Справа № 457/453/16-к
провадження №1-кс/457/60/16
У Х В А Л А
21 квітня 2016 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області,
з участю прокурора ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 звернувся до Трускавецького міського суду зі скаргою на бездіяльність Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.
Свою скаргу мотивує тим, що 14.04.2016 року ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 139 КК України та посягання на вчинення злочину, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Вказана заява-повідомлення була прийнята Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, що підтверджується наданим йому талоном-повідомленням. У поданій ним заяві йшлося про те, що директор санаторію «Батьківщина», заздалегідь повідомлений про стан здоров`я його матері і про неможливість безпечно самостійно пересуватись та повну залежність від сторонніх осіб у виконанні побутових потреб і підтвердженого документально. Директор санаторію «Батьківщина» в присутності начмеда навмисно створив умови, в яких виникла загроза життю його матері, заборонивши йому супроводжувати його матір по санаторію у столову, лікувальний корпус. Це унеможливило його надавати матері допомогу у пересуванні, забезпеченні соціально-побутових потреб. Його мати має проблеми з зором, страждає на гіпертонічну хворобу. За таких дій медичних працівників санаторію «Батьківщина» виникла пряма загроза життю його матері. Просив зобов`язати Трускавецьке ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознакам складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України.
Скаржник у судовому засіданні свою заяву підтримав та суду пояснив, що ним було подано заяву про злочин, в якій чітко зазначено, що медичними працівниками санаторію «Батьківщина» було вчинено умисні дії, які могли зашкодити життю та здоров`ю його матері. Просив скаргу задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , посилаючись на її безпідставність, оскільки в заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник не вказав обставин, які б свідчили про вчинення злочину. Працівниками правоохоронних органів проводиться перевірка фактів, викладених у заяві, результати розгляду якої будуть предметом перевірки прокурора.
Заслухавши думку скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали надані Трускавецьким ВП Дрогобицького ГУНП у Львівській області, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, зокрема, і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів заяви поданої до Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 14 квітня 2016 року, ОСОБА_3 вказує про вчинене, на його думку, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.1 ст. 136, ч. 1 ст. 139 КК України, директором та медичними працівниками санаторію «Батьківщина».
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і, отже, зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Вказані положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні відомості про вчинення злочину, наявність ознак злочину. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06 листопада 2015 р. врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу поліції, у яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або КУпАП і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно зі змістом скарги заявник вважає, що його матір було завідомо залишено без допомоги, коли вона перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через старість. ОСОБА_3 вказує, що працівниками санаторію «Батьківщина» не було надано належної медичної допомоги матері ОСОБА_5 , йому чинились перешкоди у наданні допомоги матері у пересуванні санаторієм, що могло завдати шкоди її здоров`ю.
У заяві ОСОБА_3 не викладено обставин, які б очевидно і достатньо свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а тому таку, було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській обл. та передано уповноваженому працівнику поліції для розгляду.
З матеріалів, наданих Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, вбачається, що по матеріалах ЖЄО № 878 від 14.04.2016 року за заявою ОСОБА_3 було прийнято висновок. Працівниками поліції в ході перевірки було опитано заявника, завідувача першого терапевтичного відділення санаторію «Батьківщина» ОСОБА_6 та заступника директора по медичній частині санаторію «Батьківщина» ОСОБА_7 . Громадянка ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 за час перебування в санаторії «Батьківщина» надано весь спектр санаторно-медичного лікування, в наслідок чого стан здоров`я хворої покращився про що свідчать повторні аналізи. ОСОБА_7 у своїх поясненнях зазначав, що на протязі усього часу перебування громадянки ОСОБА_5 в санаторії поруч з нею постійно перебував її син, який своїми діями перешкоджав роботі медичних працівників. Висновком по матеріалах заяви встановлено, що даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення відсутні, тому подальший розгляд матеріалів ЖЄО № 878 припинено, про що повідомлено заявника ОСОБА_3 листом 20.04.2016 року № 2110/46/01-2016.
Також на думку слідчого судді не заслуговують на увагу пояснення скаржника про те, що його матір не має можливості самостійно пересуватись та залежна від сторонніх осіб, так як заявником не надано жодного письмового висновку про це. Однак в історії хвороби зазначено, що вона є інвалідом ІІ групи. Окрім того, висновком по матеріалах заяви Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області встановлено, що в санаторії поруч з ОСОБА_5 постійно перебував її син, що свідчить про те що жодних перешкод у спілкуванні та наданні побутової допомоги працівниками санаторію скаржнику не чинилось.
Враховуючи заслухані пояснення у судовому засіданні скаржника та досліджені в судовому засіданні матеріали, заява ОСОБА_3 від 14 квітня 2016 рокухоча і містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які у своїй заяві посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації його заяви у ЄРДР.
Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області. До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не заяви, які не вказують про наявність події кримінального правопорушення, а тільки мають формальну назву «заява про злочин (кримінальне правопорушення)».
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки скаржник в заяві не вказав фактичних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214-216, 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1