АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/6909/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/161/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0000546, внесене, 0.9.10.2015р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя

Запорізької області, який без реєстрації

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.10.2010р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя

за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді

позбавлення волі строком на 1р.,

09.08.2011р. звільненого по відбуттю

строку покарання;

-14.08.2014р. Харківським районним судом

Харківської області за ч.1 ст.263 КК України до

покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.,

на підставі ст.75 КК України, звільненого від

відбування покарання, з випробуванням строком на 3р.,

обвинуваченого у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2015р.
Вироком суду першої інстанції 28 грудня 2015р., ОСОБА_6 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3р., та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.08.2014р., остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.6 міс.

Вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду, в частині призначеного обвинуваченому покарання, застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, просить застосувати до нього ст.69 КК України і пом`якшати призначене судом покарання.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, знаходячись у м.Запоріжжі Запорізької області, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав:

- патрони калібру 7,62 мм у кількості 460 штук у заводських картонних коробках;

- 6 споряджених корпусів ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5;

- 6 запалів типу УЗРГМ, УЗРГМ-2 для гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42,

які на автомобілі марки ВАЗ 21104 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , якому не було відомо про вчинення ОСОБА_6 злочину та його злочинні наміри, незаконно перевіз до м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, які продовжував незаконно носити при собі у поліетиленовому пакеті без передбаченого законом дозволу.

09 жовтня 2015р. по лінії «102» до Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровської області надійшло анонімне повідомлення від громадян про те, що у магазині «Варус», який розташований по вул.Дніпропетровське шосе в м.Кривому Розі ходить невідомий чоловік на вигляд 40-45 років, зріст приблизно 165-170 см, який одягнутий у куртку чорного кольору, джинсові брюки чорного кольору, в руках якого поліетиленовий пакет леопардового окрасу, з якого проглядається предмет, схожий на пістолет.

В цей же день, о 16.05 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля супермаркету «Варус», розташованому по вул.Вечірньокутська, 1 в м.Кривому Розі, був зупинений працівниками міліції, так як останній підходив зовнішністю за ознаками, які були вказані у повідомленні громадян, та у якого у руках знаходився поліетиленовий пакет леопардового окрасу, які під час його огляду виявили та вилучили у останнього у поліетиленовому пакеті леопардового окрасу: 4 заводські упаковки, в яких знаходилися 23 коробки з патронами у кількості по 20 штук у кожній загальною кількістю 460 штук, які згідно з висновком експерта №58/07-551 від 10.10.2015 року виготовлені заводським способом і є військовими проміжними патронами центрального бою калібру 7.62мм (з кулею зі сталевим осередком 57-Н-231С) - боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 7.62мм (автомат АК-47, АКМ, ручного кулемета РПК-47 та ін.), та придатні до стрільби; 6 металевих предметів еліпсоїдної форми, забарвлені барвником зеленого кольору, які згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи №58/26-147 від 16.10.2015 року є шістьма спорядженими корпусами ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин; 6 металевих предметів циліндричної форми сірого кольору, які згідно з вищевказаним висновком експертизи є шістьма запалами типу УЗРГМ, УЗРГМ- 2 для гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів, які ОСОБА_6 незаконно придбав та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить змінити вирок суду першої інстанції і частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити від відбування покарання, з випробуванням.
Захисник вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не врахував конкретні обставини даного кримінального провадження, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Суд не взяв до уваги, обставин які пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_6 має на утриманні трьох хворих неповнолітніх дітей, щиро розкаявся у скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, що на його думку, свідчить про усвідомлення обвинуваченим протиправності свого діяння та можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, вказує, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2013 року народження, які хворі на дитячий церебральний параліч підгрупи А, є інвалідами, постійно потребують лікування.
Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції не взяв зазначені обставини до уваги і призначив йому суворе покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримав апеляційні скарги, свою і обвинуваченого ОСОБА_6 , просив їх задовольнити, змінити рішення суду в частині призначеного покарання, застосувати до його підзахисного ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_6 , просила рішення суду першої інстанції ОСОБА_6 , залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника і обвинуваченого ОСОБА_6 , не можуть бути задоволенні, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту, зіставивши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань, дійшла висновку, що вони не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, виходячи з вимог ст.ст.50, 65 КПК України, повно і ретельно перевірив, відносно нього, обставини які пом`якшують покарання, а також перевірив відомості, характеризуючи його особу, і встановив що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що він раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, що новий злочин він вчинив у період іспитового строку (ар.пр. 152-153, 155, 156-158).
При призначенні покарання, обставини на які посилається обвинувачений і захисник в апеляціях, а саме, що ОСОБА_6 одружений (ар.пр.159), має на утриманні двох неповнолітніх синів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ар.пр.160-161), які являються інвалідами у зв`язку із захворюванням на дитячий церебральний параліч підгрупи А (ар.пр.161), суд врахував, і зазначив у вироку. Крім того, суд встановив, що обвинувачений посередньо характеризується за місцем мешкання (ар.пр.171) і не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога (ар.пр.163, 165).
Суд першої інстанції правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання, наявність на утриманні малолітніх дітей і їх стан здоров`я, і відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання, визнав рецидив злочинів.
Також, суд першої інстанції, слушно вказав, що ОСОБА_6 , 14.08.2014р. був засуджений Харківським районним судом Харківської області за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3р. (ар.пр.156-158).
Згідно довідки начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтСУ в Запорізькій області (ар.пр.155), іспитовий строк ОСОБА_6 закінчується 14.08.2017р.
Подія злочину за який обвинуваченого засуджено оскаржуваним вироком мала місце 9 жовтня 2015р., тобто в період іспитового строку, у такому разі відповідно до ч.3 ст.78 КК України, суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України, що і було зроблено судом першої інстанції у відповідності з вимогами закону.
У п.26 Постановив Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема, звернуто увагу на те, що коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75, КК України і призначення йому більш м`якого покарання ніж передбачено санкцією ч.1 ст.263 КК України або звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і не вбачає підстав, для зміни вироку в частині призначеного покарання, як того просить сторона захисту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити - без задоволення, а вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого РогуДніпропетровської області від 28 грудня 2015р., яким ОСОБА_6 визнано винними і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати попереднє ув`язнення, відповідно до вимог абз.1 ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 9 жовтня 2015р.- дня затримання по 17 березня 2016р. включно - день проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4