Провадження № 1-кп/161/644/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 25 жовтня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження №0000184, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 19.10.2016 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцька, Волинської області, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, з середньою освітою, українки, громадянки України, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.393 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом вбачається, що неповнолітня ОСОБА_6 15.09.2016 року приблизно о 22.00 год. перебуваючи у приймальному відділенні Луцької міської клінічної лікарні, розташованої за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 13, за попередньою змовою групою осіб вчинила пособництво у втечі з-під варти ОСОБА_7 , який перебував під вартою на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 12.04.2016 у кримінальному провадженні № 0000501 від 12.12.2015 року за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2016 року ОСОБА_6 отримала телефонний дзвінок на свій мобільний телефон № НОМЕР_1 від ОСОБА_7 , який перебував під вартою у згаданому кримінальному провадженні.

В телефонній розмові ОСОБА_7 схилив ОСОБА_6 сприяти йому у втечі з-під варти, шляхом надання засобів та знарядь, які остання мала отримати від ОСОБА_8 та залишити у приміщенні туалету приймального відділення Луцької міської клінічної лікарні, які ОСОБА_7 мав використати для залякування працівників поліції, які здійснювали його конвоювання.

Отримавши згоду ОСОБА_6 у сприянні його втечі з-під варти, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 16.09.2016 року приблизно о 00 год. 40 хв. повідомив чергового працівника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП у Волинській області, в якому він утримувався з 12.09.2016 року для проведення із ним слідчих дій, про спричинення собі тілесних ушкоджень у вигляді пошкоджень ротової порожнини та органів травлення внаслідок ковтання леза, з метою його доставляння в приймальне відділення Луцької міської клінічної лікарні.

В свою чергу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 15.09.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні спортивно - оздоровчого комплексу "Адреналін-Сіті", що по вул. Карбишева, 1, м. Луцька, отримала від ОСОБА_8 пакет, в якому знаходилися предмети схожі на пістолет та гранату невстановлених марок, після чого разом з останньою перевезла вказані предмети до Луцької міської клінічної лікарні, що по пр. Відродження, 13 в м. Луцьку, де за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заховала їх в сміттєвому баку туалету приймального відділення лікарні.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні приймального відділення Луцької міської клінічної лікарні, куди був доставлений у зв`язку з повідомленням ним про погіршення стану свого здоров`я у зв`язку з ніби то ковтанням леза, попросив у працівників поліції, які здійснювали його конвоювання, дозволу зайти до туалету приймального відділення лікарні для справляння природних потреб.

Отримавши такий дозвіл ОСОБА_7 зайшов у приміщення туалету, де з сміттєвого баку дістав заздалегідь залишені ОСОБА_6 предмети схожі на пістолет та гранату невстановлених марок, після чого раптово вийшов до коридору та погрожуючи працівникам поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які здійснювали його конвоювання, застосуванням вищевказаних предметів, змусив останніх підкоритися йому наказу та пройти до пр. Молоді, що у м. Луцьку, де на невстановленому автомобілі "Таксі" проїхати до вул. Огієнка, 1, м. Луцька, після чого погрожуючи працівникам поліції застосуванням наявної у нього зброї, зник у невідомому напрямку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які полягали у наданні засобів та знарядь ОСОБА_7 для його втечі з-під варти, вчинені за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя та здоров`я інших осіб, поєднані із погрозою застосування насильства, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.2 ст.393 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , 13 жовтня 2016 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.393 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.2 ст.393 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 104 КК України на строк 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду від 13 жовтня 2016 року по кримінальному провадженні №0000184 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_6 затвердити.

Визнати неповнолітню ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.393 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: