Справа №487/7734/15-к 27.05.2016
Провадження № 11-кп/784/462/16
Категорія ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3; 186 ч. 2; 162 ч. 1 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
- ОСОБА_7 а засуджено за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України; -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційної скарги.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 30.10.2003 року Центральним райсудом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 років позбавлення волі;

2) 01.06.2005 року Заводським райсудом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 316, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.08.2007 року за відбуттям строку покарання;

3) 20.02.2008 року Центральним райсудом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

4) 01.07.2009 року Заводським райсудом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2014 року за відбуттям строку покарання; -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі

Постановлено:

- до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у виді домашнього арешту;

- початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку;

- на підставі ст. 72 КК України зарахувати у відбуття покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 16.09.2015 року по 30.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок в частині призначення покарання і звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 вважає призначене ОСОБА_7 покарання занадто суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого та обставинам вчиненого злочину. Твердить, що судом були враховані як пом`якшуючі покарання обставини лише щире каяття та відшкодування шкоди потерпілим, проте, судом не надано належної оцінки такій обставині, як тяжка хвороба обвинуваченого. При цьому посилається на те, що ОСОБА_7 тяжко хворіє на такі невиліковні хвороби: ВІЛ інфекцію В 20,4 (третя клінічна стадія), рецидивуючий кандидоз порожнини рота, змішаний гепатит ВАРТ, та потребує стаціонарних лікувань в лікарні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
1. На початку квітня 2015 року (точної дати та часу слідством не встановлено), ОСОБА_7 діючи умисно та протиправно, впевнившись, що його ніхто не бачить, переліз через паркан на територію двору на АДРЕСА_2 , а в подальшому через вхідні двері проник до будинку ОСОБА_9 , звідки таємно викрав: м`яку іграшку «Тигр» вартістю 800 грн.; столовий сервіз вартістю 900 грн.; два чайних сервізи вартістю 700 грн. кожний.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 3 100 грн.

2. Крім того, 10.04.2015 року в нічний час ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно та протиправно, впевнившись, що його ніхто не бачить, через вхідну калитку потрапив на територію домоволодіння на АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_10 металевий прес для вижимання винограду (виноградного соку), вартістю 650 грн., що був біля вхідних дверей до будинку. Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 650 грн.

3. Крім того, в кінці квітня 2015 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, впевнившись, що його ніхто не бачить, переліз через паркан на територію дачної ділянки АДРЕСА_4 , де через вхідні двері проник до належного ОСОБА_11 підсобного приміщення, звідки таємно викрав металеву драбину на 4 східці вартістю 500 грн.

Утримуючи викрадене, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 500 грн.

4. Крім того, в кінці травня 2015 року (точного часу та дати в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_7 впевнившись, що його ніхто не бачить, через вхідну калитку потрапив на територію двору на АДРЕСА_3 , де, діючи повторно, умисно та протиправно, через вікно проник до будинку ОСОБА_10 , звідки таємно викрав належну їй електром`ясорубку марки «Saturn» ST-FP1098-1600W вартістю 850 грн.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки 850 грн.

5. Крім того, 05.08.2015 року в першій половині дня (точного часу в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_7 , впевнившись, що його ніхто не бачить, через вхідну калитку потрапив на територію двору домоволодіння на АДРЕСА_3 , де, діючи повторно, умисно та протиправно, через вікно потрапив до будинку ОСОБА_10 , звідки таємно викрав: мобільний телефон марки Samsung-GT-E1200 М вартістю 350 грн.; сім-карту мобільного оператора МТС, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє; грошові кошти в сумі 1 600 грн.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки 1 950 грн.

6. Крім того, 12.08.2015 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись на проїжджій частині АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_12 і у нього виник умисел на викрадення її майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 та шляхом ривку зірвав з її рук сумку, в якій знаходилися гаманець з грошовими коштами в сумі 100 грн, одна 0,5 л. пляшка горілки «Пшенична», одна 2 л. пляшка пива «Чернігівське».

