Справа № 157/257/16-к
Провадження №1-кп/157/33/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

педагога ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2016 року за № 0000105, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одружений, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одружений, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 29 лютого 2016 року близько 02 години, групою осіб, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні гуртожитку Державного професійно-технічного навчального закладу «Камінь-Каширське вище професійне училище» по вул. Воля, 44, у м. Камені-Каширському, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а саме, усвідомлюючи значення своїх дій і їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи елементарні існуючі правила і норми поведінки, моральності, добропристойності, з хуліганських спонукань, безпричинно верхніми та нижніми кінцівками нанесли множинні удари по тілу неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців і садна в ділянці обличчя, синців в ділянці шиї справа і правого плечового суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав суду показання про те, що, навчаючись у Вищому професійному училищі м. Каменя-Каширського, проживав у гуртожитку в кімнаті разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 29 лютого 2016 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 перебував у центрі м. Каменя-Каширського, випили пива, після чого о 00 годин разом повернулися до гуртожитку. На той час в їхній кімнаті вже був ОСОБА_14 . Біля 2 години ночі вирішили піти до дівчат, які проживають у гуртожитку. Він з ОСОБА_6 пішов в одну секцію, а ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в іншу секцію гуртожитку. ОСОБА_6 стукав у двері кімнати, яку ніхто не відчиняв, він кулаком стукав у двері іншої кімнати, в якій, як пізніше з`ясувалося, проживає потерпілий ОСОБА_9 . На його стукіт у двері ОСОБА_9 відповів нецензурною лайкою, а тому він постукав ще раз. Після цього до дверей кімнати потерпілого підійшов ОСОБА_6 . ОСОБА_9 відчинив двері своєї кімнати і майже відразу ОСОБА_6 та ОСОБА_9 схватили одне одного за одяг і між ними у кімнаті потерпілого відбулася шарпанина, під час якої ОСОБА_9 вдарив його ногою об стегно вище коліна. Після цієї шарпанини він сказав ОСОБА_6 , що почне битися з ОСОБА_9 та наніс останньому коліном два рази удар по обличчю. ОСОБА_6 під час шарпанини наніс потерпілому один удар. Конфлікт припинили майстри виробничого навчання, які чергували по гуртожитку, прибігши на шум.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і дав показання про те, що о 22 годині 29 лютого 2016 року разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 перебував у центрі м. Каменя-Каширського та пив пиво. Біля 00 години повернувся з друзями у кімнату гуртожитку Вищого професійного училища, де на той час проживав. В кімнаті вже був ОСОБА_14 . Вирішили піти до дівчат, які проживають у гуртожитку. ОСОБА_12 з ОСОБА_14 пішли на одну секцію, а він з ОСОБА_5 - на іншу. Він знав у яку саме кімнату йде та до якої дівчини. Коли прийшли у секцію для проживання дівчат і він постукав до означеної кімнати, то йому ніхто не відчинив. Невдовзі його покликав ОСОБА_5 , який, постукавши в одну із кімнат, почув лайку. Коли він підійшов до ОСОБА_5 і останній вдруге постукав у кімнату, то двері кімнати відкрив ОСОБА_9 . Він першим відразу схопив потерпілого за одяг, між ними виникла шарпанина, внаслідок якої вони опинилися у кімнаті потерпілого, де він наніс останньому один удар кулаком правої руки по плечі, хоча мав намір нанести удар в обличчя потерпілому. Під час цього конфлікту ОСОБА_9 зачепив ногою ОСОБА_5 і останній попросив його відступитися, та, поклавши ОСОБА_9 на ліжко, наніс два удари з коліна по обличчю потерпілого. На шум прибігли майстри виробничого навчання та дівчата, які проживають у гуртожитку.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні, користуючись наданими йому ст. 56 КПК України правами, від дачі показань відмовився та пояснив, що обвинувачені повністю відшкодували йому шкоду, претензій він до них не має і просив їх суворо не карати.

Окрім визнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх винуватість у вчиненні хуліганства групою осіб підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_12 дав суду показання про те, що проживав разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в кімнаті гуртожитку Вищого професійного училища м. Каменя-Каширського. В один з днів разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходився у центрі м. Каменя-Каширського, де разом пили пиво. О 23 годині 30 хвилин пішли в гуртожиток у свою кімнату. На той час в кімнаті був ОСОБА_14 . Вони випили чаю і вирішили піти у секцію, де проживають дівчата. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли на праву секцію, а він з ОСОБА_14 на ліву секцію. Невдовзі почули крики дівчат та нецензурну лайку хлопців зі сторони, куди пішли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Прибігши на місце, звідки було чути шум, побачив ще з коридору через відкриті двері у кімнату потерпілого, що ОСОБА_5 шарпався з ОСОБА_9 , потім взяв потерпілого рукою за шию і останній впав на ліжко. Також бачив на місці бійки дівчат, однак в подальшому за подіями не спостерігав, оскільки, побачивши майстра виробничого навчання, втік з місця конфлікту.

