Провадження № 11-кп/783/234/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження №0000552 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 06.09.2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидів Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року,-

встановила:
цим вироком, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком - 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3616 (три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 20 коп.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишено без зміни домашній арешт.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 05 вересня 2014 року біля 19 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Львові по вулиці Пасічній у напрямку до вул. Личаківської, при проїзді ділянки в районі будинку № 129-А, що відноситься до вул. Пасічної, порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка»); Розділу 2 п.п.2.3 б), д), 2.9 а); Розділу12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, у результаті чого, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину дороги під кутом до її елементів, рухаючись назустріч автомобілю зліва направо за напрямком його руху, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвело до наїзду на ОСОБА_10 . В подальшому, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог Розділу 2 п. 2.10 ПДР України місце події залишив. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови у вигляді множинних багатоуламкових переломів передньої та середньої черепних ямок, вогнищевих крововиливів в м`які мозкові оболонки в обох лобних, скроневих ділянках та в ділянці мозочка по нижній поверхні і дифузно на основі головного мозку, крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в чільній ділянці, переломів кісток та хрящів носа, підвивиху 1-го зуба на верхній щелепі справа, множинних саден в чільній ділянці голови посередині та справа з переходом в міжбрівну ділянку та на праву скроню, забійної рани в ділянці головки правої брови, по одному синцю в обох орбітальних ділянках та саден на фоні синця на верхній повіці лівого ока, забійної рани на спинці носа, синця на правому крилі носа, темно-вишневого крововиливу на білковій оболонці правого ока, біля зовнішнього його кута, множинних саден в ділянці правої щоки з переходом на шкіру верхньої та нижньої губи справа, ділянки правої виличної кістки, шиї справа та праву навушну ділянку, забійної рани на підборідді справа, темно-вишневого крововиливу та 2-х забійних ран на перехідній каймі нижньої губи з переходом на слизову оболонку її, саден в ділянці кута нижньої щелепи зліва з переходом в ліву завушну ділянку; тупої травми шиї у вигляді перелому лівого рогу під`язикової кістки з крововиливами в оточуючі м`які тканини; тупої травми грудної клітки та живота у вигляді косо-поперечного перелому грудини через тіло від 2-го міжребер`я зліва до 3-го міжребер`я справа з ушкодженням пристінкової плеври та з крововиливами в оточуючі м`які тканини, переломів ребер зліва: 3,5,6-го по середньо-ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври та з крововиливами в оточуючі м`які тканини, справа: 5-го по середньо-ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври та з крововоливами в оточуючі м`які тканини 3,4,5-го по середньо-пахвовій лінії, без ушкодження пристінкової плеври з крововоливами в оточуючі м`які тканини, 11,12-е по білях ребтовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври та з крововоливами в оточуючі м`які тканини, наявності в плевральних порожнинах біля 1000 мл (гемоторакс), в черевній порожнині біля 2500 мл (гемоперитонеум) вільної рідкої крові, крововиливів під плевру та у тканину обох легень по задніх поверхнях та в прикореневих ділянках, крововиливів в навколоаортальну клітковину в поперековому відділі, розриву навколосерцевої сорочки з крововиливами в оточуючі м`які тканини переднього середостіння, крововиливу по передній поверхні серця під епікард, крововиливу в брижу тонкого кишківника, крововиливів в оточуючі м`які тканини підшлункової залози, множинних розривів капсули і тканини печінки по діафрагмальній поверхні та в ділянці воріт, крововиливу в обидві навколониркові капсули, масивного осаднення шкіри на передньо-правій поверхні грудної клітки та живота з переходом в праву грижову ділянку спини, множинних синців на правій боковій поверхні живота, масивного осаднення шкіри на правій боковій поверхні живота з переходом на праву бокову поверхню ділянки тазу, синця в правій здухвинній ділянці, забійної рани в правій пахвовій западині; тупої травми верхніх та нижніх кінцівок у вигляді багатоуламкового перелому правої стегнової кістки і темно-вишневим крововиливом в оточуючі м`які тканини та утворенням кишені, крововиливу у м`які тканини лівої гомілки, перелому лівої стегнової кістки з темно-вишневим крововиливом і оточуючі м`які тканини та утворенням кишені, неповного поперечного перелому верхньої третини правої великогомілкової кістки з сформованим кістковим мозолем та косо-повздовжного перелому правої великогомілкової кістки по зовнішній поверхні в цій же ділянці з крововиливом в оточуючі м`які тканини, 2-х синців на задньо-зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, синця на задньо-внутрішній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу з переходом на внутрішню поверхню правого передпліччя у верхніх та середніх третинах, множинних саден по задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу та внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, а також на задній поверхні правого передпліччя у верхній та середній третинах, множинних ран шкіри на задній поверхні правого плеча в нижній третині, синців на тильній поверхні правої китиці, в ділянках головок 3,4-го пальців, множинних ран на внутрішній поверхні основної фаланги 5-о пальця та в ділянках головок 4,5-го пальців правої китиці по тильній поверхні, 3-х саден на задній поверхні ділянки лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню лівого плеча в нижній третині та передньо-внутрішню поверхню лівого передпліччя у верхній третині, синця на тильній поверхні лівої китиці з переходом на долонну поверхню в ділянці горба 1-го пальця, 2-х ран на тильній поверхні 1-го пальця лівої китиці, однієї рани на середній фаланзі 3-го пальця, одної рани на нігтьовій фаланзі 4-го пальця, двох ран на середній фаланзі 5-го пальця, масивного осадження передньо-зовнішньої поверхні правого стегна з переходом в ділянку правого колінного суглобу та правої гомілки у верхній та середній третині, синця та садна на зовнішньо-задній поверхні лівого стегна в середній та нижніх третинах, множинних дрібних саден на зовнішній поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третини, садна на передній поверхні ділянки лівого колінного суглобу, синця на зовнішній поверхні ділянки лівого колінного суглобу, по одному синцю на внутрішній поверхні ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу та на внутрішній поверхні лівої стопи в ділянці горба 1-го пальця, синця на внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, забійної рани на передньо-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, множинних синців на зовнішньо-задній поверхні нижньої третини правого стегна з переходом на зовнішню поверхню ділянки правого колінного суглобу та праву гомілку у верхній третині, саден на задній поверхні правого стегна в нижній третині, які були небезпечними для життя у момент заподіяння та призвели до смерті.

Не погоджуючись із даним вироком, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить, прийняти до розгляду апеляційну скаргу, відкрити провадження по ній, вирок Сихівського районного суду м.Львова від 23.12.2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 3 роки, в решті вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуваний вирок незаконний у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Апелянт зазначає, що суд не зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї особи, після злочину намагався втекти з місця події, однак був затриманий працівниками міліції, призначив покарання ОСОБА_6 на підставі ст.. 75 КК України та звільнив його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Апелянт вважає, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання і роботи, відшкодування шкоди потерпілим та перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, якими суд першої інстанції обґрунтував можливість застосування вимог ст. 75 КК України, необхідно врахувати як пом`якшуючі обставини при призначенні покарання ОСОБА_6 у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечили подану апеляційну скаргу, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про скасування вироку лише в частині призначеного покарання та ухвалення нового у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів, керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 "Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку" та ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діянні та кваліфікації дій останнього.

Щодо призначеного ОСОБА_6 покарання та звільнення його від відбування такого, то обґрунтуваннями позиції колегії суддів є:

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та по місцю роботи та має на утриманні двох дітей. Крім того, враховано пом`якшуючі покарання обставини, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, а також враховано обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 з часу вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, а саме з 05 вересня 2014 року ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальностей не притягався, з 22 лютого 2010 року, згідно Наказу №1 від 19 жовтня 2010 року, і по даний час працює на посаді автомеханіка в ТзОВ «Форвард-Сервіс», на якому позитивно характеризується. За місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, добрий сім`янин, доброзичливий, ввічливий, алкогольними напоями не зловживає, громадського порядку не порушує, скарг від сусідів та односельчан на ОСОБА_6 не надходило. Крім того, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо врахування того, що на утриманні в обвинуваченого є двоє дітей (неповнолітня та малолітня), факт народження яких підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвами про народження:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , видане 04 листопада 2000 року, - т.1 а. с. 39;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_3 , видане 04 листопада 2003 року, - т. 1 а. с. 39.
Крім того, судом враховано позицію потерпілої ОСОБА_13 , яка полягає у призначенні обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки той вчинив злочин з необережності, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду, вибачився перед нею та членами її родини за вчинене, що свідчить про бажання обвинуваченого ОСОБА_6 виправитися.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_6 , наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів не бере до уваги доводи прокурора щодо неправильного застосування судом вимог ст. 75 КК України та безпідставного звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та не погоджується з такими.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування такого з випробуванням.

Згідно абзацу 2 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року, рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Колегія суддів вважає, що, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції дотримався вищезазначених норм закону у повному обсязі, навівши у вироку переконливі доводи на підтвердження прийнятого рішення про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, щодо неврахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї особи, після вчинення злочину намагався втекти з місця події, однак був затриманий працівниками міліції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі зазначені у вироку суду і їм надана відповідна оцінка.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі сторони обвинувачення доводи не містять правових підстав для скасування вироку суду. Також, колегія суддів при перевірці справи та прийнятого рішення не виявила невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, яке б тягнуло за собою скасування вироку суду. Отже, вирок суду першої інстанції щодо є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає. Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_2