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 100 грн.

7. Крім того, на початку серпня 2015 року (точного часу слідством не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись на території Центрального ринку м. Миколаєва, підійшов до торгівельного кіоску ОСОБА_13 та, реалізуючи свій злочинний намір, таємно викрав з прилавку кіоску мобільний телефон марки Nokia 200 ASHA, вартістю 381,80 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 381,80 грн.

8. Крім того, 26.08.2015 року у вечірній час ОСОБА_7 , впевнившись, що його ніхто не бачить, через вхідну калитку потрапив на територію двору домоволодіння на АДРЕСА_3 , де, діючи повторно, умисно та протиправно, проник до будинку ОСОБА_14 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки Samsung-GT-E1202 вартістю 300 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на суму 300 грн.

9. Крім того, в ніч з 08 на 09 вересня 2015 року (точного часу слідством не встановлено), ОСОБА_7 , впевнившись, що його ніхто не бачить, через вхідну калитку потрапив на територію двору домоволодіння на АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку ОСОБА_15 , звідки таємно викрав пральну машинку марки «Отрада» вартістю 400 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на суму 400 грн.

10. Крім того, 16.09.2015 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_7 знаходився на АДРЕСА_5 та в цей час у нього виник умисел на незаконне проникнення до розташованого там домоволодіння АДРЕСА_6 , належного ОСОБА_16 . Реалізуючи злочинні наміри, ОСОБА_7 направився до вказаного домоволодіння та через паркан проник на територію двору житлового будинку ОСОБА_16 , чим порушив конституційне право громадянина на недоторканість володіння.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги першого; заперечення прокурора ОСОБА_8 проти апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали кримінальних проваджень № 0004145, № 0004562, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України за обставин, викладених у вироку суду, правильність кваліфікації його дій та встановлені судом фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом вирок у цій частині не переглядається.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірної суворості призначеного покарання є безпідставними.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам статей 50, 65, 66 КК України. Судом першої інстанції в повній мірі враховано: вчинення ОСОБА_7 впродовж певного часу низки злочинів, більшість з яких відноситься до тяжких; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є раніше судимим, характеризується посередньо, страждає на ряд важких хвороб та потребує лікування; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття обвинуваченого та часткове відшкодування шкоди потерпілим поверненням викраденого майна.

За такого, суд першої інстанції врахував всі ті обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Що стосується стану здоров`я обвинуваченого, то суд першої інстанції належним чином врахував ці дані про особу обвинуваченого і не знайшов підстав для визнання їх обставиною, що пом`якшує покарання.

Апеляційний суд погоджується з такою оцінкою зазначених даних про особу ОСОБА_7 і також приходить до висновку про відсутність підстав для визнання зазначених даних про його особу пом`якшуючою покарання обставиною.

А тому апеляційна скарга в цій частині є безпідставною.

Також непереконливими є і доводи захисника про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Так, апеляційний суд при цьому бере до уваги конкретні обставини вчинених обвинуваченим злочинів, зокрема: що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим, лише через півроку після звільнення з місць позбавлення волі почав вчиняти умисні корисливі злочини і протягом незначного часу - наступних п`яти місяців - вчинив десять епізодів злочинної діяльності.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до переконання, що призначене покарання відповідає його меті у відповідності до вимог ст. 50 КК України, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_7 покарання є законним та справедливим, призначено у мінімальних межах для призначених судом видів покарання, передбачених санкціями ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України і відсутні підстави вважати його надмірно суворим.

Покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено із застосуванням найбільш м`якого принципу - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому відсутні підстави вважати і остаточно призначене ОСОБА_7 покарання надмірно суворим.

З огляду на зазначене відсутні підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та для зміни вироку, про що просив апелянт, а тому апеляційна скарга захисника і в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2016 року, яким ОСОБА_7 а засуджено за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуюча:

Судді: