Дата документу Справа № 310/7304/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/950/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/7304/14-к
Категорія: ст. 187 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарська Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , в якій просить ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.04.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та повернути обвинувальний акт на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в той же суд.

В обґрунтування скарги апелянт послався на наступні обставини:

- посилаючись в ухвалі на те, що орган досудового розслідування у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не виклав належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неповно, неконкретно та непослідовно ним сформульовано обвинувачення, суд вийшов за межі питань, які досліджуються на стадії підготовчого судового засідання;

- орган досудового розслідування в обвинувальному акті у повному обсязі вказав фактичні обставини кримінального правопорушення, пов`язаного з епізодом розбійного нападу, та вказав осіб, яким, на думку органу досудового розслідування, злочином завдано матеріальну та моральну шкоду, тому, зайнявшись перевіркою достовірності фактичних обставин кримінального правопорушення, суд вийшов за межі наданих йому повноважень на стадії підготовчого судового засідання;

- органом досудового розслідування дійсно з технічних причин не зазначено місце народження потерпілого ОСОБА_9 , але вказане порушення є неістотним та його можна усунути на стадії підготовчого судового засідання при перевірці анкетних даних потерпілого;

- суд, вказуючи органу досудового розслідування на необхідність визнання потерпілим ПП ОСОБА_10 , вийшов за межі питань, що підлягають розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки, не досліджуючи матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_10 злочином завдано шкоду, при тому, що фактично підприємницькою діяльністю, пов`язаною із аптекою, вона не займалась, всіма питаннями займався її батько - ОСОБА_9 , та відповідна заява про визнання ОСОБА_10 потерпілою у кримінальному провадженні від останньої не надходила;

- незазначення в обвинувальному акті правової кваліфікації в частині носіння вогнепальної зброї за ч. 1 ст. 263 КК України, виникло у ході технічної помилки та не є таким, що перешкоджає судовому розгляду, оскільки його можливо усунути шляхом зміни обвинувачення під час судового розгляду по суті;

- судом зазначено порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, а саме: що у реєстрі досудового розслідування невірно та не у повному обсязі визначено процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені та прийняті у ході досудового розслідування, зокрема, щодо прийняття рішення слідчим, відсутності відомостей про потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які, на думку суду, повинні були прийматись у формі постанов, відомості про які відсутні у реєстрі матеріалів досудового розслідування, проте, це не відповідає положенням ч. 2 ст. 55 КПК України, відповідно до якої, права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, отже, винесення слідчим відповідних постанов для набуття статусу, прав та обов`язків потерпілого за наявності відповідних заяв, є необов`язковим;

- судом зазначено, що слідчим, всупереч вимогам ст. 111 КПК України, внесено у реєстрі до переліку процесуальних рішень повідомлення про підозру та зміну підозри, проте, як вважає апелянт, судом невірно тлумачено положення ст. 111 КПК України, а саме, термін «повідомлення», що відповідно до ч. 1 зазначеної статті є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, до якого не відноситься по суті термін «повідомлення про підозру», яке по своїй суті є процесуальним рішенням органу досудового розслідування.

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Приймаючи таке рішення, суд послався на наступні обставини:

- в обвинувальному акті не зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та місце народження потерпілого ОСОБА_9 ; по епізоду злочину за ч. 1 ст. 187 КК України до справи не залучено в якості потерпілої фізичну особу-підприємця ОСОБА_10 та не зазначені її анкетні відомості; необґрунтовано та не зрозуміло з яких підстав в обвинуваченні зазначено, що кримінальним правопорушенням спричинена майнова шкода в сумі 502 грн. фізичній особі ОСОБА_9 , а не ФОП ОСОБА_10 ;

- в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень зазначений неповно, незрозуміло та містить неконкретне формулювання обвинувачення, а по епізоду злочину за ч. 1 ст. 263 КК України правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена не в повному обсязі, суперечить та не відповідає зазначеним у обвинуваченні фактичним обставинам цього злочину;

- в обвинуваченні не зазначено, чому саме фізичній особі ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням спричинена майнова шкода і на підставі чого, яке відношення він має до підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_10 і до лікарських засобів, якими остання торгує, або до приміщення аптеки, яке ОСОБА_10 займає і в якому здійснює свою підприємницьку діяльність;

- визнання потерпілим фізичної особи ОСОБА_9 при встановленні факту заволодіння грошовими коштами, вирученими від реалізації лікарських препаратів під час здійснення підприємницької діяльності саме підприємцем ОСОБА_10 , суперечить фактичним обставинам скоєння злочину, встановленим під час досудового розслідування, при цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей, що ФОП ОСОБА_10 пропонувалось надати згоду, в порядку ст. 55 КПК України, на визнання її потерпілою у кримінальному провадженні;

- у порушення вимог ст. ст. 109, 291 КПК України, в реєстрі досудового розслідування невірно та не в повному обсязі зазначені процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені та прийняті в ході досудового розслідування, зокрема, щодо прийнятих слідчим процесуальних рішень, відсутні відомості про потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , потерпілу ФОП ОСОБА_10 , яка згідно з обвинувальним актом здійснює підприємницьку діяльність щодо реалізації лікарських препаратів в приміщенні аптеки, де стався розбійний напад і, відповідно, якій кримінальним правопорушенням спричинена майнова шкода; не зазначено дату та час завершення досудового розслідування, та на виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 283 КПК України, не зазначено про внесення відомостей з цього приводу до ЄРДР;

- слідчим, всупереч вимогам КПК України, повідомлення про підозру, про зміну підозри включено до переліку процесуальних рішень, хоча повідомлення про підозру є процесуальною дією відповідно до вимог ст. 111 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав скаргу прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти скарги прокурора, просив залишити її без задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акта, додатків до нього та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 зазначені вимоги закону не виконані, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору із зазначених в ухвалі підстав.

Так, в обвинувальному акті дійсно не зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та місце народження потерпілого ОСОБА_9 , а при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, зазначаючи в ньому, що обвинувачений вчинив розбій в приміщенні аптеки, в якій здійснює підприємницьку діяльність щодо реалізації лікарських препаратів ОСОБА_10 , і якій фактично може бути спричинена шкода від злочинних дій, потерпілим визнано ОСОБА_9 .

Також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, його правова кваліфікація, зазначені не в повному обсязі та суперечать і не відповідають зазначеним в обвинуваченні фактичним обставинам цього злочину.

За таких обставин суд, на думку колегії суддів, обґрунтовано повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки фактично ОСОБА_10 підприємницькою діяльністю, пов`язаною із аптекою не займалась, всіма питаннями займався її батько - ОСОБА_9 , а незазначення в обвинувальному акті правової кваліфікації в частині носіння вогнепальної зброї за ч. 1 ст. 263 КК України, не перешкоджають судовому розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як вони суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта з додатками щодо ОСОБА_7 прокурору, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4