Свідок ОСОБА_14 дав суду показання про те, що проживав у гуртожитку Вищого професійного училища у м. Камені-Каширському у секції для хлопців у кімнаті разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 29 лютого 2016 року, коли він вже був у кімнаті, після 23 години прийшли ОСОБА_12 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , разом випили кави, чаю. Після цього вирішили піти до дівчат, які проживають у гуртожитку. Він та ОСОБА_12 пішли на ліву секцію, де проживають дівчата, а ОСОБА_6 і ОСОБА_5 - на праву секцію. Коли постукали з ОСОБА_12 в одну з кімнат, то їм ніхто не відкрив. Після цього раптом почули крики, нецензурну лайку і відразу побігли на шум. Прибігши на місце події разом з ОСОБА_12 , зайшли у кімнату потерпілого ОСОБА_9 і він бачив, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відбувалася шарпанина. ОСОБА_5 схопив потерпілого за шию, останній впав на ліжко, і ОСОБА_16 наносив ОСОБА_9 тілесні ушкодження

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що в один з днів, вночі, близько 2 години, коли вона чергувала у приміщенні гуртожитку Вищого професійного училища м. Каменя-Каширського, в якому працює майстром виробничого навчання, почувши шум дівчат, прибігла у кімнату ОСОБА_9 і побачила, що ОСОБА_5 наносив удари коліном в обличчя потерпілому, який сидів на ліжку. ОСОБА_6 стояв у дверях кімнати. Вона припинила побиття потерпілого та разом з дівчатами, які знаходилися у кімнаті потерпілого, надала останньому медичну допомогу щоб зняти припухлість на обличчі.

Неповнолітній свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні дала показання про те, що проживає у гуртожитку Вищого професійного училища в кімнаті з ОСОБА_19 29 лютого 2016 року о 02 годині ночі, коли вона та ОСОБА_19 вже відпочивали, то почули шум у коридорі гуртожитку. Це ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кричали і стукали в двері інших кімнат, кликали якусь дівчину, заважали їм спати, а тому ОСОБА_19 виглянула на коридор і попросила хлопців бути тихіше. Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_5 постукали в сусідню зліва кімнату, тобто кімнату ОСОБА_9 . Невдовзі вона з ОСОБА_19 почули голосні крики та сильні удари в кімнаті ОСОБА_9 і разом побігли до кімнати останнього. Коли вона забігла у кімнату потерпілого, то ОСОБА_6 , який стояв поблизу останнього, відбіг в іншу сторону подалі від потерпілого, а ОСОБА_5 наносив ОСОБА_9 з коліна в голову удари. В цей час потерпілий ОСОБА_9 сидів на ліжку та закривав обличчя руками від ударів, однак ОСОБА_5 продовжував наносити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_19 відтягувала ОСОБА_5 від ОСОБА_9 , проте ОСОБА_6 казав не заважати, мовляв нехай ОСОБА_5 з ОСОБА_9 розберуться самі. Навіть коли прибігла майстер виробничого навчання, яка чергувала по гуртожитку, ОСОБА_5 продовжував наносити коліном тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

З показань неповнолітнього свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні вбачається, що в один з днів, між 01 та 02 годиною ночі, коли вона вже відпочивала, почула шум у коридорі гуртожитку Вищого професійного училища, де проживає. Виглянувши на коридор, побачила ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які стукали у кімнату сусіда ОСОБА_9 . Вона попросила їх бути тихіше. Невдовзі почула крики у кімнаті потерпілого та удари об стіну, сварку, а тому вирішила з`ясувати що відбувається. Зайшовши разом з ОСОБА_18 до кімнати ОСОБА_9 , побачила, що ОСОБА_5 наносив йому тілесні ушкодження. Потерпілий в цей час сидів на ліжку, поклавши руки на голову і, в такий спосіб, захищаючись від ударів. Також в кімнаті був ОСОБА_6 , який стояв неподалік ОСОБА_5 і ОСОБА_9 та відразу відбіг від них далі, коли вона зайшла, а також ОСОБА_12 , який стояв у дверях з лівої сторони. Вона намагалася припинити бійку, відтягуючи ОСОБА_5 від ОСОБА_9 .

Згідно з рапортом чергового Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 01.03.2016 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2016 року, потерпілий ОСОБА_9 , 01 березня 2016 року звернувся до Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області з заявою та, будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив, що 29 лютого 2016 року близько 02 години ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , студенти Вищого професійного училища м. Каменя-Каширського, нанесли йому в гуртожитку тілесні ушкодження (а.с.п. 85-86).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 40 від 02.03.2016 року у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців і садна в ділянці обличчя, синців в ділянці шиї справа і правого плечового суглобу; синці утворились від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останнього (останніх), з мінімальною кількістю не менше п`яти, садно від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею останнього, в кількості одного контакту; терміном утворення не більше 2-3 діб до моменту експертизи, можливо при вказаних у постанові слідчого обставинах. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді синців і садна в ділянці обличчя, синців в ділянці шиї справа і правого плечового суглобу, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно з протоколами проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 05.03.2016 року за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , останні вказали за яких обставин потерпілому ОСОБА_9 були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_5 та механізм їх спричинення, що в цілому узгоджується з їхніми показаннями, які вони дали у судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 16.03.2016 року за участю ОСОБА_6 вбачається, що останній вказав, за яких обставин ним та ОСОБА_5 було вчинено злочин та показав механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, а також нанесення тілесних ушкоджень останньому ОСОБА_5 , що узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні (а.с.п. 116-122).

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 15.03.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що під час його проведення останній вказав, за яких обставин зайшов з ОСОБА_6 у кімнату потерпілого, як ОСОБА_6 ухопив ОСОБА_20 за одяг та наніс останньому удар кулаком, а також показав механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (а.с.п. 123-129).

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони в цілому узгоджуються між собою, суттєвих суперечностей не містять і у своїй сукупності відтворюють події, що відбулися о 02 годині 29 лютого 2016 року в приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , і свідчать про те, що дії обвинувачених були поєднані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Обвинувачені виявили усвідомлене зневажливе ставлення до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності і добропристойності, демонструючи свою силу чи вищість, неповагу до особи, людської гідності та байдужість ставлення до законів і правил поведінки в суспільстві, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, у нічну пору доби в приміщені гуртожитку навчального закладу застосували до потерпілого насильство, поєднане із заподіянням йому легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), яка виразилася в заподіянні потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повністю доведена.

Органами досудового слідства у вину обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ставилося вчинення хуліганства групою осіб за попередньою змовою.

Разом з тим, досліджені безпосередньо судом докази не підтверджують висновків досудового слідства про наявність між обвинуваченими попередньої змови на вчинення хуліганства групою осіб, як про це вказується в обвинувальному акті, а тому таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину за попередньою змовою належить виключити з обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який є злочином проти громадського порядку та моральності, відноситься до категорії умисних злочинів середньої тяжкості, за своєю юридичною кваліфікацією має кваліфікуючу ознаку, що збільшує ступінь його небезпечності, та пов`язаний із заподіянням тілесних ушкоджень.

Судом враховуються дані про особи обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, є особами молодого віку, по місцю проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, по місцю колишнього навчання останній характеризуються негативно, ОСОБА_5 по місцю колишнього навчання та проживання характеризується позитивно.

Враховує суд також і наслідки від дій обвинувачених у виді заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому, а також відшкодування кожним із них останньому спричиненої шкоди, що підтверджується поданими суду і дослідженими в судовому засіданні розписками ОСОБА_9 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обвинувачені висловили жаль з приводу вчиненого, просили у судовому засіданні в потерпілого вибачення, намагаючись виправити ситуацію. Окрім того, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дали визнавальні показання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення ними злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене і беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, а також те, що потерпілий ОСОБА_9 просив суворо обвинувачених не карати та не позбавляти волі, суд приходить до висновку, що кожному з обвинувачених необхідно призначити покарання в межах санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинений ними злочин, у виді обмеження волі на строк два роки, і вважає, що виправлення кожного з них можливе без реального відбування цього покарання, а тому їх належить, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, та покласти на них обов`язки, передбачені п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку суду, таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення кожного з обвинувачених і попередження вчинення нових злочинів, дозволить здійснювати контроль з боку кримінально-виконавчої інспекції за їх поведінкою та змусить обвинувачених поважати і дотримуватись закону про кримінальну відповідальність.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 і ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1