Справа № 1-48/10
Номер провадження 1-48/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, румуна, не працючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

-

ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

Злочин вчинено при наступних обставинах: 23.10.2009 року, близько 15 години в с. Біла Церква Рахівського району, по вул. Леніна, неподалік будинку № 87, на автодорозі сполученням Мукачево-Рогатин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки „ВАЗ-21099, д.р.н. АО 5409 АН, рухаючись зі швидкістю 65 км/год в напрямку з смт. Великий Бичків в смт. Солотвино, побачивши пішоходів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які переходили проїжджу частину дороги зліва направо, при цьому порушили Правила дорожнього руху в Україні, а саме: п. 4.7 „ Пішоходи повинні переходити проїзну частину дороги по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів та узбіч; п.4.8 „ Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини дороги в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки; п.4.10 Перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких обєктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються; п. 4.14 а „Пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; п. 4.14 б „Пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на ішохідний перехід; й даними діями створили небезпеку для руху водієві ОСОБА_1, який маючи технічну можливість, не застосував екстренного гальмування аж до повної зупинки транспортного засобу в момент появи в полі його зору пішоходів, тобто виникнення небезпеки, й при цьому порушив Правила дорожнього руху України: п. 2.3.6 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, зтежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди; п. 12.4. „У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 спричинивши їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді ссадна лівого колінного суглобу, синця лівої надключичної ділянки, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, перелому талі лівої ключиці, перелому правої великогомілкової кістки та наїзд на пішохода ОСОБА_2 спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани попередньої поверхні лівої гомілки , внутрішньо-суглобового поперечного перелому велико-гомілкової кістки на рівні мищелків, поперечного перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, гемартрозу лівого колінного суглобу, повздовжнього перелому правого наколінника, а також внутрішньо-суглобового перелому сегневої кістки на рівні мищелків, прямого по своєму характеру перелому стернального кінця лівої ключиці, темно-червоного кольору крововиливу на внутрішній поверхні мяких тканин голови в тімяній області, субдуральних крововиливів в тімяних ділянках і середніх черепних ямках, вогнищевих та зливихсубарахноїдальних крововиливів і зливних вогнищ коркового геморагічного некрозу майже по всій базальній поверхні обох півкуль головного мозку, вторинних крововиливів у стовбур головного мозку, забою спинки носу з крововиливами в навколо очній ділянці, від яких ОСОБА_2 24.10.2009 року померла в ОСОБА_4 районній лікарні.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 вину в пред'явленому йому обвинуваченні по ст.286 ч.2 КК України, визнав повністю згідно викладеного в обвинувальному висновку і показав суду, що 23.10.2009 року, близько 14 години на автомобілі ВАЗ 21099 д.р.н. АО 5409 АН він поїхав з с. Біла Церква в смт. Великий Бичків, щоб здати на ремонт свій мобільний телефон. Здавши телефон на ремонт, близько 15 години виїхав з смт. Великий Бичків в напрямку с. Біла Церква. Заїхавши вже в населений пункт с. Біла Церква, на зустрічній для нього смузі руху, рухався гужовий транспорт, позаду якого йшло багато людей. Наблизившись до них він зрозумів, що це похорони, а тому швидкість автомобіля скинув до 20-30 км/год. Проїхавши людей, він став розганяти автомобіль, включивши четверту передачу й став рухатися зі швидкістю близько 60 км/год. Рухаючись по вул. Леніна по головній дорозі сполученням Мукачево-Рогатин, поблизу будинку №87, на його смузі руху, на відстані близько 1 м від роздільної смуги напрямків руху, побачив двох пішоходів-старих бабусь, які йшли поруч одна з одною тримаючись між собою за руки, переходили проїзджу частину дороги зліва направо, тобто з зустрічної для нього смуги руху на його смугу руху. Крім того, в місці де він виявив пішоходів на зустрічному для нього узбіччі стояв припаркований автомобіль типу „мікроавтобус. В момент коли побачив на проїзджій частині дороги двох пішоходів, відстань від нього до пішоходів була приблизно 20-30 м. Вони були з положенні, по відношенні до нього, боком правим плечем і при цьому рухалися. Побачивши на його смузі руху пішоходів, він подав звуковий сигнал, на який пішоходи ніяким чином не відреагували, продовжуючи рух, а тому він став гальмувати й скеровувати автомобіль праворуч до краю проїзджої частини дороги, однак, зіткнення керованого ним автомобілем з пішоходами всерівно відбулось, оскільки пішоходи не зупиняючись продовжували рух через проїзджу частину дороги, не дивлячись по сторонам й не реагуючи на дорожню обстановку. Зіткнення відбулось на відстані приблизно 1-1,5 м від правого краю проїзджої частини дороги. При цьому, в момент зіткнення, він автомобіль майже зупинив, оскільки після зіткнення проїхав приблизно 20 см. Удар відбувся передньою лівою частиною автомобіля. Удар по одному пішоходу прийшовся переднім бампером, від чого вона впала на праве узбіччя, а удар по другому пішоходу прийшовся передньою лівою фарою та лівою частиною лобового скла, від чого її відкинуло на асфальт до середини проїзджої частини дороги. Після цього, відразу вийшов з автомобіля, підійшов до лежачих на землі пішоходів й став надавати їм медичну допомогу. Поблизу місця ДТП знаходився його знайомий ОСОБА_5, який побачивши потерпілих від ДТП, на його прохання поїхав за лікарем до амбулаторії. Після прибуття лікаря, травмованих пішоходів було транспортовано в ОСОБА_4 районну лікарню.

