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/972/16 бойко м.є.
категорія: ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003081, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.03.2016 за ст. 309 ч. 2 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2016 року,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено за вказаною нормою кримінального закону покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 березня 2016 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

В строк остаточного покарання ОСОБА_7 зараховане покарання, частково відбуте засудженим за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 березня 2016 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання тобто з 02 лютого 2016 року.

Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_7 11 грудня 2015 року о 13 год. 30 хв. з приміщення магазину „Люкс, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з прилавку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон „iPhone 4S в корпусі білого кольору, вартістю 3200 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд призначив покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 2 місяці, хоча санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді арешту на строк від 3 до 6 місяців. У зв`язку з чим просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді арешту строком на 3 місяці. На підставі ст. 70 ч. 4, ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за попереднім вироком Ново каховського міського суду Херсонської області від 10.03.2016, остаточно визначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Однак наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з Особливої частини Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року санкція частини 2 статті 185 КК України (у редакції Законів України № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1449-VI від 04 червня 2009 року) передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на два місяці неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Отже суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, то призначена йому міра покарання також не може бути визнана достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, з урахуванням того, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вирок суду підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати з ухваленням в цій частині нового вироку.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. 70 ч. 4, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 березня 2016 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

В решті цей вирок залишити без змін.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ________________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2