Справа 135/980/16-к
Провадження 1-кп/127/919/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
Колегія суддів в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12
захисника ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000076 внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування від 18 лютого 2013 року по обвинуваченню:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Гайсин, Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 315 КК України,-
В С Т А Н О В И ЛА:
До Вінницького міського суду Вінницької області 26 травня 2016 року з Апеляційного суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального провадження №0000076 внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування від 18 лютого 2013 року по підозрі ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.185, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 315 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_13 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_14 , в зв`язку з невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав клопотання захисника.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання сторони захисту та заявила клопотання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Потерпілі підтримали думку прокурора.
Колегія суддів, заслухавши думку сторін провадження, дослідивши обвинувальний акт і додатки до нього приходить до наступних висновків.
Стаття 291 КПК України визначає перелік відомостей, які мають міститися в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ч.4 п.1 КПК України до обвинувального акта має бути доданий реєстр матеріалів досудового слідства.
Відповідно до вимог ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер на найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Частина 1 ст.110 КПК України передбачає, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
В ході підготовчого судового засідання сторона захисту повідомила суд про те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.315, ч.1 ст.317 КК України раніше розглядалося колегією суддів Вінницького міського суду Вінницької області, зазначивши, що вказана обставина не відображена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_15 та обвинувальний акт повернуто прокурору з тих підстав, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до обвинувального акту, відсутні відомості про вжиття заходів про забезпечення ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України, права на захист. З даною ухвалою суду погодилась і апеляційна інстанція (ухвала від 23.11.2015 p.) і обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000076 від повернутий прокурору м. Ладижина.
Відповідно до обвинувального акту, затвердженому прокурором, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України.
Згідно з вимогами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 315 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Частиною першою ст. 52 КПК України передбачено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Після повернення обвинувального акту прокурору цих вимог закону дотримано не було.
Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 встановлено, що зазначене кримінальне провадження 05 квітня 2016 року об`єднане з кримінальними провадженнями № 00000231 від 25.11.2015 p., № 00000249 від 06.12.2015 p., № 00000256 від 08.12.2015 p., № 00000235 від 27.11.2015 p., №00000250 від 06.12.2015 p., № 00000255 від 08.12.2015p., ;№00000259 від 11.12.2015 року, № 00000262 від 16.12.2015 p., №00000265 від 17.12.2015p., № 00000266 від 17.12.2015 p., №00000264 від 17.12.2015 року.
Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що після повідомлення 15.05.2013 року о 16.10 год. ОСОБА_14 про закінчення досудового розслідування 29.02.2016 року в пункті 25 реєстру розділу «проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» міститься запис про доручення про проведення досудового розслідування слідчому, а в пункті 26 від 29.02.2016 року - повідомлення про початок досудового розслідування, допити свідків від 26 та 27 березня 2016 р. (пункти 27, 28).
Таким чином цілком очевидним є те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 відсутні відомості, які могли би свідчити про дотримання вимог кримінального процесуального закону про забезпечення підозрюваному ОСОБА_14 права на захист, оскільки поновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій (допитів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), в тому числі і повідомлення ОСОБА_14 про зміну раніше повідомленої підозри (пункт 175 реєстру), проводилось поза межами строків досудового розслідування, (оскільки реєстр не містить відповідник відомостей про продовження строків досудового розслідування), відбулось в спосіб не передбачений чинним КПК, об`єднання кримінального провадження № 0000076 з іншими кримінальними провадженнями після повернення обвинувального акту прокурору є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства і не відповідає, і не передбачене чинним КПК. Зокрема в листі ВССУ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 судам нижчої ланки «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що «... проведення будь- яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, в кримінальному провадженні не допускається. Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження, згідно з ч. 8 ст. 223 КПК є недопустимими;...».
Оскільки досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000076 було завершено 15 травня 2013 p., про що ОСОБА_14 повідомлено о 16.10 год. (пункт 23 реєстру), а обвинувальний акт був спрямований до суду, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд повинен проводиться лише стосовно ОСОБА_14 , як особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Після закінчення досудового розслідування правом на зміну обвинувачення наділений прокурор лише під час судового розгляду справи та суд у відповідності з вимогами частини 2 та 3 ст. 337 КПК України.
Спосіб в який були об`єднано кримінальне провадження № 0000076 з іншими кримінальними провадженнями чинним КПК не передбачений.
Оцінюючи відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 п.5 КПК України в обвинувальному акті мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на норму закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, з обвинувального акту слідує, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення містять істотні суперечності.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_14 обвинувачується в тому , що 18 лютого 2013 року умисно надав приміщення кухонної кімнати квартири АДРЕСА_2 та у якій він проживає, для незаконного вживання наркотичних засобів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Вказані дії ОСОБА_14 прокурор кваліфікує за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для вживання наркотичних засобів. Разом з тим, частина 1 ст.317 КК України передбачає відповідальність за організацію або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також надання приміщення з цією метою.
Таким чином, у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор стверджує, що ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення незаконно надавши приміщення для вживання наркотичних засобів, кваліфікувавши при цьому його дії, як надання приміщення для вживання наркотичних засобів, не врахувавши що за такі дії чинним Кримінальним кодексом України відповідальність не передбачена.
Крім того, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що в середині січня 2013 року незаконно придбав два паперових згортки з подрібненими рослинами коноплі, які переніс до місця проживання квартира АДРЕСА_2 .
18 лютого в період часу з 18.15 год. до 19.20 год. працівниками міліції за письмової згоди ОСОБА_14 з квартири АДРЕСА_2 наркотичні засоби вилучені.
Вказані дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 18 лютого 2013 року в своїй квартирі АДРЕСА_2 запропонував ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вжити наркотичні засоби, які зберігалися в його квартирі.
Вказані дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ч. 2 ст.315 КК України схиляння до вживання наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою, якого є вчинення кримінального правопорушення щодо двох осіб.
Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що 18 лютого 2013 року в період часу з 18.15 год. До 19.20 год. під час огляду місця події виявлено та вилучено два паперових згортки з наявним особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою 19,60 г та два фрагменти верхньої та нижньої частини полімерної пляшки з нашаруванням екстракту канабісу, які поміщені у кімнату зберігання речових доказів Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області. Більше ніякі предмети, які мають відношення до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування слідчими органами не вилучалися.
Таким чином, у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор стверджує, що ОСОБА_14 незаконно зберігав наркотичні речовини без мети збуту, ці ж самі наркотині речовини він дав покурити ОСОБА_18 та ОСОБА_19 фактично збувши їх.
Згідно вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Разом з тим, з обвинувального акту, що надійшов на розгляд, судова колегія позбавлена можливості встановити в чому обвинувачується ОСОБА_14 , що унеможливлює призначення справи до судового розгляду та її розгляд судом у відповідності до вимог КПК України.
Вказане грубо порушує права обвинуваченого, оскільки незрозумілість того, в чому він обвинувачується позбавляє його можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням його права на захист.
Крім того, направляючи обвинувальний акт до суду прокурор не виконав вимоги ч.2 ст.291 КПК України:
- пункту 3, не вказавши в обвинувальному акті місце народження потерпілих;
- пункту 4, не вказавши в обвинувальному акті місце складення та затвердження обвинувального акту, зазначивши тільки що обвинувальний акт складено в місті Ладижині;
- пункту 9, не вказавши імя, по батькові слідчого та прокурора, обмежившись тільки зазначенням ініціалів.
Направляючи обвинувальний акт до суду прокурор порушив вимоги, передбачені положеннями пункту 3 Додатку 61 («Перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України») до п.п.18.2.1, 18.2.4 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» затвердженої Наказом генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року, не посвідчивши гербовою печаткою прокуратури затвердження обвинувального акту процесуальним керівником по кримінальному провадженню.
Сукупність наведеного свідчить, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та вказане є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 291, 314 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч.1 ст. 317 КК України, відомості про яке внесені 18 лютого 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 повернути керівнику Бершадської місцевої прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.
Головуючий:
Судді: