В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/855/16-к
15 вересня 2016 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гвіз Надвірнянського району, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, яка працює без укладення трудової угоди, раніше судима Надвірнянським районним судом за ст. 309 ч.2, 317 ч.1,2 КК України,
яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України;
ОСОБА_5 вчинила крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
Злочин вчинила при таких обставинах.
В ніч на 01.06.2016 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає і вільним доступом до місць загального користування, викрала з третього під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 дитячий візок марки «Нірро», вартістю 1100 грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 . З викраденим візком з місця події втекла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнала повністю. Підтвердила, що у вечірній час 31.05.2016 року приїхала до ОСОБА_7 де зустрілась з подругою. Після того, близько опівночі мала намір повернутись до м.Івано-Франківська. Проте вирішила ще відвідати свого знайомого. Зайшовши до під`їзду його житлового будинку, і, піднявшись на п`ятий поверх, на площадці побачила дитячий візок. Тоді у неї раптово виник умисел на вчинення крадіжки візка. З цією метою вона винесла візок на вулицю, пройшла до центральної дороги і зупинила автомобіль таксі, який за 50 грн. довіз її до м. Івано-Франківська. Через кілька днів віддала візок у ломбард де заставила його, отримавши за це 715 грн. У скоєному розкаялася.
Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, підсудна вказала про недоцільність дослідження доказів по справі. Вказану позицію підтримав прокурор. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого діяння, обставини, за яких злочин було вчинено.
Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано рецидив, тобто скоєння нового умисного злочину особою, яка має не погашену судимість.
Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і розслідуванню справи.
Виходячи з наведених обставин, враховуючи, що підсудна за вчинення корисливого злочину до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає, що підсудній слід обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу. Таке покарання за вчинений злочин суд вважає доцільним і достатнім.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Речовий доказ дитячий візок марки «Нірро», який 05.07.2016 року вилучений у ломабрді «Благо» повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя