Номер провадження: 11-сс/785/1020/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2016 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
та захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року, якою відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чорноморську Одеської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, є військовослужбовцем, проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат (110240 грн.),

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000187 від 22.06.2016 року про застосування до ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що враховує обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також тяжкість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_8 у разі визнання винуватим.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
У апеляційній скарзі захисник підозрюваного зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
На його думку, висновок слідчого судді про наявність ризику невиконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків суперечить фактичним обставинам справи, оскільки протягом року його підзахисний знаходився за місцем свого проживання, про що було відомо командуванню військової частини. До того ж, його підзахисний в судовому порядку оспорював укладений з ним контракт, але 13.07.2016 року був затриманий при виході з приміщення Апеляційного адміністративного суду в м. Одесі.
Підозру, яка оголошена його підзахисному, він вважає неконкретною. На думку захисника, слідчий суддя не врахував також, що ОСОБА_8 раніше судимий не був, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки та незадовільний стан здоров`я, тому застосування найбільш суворого запобіжного заходу до нього, є невмотивовано жорстоким.
За таких підстав, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновків про таке.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував при постановленні ухвали не в повній мірі, а доводи апеляційної скарги захисника є слушними.
Так, з наявних матеріалів справи, долучених до клопотання слідчого, випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому доводи апеляційної скарги захисника, щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів вважає передчасними.
Разом з тим, доводи ухвали слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, не ґрунтується на матеріалах справи.
Так, зі змісту повідомлення про підозру випливає, що злочин полягає у тому, що ОСОБА_8 01.08.2015 року не з`явився вчасно до місця служби, а саме, до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2.
Встановлено також, що з цього часу по день затримання, він знаходився за місцем свого проживання, амбулаторно лікувався та оспорював у судовому порядку контракт з військовою частиною.
Разом з тим, відповідні відомості до ЄРДР з кваліфікацією: ч. 4 ст. 407 КК України, були внесені лише 22.06.2016 року, а прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надано жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім припущення, що ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити злочинну діяльність, що фактично є повторення змісту зазначеної вище норми кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Послідовність запобіжних заходів наведених у зазначеній нормі закону означає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, передбаченим законом, тому колегія суддів визнає слушним довід апеляційної скарги захисника, щодо невідповідності зазначеного запобіжного заходу фактичним обставинам справи та особі підозрюваного, з огляду на відсутність обґрунтованих доказами, ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою до підозрюваного має бути обраний більш м`який запобіжний захід.
Частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України передбачено, що, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
З урахуванням фактичних обставин справи, колегія суддів вважає за доцільне застосувати до підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України протягом строку досудового розслідування, тобто по 13.09.2016 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат (110240 грн.), - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000187 від 22.06.2016 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків:
1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Встановити строк дії зазначених обов`язків з 21.07.2016 року по 13.09.2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4