УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційні скарги засудженої

ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова

від 08 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від

11 січня 2016 року, а також клопотання про поновлення їй строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень,
в с т а н о в и л а :
За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня

2015 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 1 місяць.
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду касаційної інстанції з ідентичними за змістом касаційними скаргами, в яких ставить питання про перегляд постановлених щодо неї зазначених судових рішеннь.
Перевіривши касаційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають поверненню особі яка їх подала на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як вбачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень та інформації, що міститься в провадженні за скаргою, ухвала Апеляційного суду Чернігівської області щодо ОСОБА_4 була проголошена 11 січня

2016 року, і з врахуванням того, що засуджена на день проголошення ухвали апеляційного суду під вартою не перебував, останній день подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції є 12 квітня 2016 року.
Однак засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду касаційної інстанції зі скаргами 10 червня 2016 року (згідно її підписом на касаційній скарзі), тобто після закінчення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Наведені у клопотанні засудженої доводи про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження постановлених щодо неї судових рішень, не містить обґрунтованих підстав поважності пропуску нею цього строку.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити засудженій ОСОБА_4 у поновлені строку на касаційне оскарження.
Касаційні скарги засудженої ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути останній.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3