ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя кримінальне провадження №0004480 від 30.09.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.09.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на носіння кастету, без передбаченого законом дозволу, знаходячись на зупинці громадського транспорту „площа Фестивальна у м. Запоріжжі, отримав від свого брата ОСОБА_6 , знайдений останнім в парку на площі Фестивальній, металевий предмет схожий на кастет, який, згідно висновку експерта №552/ЗТ від 30.10.2015 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом, після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переніс вказаний кастет у рюкзаку із зупинки громадського транспорту „площа Фестивальна до зупинки громадського транспорту „ТРЦ „Україна, що знаходиться поблизу кафе „Ноутілус за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 184.

29.09.2015 року, о 23 годині 30 хвилин, біля кафе „Ноутілус по пр. Леніна, 184, в місті Запоріжжя, співробітниками поліції, в ході огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено вищевказаний кастет.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що 29.09.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, він, знаходячись на зупинці громадського транспорту „площа Фестивальна у м. Запоріжжі, отримав від свого брата, знайдений ним в парку на площі Фестивальній, металевий предмет схожий на кастет, після чого переніс його із зупинки громадського транспорту „площа Фестивальна до зупинки громадського транспорту „ТРЦ „Україна. 29.09.2015 року, о 23 годині 30 хвилин, біля кафе „Ноутілус по пр. Леніна, 184 в місті Запоріжжя, був зупинений робітниками поліції, які при огляді виявили та вилучили у нього кастет.

21.12.2015 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0004480 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на один рік та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також просять угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повністю визнав свою вину, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, за яким зареєстрований у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши думки сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 носив при собі кастет без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експертизи у даному кримінальному провадженні складають 380 грн. 28 коп.

Враховуючи те, що трасологічна експертиза №552-ЗТ від 30.10.2015 рокубула проведена експертом спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, то витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого у якості процесуальних витрат на рахунок держави.
Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 грудня 2015 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004480 від 30.09.2015 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.12.2015 року покарання за ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік.
Згідно пунктам 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експертизи в сумі 380 (триста вісімдесят) гривень 28 копійок.

Речовий доказ: контактну холодну зброю ударно-дробильної дії кастет довільної форми та спрощеної конструкції, виготовлений саморобним способом, який переданий на зберігання до Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1