Провадження № 1-кс/201/8468/2016
УХВАЛА
Іменем України
9 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 , на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 09.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000060, внесеного до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 09.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000060, внесеного до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржуваною постановою закрито кримінальне провадження № 0000060, внесене до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища. У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 помер внаслідок отриманих вогнепальних поранень 14.02.2016, прокурором прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 287 КПК України - у зв`язку із смертю підозрюваного.
Заявник не погоджується із висновком прокурора, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного в зв`язку із його затриманням за підозрою у вчиненні злочину слідчим 09.02.2016 о 16 год. 10 хв., а також із висновком прокурора, що на підставі тлумачення норм ч. 1 ст. 525, ч. 1 ст. 26 , п. 5 ч. 1 ст. 284, - 2 ст. 283, п. 9 ч. 2 ст. 36, ст. 9 КПК України в смерті підозрюваного кримінальне провадження продовжується за наявності бажання (волі) близьких родичів померлого реабілітувати підозрюваного (обвинуваченого). Відсутність такої заяви не дає підстав вважати, що подальше кримінальне провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Слідчим не виконано вимог закону про всебічність та повноту досудового розслідування, про що йдеться в ухвалі від 06.07.2016 слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою скасовано постанову прокурора від 08.04.2016 про закриття даного провадження. Після скасування зазначеної постанови захисником було подано вісім клопотань, про проведення процесуальних дій. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 зобов`язано слідчого їх розглянути. Також подано клопотання про проведення додаткових допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю захисника. Однак, ці клопотання не були виконані.
Зазначає, що ст. 525 КПК України, на яку посилається прокурор, як на підставу закриття провадження міститься в розділі VII КПК України, який має назву «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження», який не регулює процесуальний інститут реабілітації. З цього випливає, що наявність заяви родичів померлого про його реабілітацію не є необхідною умовою дня продовження кримінального провадження.
Більш того, після скасування судом постанови про закриття кримінального провадження від 08.04.2016 слідчий проводив процесуальні дії по справі за відсутністю заяви родичів про реабілітацію ОСОБА_5 , а прокурором приймалось рішення про продовження строків досудового розслідування. Слідчий допитував вдову померлого - ОСОБА_8 , але не з`ясував у неї питання про бажання реабілітувати чоловіка. В ухвалі слідчого судді від 06.07.2016 про скасування постанови від 08.04.2016 чітко зазначено про наявне у родичів ОСОБА_5 права на реабілітацію підозрюваного та обов`язок слідчого, прокурора всебічно та повно і слідити обставини справи.
В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_5 є підозрюваним по справі, оскільки його затримано за підозрою у вчиненні злочину слідчим прокуратури ОСОБА_9 09.02.2016 о 16 год. 10 хв. Однак, дане твердження не є безспірним фактом.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для її вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
09.02.2016 в приміщенні будівлі № 44 по вул. Дунайській в м. Кривому Розі, в період часу з 16.10 год. до 19.20 год., за участю ОСОБА_5 проведено обшук, в ході якого вилучені грошові кошти, документи та інше майно, перелік якого наводиться в протоколі обшуку. Відеозаписом зафіксовано, що під час проведення обшуку 09.02.2016р., о 17.05 год., ОСОБА_5 було доставлено у важкому стані до лікарні безпосередньо з приміщення, в якому проводилась слідча дія.
Слідчим в ОВС СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 в приміщенні другого СВ СУ прокуратури області у м. Кривому Розі у буд. № 44 по вул. Дунайська у м. Кривому Розі в період часу з 20.45 год. до 21.30 год. 09.02.2016 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_5 був затриманий відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, 09.02.2016 о 16 год. 10 хв. у приміщенні буд. 44 на з/ л. Дунайська у м. Кривому Розі.
Переглядом носія інформації з відеозаписом обшуку у приміщенні буд. АДРЕСА_1 , встановлено, що обшук проводився в період часу з 16.10 год і закінчився після 18.00 год. 09.02.2016. Проте, сам відеозапис розпочався передчасно - приблизно о 16.08 год. Вказаний відеозапис в період часу з 16.08 год. до моменту госпіталізації у непритомному стані ОСОБА_5 о 17.05 год. 09.02.2016 не містить інформації, яка б вказувала на те, що ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 та 213 КПК України, було повідомлено про те, що його затримано уповноваженою службовою особою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, що йому роз`яснені у зв`язку з ним його права (в тому числі і право мати захисника), що повідомлено про його затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи.
Також відеозапис не містить інформації, яка б вказувала, що згідно ст. 209 КПК України ОСОБА_5 було наказано залишатися поряд зі службовою особою.
Дані факти вказують на відсутність затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Фактично самого затримання і оголошення про затримання не було, а наявність лише складеного потім протоколу його затримання не свідчить про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного.
Крім того, у повідомленні про підозру від 09.02.2016 у порушення ст. 278 КПК України відсутня інформація, яка вказує на безпосереднє вручення ОСОБА_5 копії письмового повідомлення про підозру або його ознайомлення з цим повідомленням у будь-який спосіб. Мається лише підпис захисника про його ознайомлення. Проте, захисник відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України не є особою, якій можливо вручити письмове повідомлення про підозру для передачі його підзахисному.
З 17.05 год. 09.02.2016 приблизно до 12.02.2016 ОСОБА_5 у зв`язку з отриманою травмою знаходився у непритомному стані та перебував в приміщенні 2-ї міської лікарні м. Кривого Рогу, і, таким чином, був тимчасово відсутній за місцем проживання. Проте, від органів досудового розслідування він не переховувався, так як стороні обвинувачення було відомо його місце знаходження.
В матеріалах кримінального провадження міститься лист слідчого ОСОБА_9 від 09.02.2016 за вих. № 17/1-0060вих-16, яким у відповідності до ст. 135 та ст. 278 КПК України направлено повідомлення про підозру ОСОБА_10 адміністрації підприємства, де працював ОСОБА_5 , а саме - виконуючому обов`язки начальника ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 .
Проте у матеріалах кримінального №0000060, в порушення ст. 136 КПК України відсутні будь-які дані, які підтверджують факт вручення копії письмового повідомлення про підозру адміністрації підприємства в.о. начальника ГУНП України в Дніпропетровській області чи його заступникам. Натомість є підпис заступника начальника УВБ в Дніпропетровській області про отримання ним 09.02.2016 вказаного листа. Проте СУ є структурним підрозділом ГУНП України в Дніпропетровській області, і не підпорядковується УВБ.
Отже ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного через невручення йому (або визначеному законом колу осіб) повідомлення про підозру, а також у зв`язку із тим, що не був затриманий за підозрою.
Тому відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Окрім цього рішення про закриття провадження безпідставно базується на твердженні, що отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди - встановлений і беззаперечний факт, який підтверджується протоколами як слідчих і негласних слідчо-розшукових дій. Згідно обвинувачення ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 133 000,00 грн. за вчинення дій в інтересах ОСОБА_12 , які входять до кола його посадових обов`язків - притягнення до кримінальної відповідальності за статтею КК України, за якою є можливим застосування судом строку давності як підстави для звільнення від відповідальності. Однак, ОСОБА_12 не пред`являлася підозра. Проведено лише одночасний допит між ОСОБА_12 та працівником Ощадбанку Головко, а також протокол допиту свідка ОСОБА_12 . Проте цих протоколів недостатньо для обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 мав вчинити за отриману винагороду дії, які входили безпосередньо до кола його повноважень.
Прокурором надано вказівки про необхідність огляду кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_12 мав бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Замість цього складено протокол огляду вилученого під час обшуку майна і констатовано факт передачі декількох справ процесуальному керівнику - прокурору ОСОБА_13 .
Відеозаписи НСРД, а також обшуку від 09.02.2016, на які посилається прокурор в постанові, аналізу не піддавались, не з`ясовувались питання про їх штучне створення. Технічні носії інформації не вивчались на предмет їх можливого монтажу.
Для з`ясування питань достовірності та допустимості доказів, добутих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 , захисником заявлялось дев`ять клопотань про проведення процесуальних дій. Однак, як зазначалось раніше, вони залишені без відповіді. Захистом планувалось заявити ще низку клопотань, спрямованих на з`ясування можливості фальсифікації доказів вини ОСОБА_5 . Однак, їх розгляд за наявності закритого кримінального провадження є неможливим.
Враховуючи викладене, просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, вважав, що він обґрунтовано дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом, постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 09.09.2016 закрито кримінальне провадження № 0000060, внесене до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із смертю підозрюваного ОСОБА_5 .
В оскаржуваній постанові вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що старший слідчий слідчого управління Головного управління НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем з корисливих цілях та переслідуючи мету особистого збагачення, знаходячись 09.02.2016 у своєму службовому кабінеті на першому поверсі будівлі АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 130 тис.грн. за притягнення останнього до кримінальної відповідальності за статтею КК України, за якою із моменту ймовірного вчинення ОСОБА_12 кримінально караного діяння сплинули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що призведе до звільнення останнього від кримінальної відповідальності, тобто фактично дозволить ОСОБА_12 уникнути покарання.
09.02.2016 о 16 год. 10 хв. слідчим затримано ОСОБА_5 , як особу, яку застали під час вчинення злочину та за наявності очевидних ознак на місці події, які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Цього ж дня, слідчим за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 277 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України..
Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтовується та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: показаннями ОСОБА_12 , наданими під час його допиту як свідка 25.01.2016 та 10.02.2016, показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих під час їх допиту як свідків 10.02.2016, протоколом огляду грошових коштів від 09.02.2016, протоколом обшуку службового кабінету СУ ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. Дунайська, № 44, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, від 09.02.2016, протоколом огляду предметів та речей від 18.03.2016, протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій - аудіо, - відеоконтроль особи від 12.02.2016 з додатком, протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.02.2016 з додатком, протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій - аудіо, - відеоконтроль особи від 29.01.2016 з додатком, протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій - аудіо, - відеоконтроль особи від 03.02.2016 з додатком, протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 31.03.2016, висновком судової експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин від 22.03.2016 № 1/8.11/392, речовими доказами, а саме: грошовими коштами у сумі 5 000 грн., спеціальними імітаційними засобами, що імітують справжні грошові кошти - грошові кошти Національного банку України номіналом 500 грн. у кількості 250 купюр, контрольним зразок спеціальної хімічної речовини та іншими матеріалами кримінального провадження.
ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваний ОСОБА_5 помер (свідоцтво про смерть від 16.02.2016, серія НОМЕР_1 ), у зв`язку з чим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_14 08.04.2016 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
06.07.2016 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за скаргою захисника ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження від 08.04.2016 скасовано, так як з постановою про закриття кримінального провадження з підстав смерті підозрюваного не погоджуються родичі останнього, які звернулися до слідчого судді із заявою, стверджуючи про відсутність винуватості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а отже, враховуючи право на реабілітацію підозрюваного, суд вважає, що закриття цього кримінального провадження з підстав смерті підозрюваного є передчасним.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 525 КПК України, втрачені матеріали кримінального провадження можуть бути відновлені за заявою учасника судового провадження. Близькі родичі обвинуваченого, який помер, мають право подати відповідну заяву, якщо це необхідно для його реабілітації.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України,).
Таким чином, лексико-граматичне та логічне тлумачення вказаних статей КПК України дає змогу прийти до висновку, що у разі смерті підозрюваного (обвинуваченого) кримінальне провадження (досудове розслідування і судове провадження) продовжується за наявності бажання (волі) близьких родичів померлого реабілітувати підозрюваного обвинуваченого). Реалізація такого бажання (волі) близьких родичів померлого є вільним і здійснюється за допомогою активних дій у формі подачі до органів досудового розслідування (прокурора чи суду) відповідної заяви.
За відсутності такої заяви, правових підстав вважати, що провадження є необхідним для реабілітації померлого немає. При цьому, кримінальне процесуальне законодавство України не містить інших підстав для продовження кримінального провадження для реабілітації померлого.
В той же час, заяви від близьких родичів ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та судовий розгляд кримінального провадження з метою реабілітації померлого до органу досудового розслідування чи прокурора не надходили. При цьому, близьким родичам ОСОБА_5 достовірно відомо про кримінальне провадження №0000060 відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Прокурор зроблено висновок про достатність показань, документів, необхідних слідчих та процесуальні дії для закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як встановлено судом та вказується самим прокурором в оскаржуваній постанові, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2016 постанову про закриття кримінального провадження від 08.04.2016 з підстав смерті підозрюваного скасовано, так як з цим не погоджуються родичі останнього, які звернулися до слідчого судді із заявою, стверджуючи про відсутність винуватості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи право на реабілітацію підозрюваного, суд дійшов про передчасність закриття кримінального провадження з підстав смерті підозрюваного.
Після скасування судом постанови про закриття кримінального провадження від 08.04.2016 слідчим ОСОБА_15 допитувалась вдова померлого - ОСОБА_8 , якій не ставилося питання про бажання реабілітувати чоловіка.
В оскаржуваній постанові йдеться про те, що ОСОБА_5 є підозрюваним по справі, оскільки його затримано за підозрою, йому вручене належним чином повідомлення про підозру. Але, як вбачається зі скарги та матеріалів кримінального провадження, сторона захисту не погоджується із відповідністю даних дій нормам КПК України. Але слідчим в постанові не надана належна оцінка вказаним доводам захисника про надання ОСОБА_5 статусу підозрюваного, що виключає беззаперечність закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Окрім того, прокурором надано вказівки слідчій групі від 22.06.2016, від 01.07.2016, від 18.08.2016 про допит як свідка безпосереднього керівника ОСОБА_5 щодо надходження від ОСОБА_12 пропозиції щодо неправомірної вигоди, притягнення останнього до кримінальної відповідальності, про необхідність огляду кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_12 мав бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про витребування у порядку ст. 93 КПК України з оперативного підрозділу УСБУ у Дніпропетровській області документів, які підтверджують походження спеціальних несправжніх (імітаційних) засобів, використовуваних під час НСРД. Проте дані вказівки не виконано, безпосередній керівник ОСОБА_5 не допитано, складено лише протокол огляду вилученого під час обшуку майна і констатовано факт передачі декількох справ процесуальному керівнику - прокурору ОСОБА_13 . Відеозаписи НСРД, а також обшуку від 09.02.2016, не досліджувалися, не з`ясовувалося питання про їх штучне створення.
Заступником прокурора було направлено листа від 11.08.2016 на адресу голови Апеляційного суду Запорізької області, в якому вказано, що матеріальні носії інформації, складені за результатами проведення НСРД, розсекречені та долученні до матеріалів кримінального провадження № 0000060 з метою їх використання як доказів незаконних дій працівника поліції. Враховуючи те, що розголошення відомостей не завдасть шкоди інтересам національної безпеки України, просить вирішити питання щодо зняття грифу секретності з ухвал апеляційного суду Запорізької області № 10/334т від 27.01.2016, № 10/333т від 27.01.2016 з метою їх долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000060.
Листом Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2016 відмовлено у розсекреченні інформації, так як власником секретної інформації прокуратурою Дніпропетровської області не розсекречено клопотання про надання дозволу на проведення НСРД.
Листом прокуратури області від 09.09.2016 на адресу ГВБКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області надано прохання про надання для приєднання до матеріалів кримінального провадження інформації (документів) щодо походження спеціальних імітаційних засобів, які використовувалися під час проведення НСРД дій 09.02.2016 під час документування одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 від ОСОБА_12 в сумі 130 тис.грн., серед яких є імітаційні (несправжні гроші) в сумі 5000 грн.
Проте відповіді на вказаний лист не отримано до закриття провадження.
Крім того, захисником ОСОБА_3 після скасування слідчим суддею постанови про закриття провадження подано вісім клопотань, про проведення процесуальних дій - допитів, витребування документів, ознайомлення з документами та отримання їх копій.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 задоволена скарга ОСОБА_3 та зобов`язано слідчого їх розглянути. Також подано клопотання про проведення додаткових допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю захисника. Однак відповіді на вказані клопотання не отримано, відповідних постанов слідчим не прийнято.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій, про які надано вказівки прокурора, а також на які вказує захисник у своїх клопотаннях, у т.ч. і тих, що зобов`язано розглянути ухвалою слідчого судді, з`ясувати питання про бажання родичів на реабілітацію ОСОБА_5 та з`ясувати питання щодо статусу його як підозрюваного, вмотивувавши належним чином. Крім того, слід дослідити інформацію НСРД та долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000060, що зумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до прокуратури Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 , на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 09.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000060, внесеного до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.
Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 09.09.2016 про закриття кримінального провадження № 0000060, внесеного до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000060, внесеного до ЄРДР 23.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 9 листопада 2016 року. Повний текст ухвали складений 14 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1