Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/158/16-к
1-кп/291/15/16
Україна
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крилівка Ружинського району Житомирської області, українця, гр.України, освіта середня
жинського району Житомирської області, українця, гр.України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , судимо- го 03.09.2014 Ружинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185 КК України до 50 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість
не знята та не погашена у встановленому законом порядку
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий 03.09.2014 Ружинським районним судом Житомирської області за ч.І ст.І85 КК України до 50 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку належних висновків з попередньої судимості для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин.
Так, відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 20.06. 2013 року по цивільній справі № 2/291/346/13 ( 291/864/13) зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2013 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 неодноразово попереджався державним виконавцем відділу ДВС Ружинського РУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, а саме 19.10.2013, 21.03.2014, 20.08.2014, 04.02.2015, 10.04.2015.
Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця відділу ДВС Ружинського РУЮ Житомирської області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, в період з 12.06.2013 року по 01.02.2016 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї дитини ОСОБА_7 , будь-яку матеріальну допомогу не надавав та допустив заборгованість по аліментним платежам на загальну суму 12 399,20 грн..
Злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини виразилось в тому, що ОСОБА_4 , будучи працездатним, маючи доходи за час роботи в ТОВ «Шакур» з 01.06.2013 року по 31.07.2013 року в сумі 1 949,44 грн. та в СФГ « Україна» з 01.08.2013 року по 30.09.2013 року в сумі 1 561,59 грн. не повідомляв відділ ДВС Ружинського РУЮ про місце роботи та отриманні доходи, аліменти з них на утримання дитини не сплачував. Отримані доходи використовував для власних потреб.
Крім того, злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей виразилось в тому, що ОСОБА_4 будучи працездатним, маючи можливість працевлаштуватись і отримувати заробітню плату, ніде не працював, на обліку в Ружинському районному центру зайнятості не перебував та не перебуває, з приводу працевлаштування не звертався .
Разом з тим, ОСОБА_4 маючи доходи від тимчасових заробітків, зокрема від надання допомоги по домогосподарству жителям Ружинського району, не повідомляв відділ ДВС Ружинського РУЮ про отримані доходи, аліменти з отриманих доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не сплачував, отримані доходи використовував для власних потреб.
Під час судового засідання обвинувачений та потерпілий подали до суду угоду про примирення, укладену ними 23.02.2016 р. в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області, з додержанням наступних умов.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим Ружинського РВ УМВС України в Житомирській області за погодженням із прокурором 11 лютого 2016 року ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання примирились між собою. ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_8 у вигляді 80 годин громадських робіт.
Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 473, 394,424,474,476 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання він в змозі реально, остільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
В судовому засіданні свою вину у вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, щиро розкаявся.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) і його дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст.164 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримі-нальним кодексом України.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, є умисним злочином невеликої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_4 , свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире розкаяння у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні під-стави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання у виді громадських робіт, як узгоджено сторонами угоди.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст.368,370,374,394,475,476 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не виконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .