УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 ,звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням в якому просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2016 р., про арешт майна у кримінальному провадженні №0011616.

В своєму клопотанні адвокат посилається на те, що 29.09.2016 р. згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.16 р. слідчим було проведення огляд нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання арештованого майна, заборони його відчуження та передачі на відповідне зберігання TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в ході якого вилучено майно, у тому числі книги, обладнання, сувеніри тощо, які належать TOB ОСОБА_5

01 червня 2016 р. ФОП ОСОБА_7 є суборендарем нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яка має право володіти та користуватись зазначеним майном, здійснювала підприємницьку діяльність, реалізацію майна - книжок, які були придбані та доставлені по вище зазначеній адресі належним чином для їх подальшої реалізації.

На думку адвоката арешт накладений на майно, яке належить ФОП ОСОБА_7 , і яка вже пів року здійснює свою діяльність у приміщенні де було вилучено майно, є необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню. При цьому, ФОП ОСОБА_7 не була присутня під час розгляду клопотання про арешт.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що арештоване майно є об`єктом кримінально протиправних дій, яке має значення речових доказів. Крім того, зазначив, що постановами слідчого від 29.09.2016 р. та від 30.09.2016 р., вилучена книжкова та інша продукція за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так встановлено, що Приморським ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0011616 від 06.12.2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ст. 356КК України.

23.09.2016 р. в ході досудового розслідування ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси, накладено арешт на майно яке належить ТОВ «Компанія Осма» згідно інвентаризаційного опису ТМЦ від 18.11.2015 р., яке перебуває у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною будь-кому розпоряджатися ним, оскільки предмети та речі містять відомості, які можуть бути використанні як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак, в клопотанні та доданих до нього матеріалах, відсутні підтвердження того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або він накладений необґрунтовано.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що майно яке згідно інвентаризаційного опису ТМЦ від 18.11.2015 р., перебуває у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме книжна продукція та інша продукція в асортименті (канцелярія, диски, іграшки, сувеніри, тощо) в кількості 22021 найменувань та 296 одиниць ТМЦ, а також в кількості 27871 найменувань, є об`єктом кримінально протиправних дій, яке згідно постанов слідчого від 29.09.2016 р. та від 30.09.2016 р. визнано речовими доказами у провадженні, містить в собі інформацію яка є важливою для досудового розслідування, а скасування арешту, може призвести до їх втрати, що буде негативно впливати на ефективність кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що на деяких договорах та накладних наданих адвокатом, відсутні підписи та печатки, що викликає сумніви в їх достовірності, в зв`язку з чим вважати, що арештоване майно належить ФОП ОСОБА_7 , відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що останньою не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, відпала потреба.

Крім того, слід зазначити, що в поданому клопотанні адвокат на підставі ст. 174 КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2016 р., про арешт майна, однак слідчий суддя не наділений такими повноваженнями, оскільки скасування ухвали судді першої інстанції відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: