АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/844/16 Справа № 197/728/16-к Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Томаківського ВП Нікопольського ГУНП України в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно було задоволене, накладений арешт на майно, що належить ФОП ОСОБА_7 , а саме на автомобіль марки «Форд» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться на штрафмайданчику Томаківського ВП Нікопольського ГУНП України в Дніпропетровській області за адресою: вул.Казкова, 3-а, смт Томаківка Дніпропетровської області.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що за повідомленням оперуповноваженого, 24.06.2016 о 14 годині невідомі особи, знаходячись по вул.Миру в с.Вищетарасівка Томаківського району, на автомобілі марки «Форд» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , займаються незаконними операціями з брухтом кольорових та чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу.

На підставі ухвали слідчого судді 24.06.2016 було проведено внутрішній та зовнішній огляд автомобіля з метою виявлення та вилучення предметів і речей вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в ході якого було вилучено автомобіль марки «Форд» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який поміщено на штрафмайданчик.

Встановити належність автомобіля не виявилося можливим. Крім того, на думку слідчого судді, автомобіль є безпосереднім об`єктом злочину, який містить сліди вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою про арешт майна, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, подав апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним, арешт був накладений з порушенням вимог процесуального закону та суперечить вимогам ст.170 КПК України, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не зазначено жодного пункту ст.170 КПК України, як підстави застосування арешту автомобіля.

В порушення вимог ст.171 КПК України клопотання слідчого не містило всіх необхідних підстав для застосування арешту автомобіля та його необхідність.

До того ж клопотання було подане з пропуском встановленого законом строку, та, відповідно, розглянуто з пропуском процесуального строку, що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Оскільки клопотання розглядалося без виклику будь-яких осіб, власник автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який має право розпоряджатися автомобілем на підставі нотаріально посвідченого доручення, не змогли надати ці документи до суду першої інстанції, тому надають їх до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши апелянта, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з клопотання слідчого, так і з ухвали слідчого судді, вимоги ст.ст.170,171 КПК України не виконані ані слідчим, ані слідчим суддею при постановленні процесуальних документів клопотання про накладення арешту на вилучене майно, та ухвали слідчого судді.
З документів, доданих до клопотання, вбачається, що автомобіль «Форд» знаходився у користуванні ФОП ОСОБА_7 , який пред`явив оперуповноваженому СКП Томаківського ВП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 24.06.2016 документи, що надають йому право здійснювати оптову торгівлю відходами та брухтом (а.п.4), тобто, станом на момент огляду автомобіля, у працівників поліції були конкретні факти та докази, що свідчили про користування ОСОБА_7 автомобілем «Форд».
З пояснень, наданих ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду, та протоколу огляду від 24.06.2016 (а.п.5-6) вбачається, що при огляді, а потім і при вилученні автомобіля, будь-якого металобрухту в автомобілі не було, тому колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, порушеному за ч.1 ст.213 КК України, не наведено відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
Керуючись ст.ст.170,171,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року про арешт майна задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року про арешт майна скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна повернути прокурору для усунення зазначених недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: