1-кп/381/220/16
381/3070/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження №0001510 від 09.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Фастівського району, с. Волиця, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого у виробничому підрозділі Фастівської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Південно-Західної залізниці» на посаді електромонтера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення ,

встановив:

09.07.2016 близько о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в гостях у знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , побачив кредитну картку «Ощад Банку», та гроші в сумі 340 гривень, які належали власнику квартири. Тоді ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, вирішив вчинити крадіжку кредитної картки «Ощад Банку», та грошей в сумі 340 гривень, якими мав за мету в подальшому розпорядитися на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна,09.07.2016 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , куди зайшов по запорошенню власника квартири, користуючись тим, що за його діями він не спостерігає, перебуваючи в приміщенні кухні за вказаною адресою діючи умисно, таємно заволодів грошима в сумі 340 гривень, та карткою «Ощад Банку», на якій були грошові кошти в сумі 1 605 грн. 37 коп.

Завершуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 зняв з банківської картки «Ощад Банку» грошові кошти з сумі 1 605 грн. 37 коп.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши, таким чином, громадянину ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1 945 грн. 37 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 20 липня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 20 липня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001510 від 09.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6