24.10.2009 року дізнався, що внаслідок ДТП одна з пішоходів ОСОБА_2 в ОСОБА_4 лікарні померла, а друга ОСОБА_3 знаходиться на лікуванні в травматологічному відділенні лікарні з діагнозом перелом ключиці та перелом кістки ноги.

23.10.2009 року була похмура погода, без опадів, дорожнє покриття на місці ДТП було асфальтобетонне, без ям. Керований ним автомобіль був у справному стані. Гальмівна система працювала. Він перебував у тверезому стані.

На даний час він добровільно відшкодував всі витрати на лікування потерпілої ОСОБА_3, а також оплатив витрати родичів покійної ОСОБА_2 затрачені на її поховання, Просить його суворо не карати надати можливість виправитися.

Законний представник потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_6, показав суду, що в с. Біла Церква по вул.. Миру, 11 він проживає з дня народження. Поруч з даним будинком живе його рідна сестра ОСОБА_3, 1940. Оскільки сестра ОСОБА_3 похилого віку він допомагає їй по господарству та в інших справах.

23.10.2009 року він перебував вдома. Близько 13 години сестра ОСОБА_3 повідомила йому, що йде на похорони до покійної ОСОБА_7, після того вийшла з дому. Близько 15 години 23.10.2009 року, він також вирішив зийти до вулиці Леніна, щоб подивитись як пройдуть похорони. Прийшовши дов. Леніна став на тротуарі біля будинку № 87, що знаходиться праворуч дороги в напрямку смт. Солотвино. Він стояв на тротуарі до тих пір доки по правій частині проїзджої частини дороги в напрямку смт. Великий Бичків не пройшли люди до цвинтаря, який розташований вкінці села. Коли люди пройшли повз будинок № 87 по вул. Леніна, він побачив, що його сестра тримаючись за руки з ОСОБА_2, неподалік будинку, стали переходити з лівої частини дороги на праву в напрямку смт. Солотвино. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже доходили до роздільної смуги руху, він побачив легковий автомобіль чорного кольору, який рухався з смт. Великий Бичків в напрямку смт. Солотвино, і в цей час почув, що жінки, які стояли на тротуарі гукнули на ОСОБА_3 та ОСОБА_2, щоб ті зупинились і пропустили автомобіль, однак вони не реагуючи на зауваження продовжили рух виходячи на зустрічну смугу руху. Зблизившись, водій автомобіля став гальмувати, однак зіткнення всерівно відбулось, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились вже на відстані 1 м. від роздільної смуги руху на попутній для автомобіля частині дороги. Удар прийшовся передньою частиною автомобіля в область колін та стегна, від чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 впали на асфальт. Після наїзду водій автомобіля ОСОБА_1, вийшов з автомобіля, підійшов до лежачих на землі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, після чого попросив ОСОБА_5, щоб той поїхав за лікарем. Прибувши до місця ДТП швидка медична допомога транспортувала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в ОСОБА_4 районну лікарню.

Внаслідок ДТП в його сестри ОСОБА_3 перелом ключиці та ноги, а ОСОБА_2 24.10.2009 року померла в лікарні.

Після ДТП ОСОБА_1 повністю оплатив за лікування сестри ОСОБА_3, а також допомагає по господарству, а тому ні сестра, ні інші члени їх родини не мають до ОСОБА_1 жодних претензій, просить не позбавляти ОСОБА_1 посвідчення водія, поскільки він добровільно допомагає сестрі всім необхідним, також постійно довозить її до лікарні та доставляє продукти харчування.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, однак надав суду телеграму в якій просить справу розглянути без його участі, претензій до ОСОБА_1 не має, просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_5, покази якого досліджено в судовому засіданні і визнані підсудним правдивими показав, що 23.10.2009 року він перебував вдома, де здійснював роботи по господарству. Близько 15 години знаходився на подвірї й почув з автомобільної дороги галас. Вийшовши з подвіря до дороги, він побачив, що неподалік будинку № 87 по вул. Леніна, на правій частині проїзджої дороги в напрямку смт. Солотвино стоїть автомобіль ВАЗ 21099, що належить ОСОБА_1, мешканцю с. Біла Церква. Підійшовши до вказаного автомобіля, спереду автомобіля побачив лежачих на асфальті двох старих бабусь, яких він знав як мешканців с. Біла Церква. Поруч з бабусями стояв ОСОБА_1, який намагався надати допомогу бабусям піднімаючи їх з асфальту. ОСОБА_1, побачивши, що він підійшов до автомобіля попросив, щоб на своєму автомобілі поїхав за лікарем. Тоді він відразу на своєму автомобілі „Шевроле д.р.н. AJI 3940 АК поїхав до медичної амбулаторії, звідки привіз на місце ДТП лікаря, який надав медичну допомогу бабусям, після чого їх транспортували в ОСОБА_4

Пізніше зі слів своєї тещі ОСОБА_9, він дізнався, що землі ОСОБА_1, на своєму автомобілі рухався з смт. Великий Бичків в напрямку смт. Солотвино й неподалік будинку № 87 по вул. Леніна здійснив наїзд на двох бабусь, які переходили дорогу зліва направо в напрямку смт. Солотвино. Як повідомила йому теща, наїзд відбувся на правій смузі руху, тобто на попутній смузі руху автомобіля.

Свідок ОСОБА_9 покази якої досліджені в судовому засіданні і визнані підсудним правдивими, показала, що 23.10.2009 року вона перебувала вдома. Близько 15 години знаходилась на подвірї будинку біля вхідних воріт спостерігала за людьми, що проходили по дорозі, в звязку з похоронами покійної ОСОБА_7. Люди, що проходили рухалися правою частиною проїзджої дороги в напрямку смт. Великий Бичків. Близько 15 години люди пройшли повз її будинок і вона спостерігала за ними доки вони не були в полі її зору. На відстані близько 100 м. від її будинку в напрямку смт. Великий Бичків, вона побачила легковий автомобіль чорного кольору, який рухаючись з смт. Великий Бичків в напрямку смт. Солотвино, зрівнявшись з людьми, що брали участь в похоронах, повністю зупинився, й після того як люди пройшли став розганяти автомобіль. Через мить, вона візуально супроводжуючи рух автомобіля побачила, як даний автомобіль проїхавши від її будинку20-30 м в напрямку смт. Солотвино, різко гальмував й неподалік будинку № 87 по вул.. Леніна здійснив наїзд на двох жінок похилого віку-пішоходів, які рухалися під прямим кутом через дорогу до смуги руху автомобіля. При цьому, до наїзду, водій автомобіля скеровував автомобіль до правого краю проїзджої частини. Зіткнення відбулося на смузі руху водія, на відстані 2 м. від роздільної смуги напрямків руху. До зіткнення жінки рухалися паралельно одна одній, тримаючись за руки. Внаслідок удару автомобілем, одну з жінок відкинуло до середини проїзджої частини дороги, а другу до тротуару. Побачивши, що трапилась ДТП, вона вийшла з двору й побігла на місце ДТП, де побачила, що водій автомобіля був ОСОБА_1, а пішоходами ОСОБА_3 та ОСОБА_2. В момент коли вона підійшла, ОСОБА_1Ю вже вийшов з автомобіля й підіймав з асфальту ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Після цього, на прохання ОСОБА_1, її зять ОСОБА_5 поїхав за лікарем, який прибувши на місце ДТП надав допомогу потерпілим та наказав транспортувати їх в ОСОБА_4 PJI.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1 винність його у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується матеріалами справи, а саме:

протоколами огляду та затримання автомобіля ВАЗ 21099 д.р.н. АО 5409 АН.

а.с. 13

протоколом відтворення обстановки та обставин події

а.с. 39-44

висновком судово - медичної експертизи ОСОБА_3 № 541 від 12.11.2009 року, згідно якого у неї виявлено тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості.

а.с. 29-30,69-70

висновком судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_2 № 540 від 12.11.2009 року, згідно якого у неї виявлено тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла.

а.с. 22-27, 64-65

висновком судової автотехнічної експертизи № 2360 від 06.11.2009 року, згідно якої:

на момент ДТП гальмівна система автомобіля НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані і могла виконувати своє функціональне призначення;

на момент ДТП система рульового керування автомобіля НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані і могла виконувати своє функціональне призначення.

а.с. 48-51

висновком судової автотехнічної експертизи № 2061 від 11.11.2009 року, згідно якого:

1. В даній ситуації в момент негайного гальмування і блокування коліс автомобіля НОМЕР_1 швидкість його руху складала величину близько 65 км/год

2. Водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 за даної ситуації мав технічну можливість попередити наїзд на пішоходів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування із зупинкою до місця на наїзду, з моменту виникнення небезпеки для руху.

3. В даних дорожніх обставинах , з технічної точки зору водій автомобіля, ВАЗ-21099 д.р.н АО 5409 АН ОСОБА_1, повинен був керуватись п.п. 2.3 б; 12.3; 12.4; Правил дорожнього руху України

4. В даних дорожніх обставинах , з технічної точки зору пішоходи, для уникнення ДТП повинні були керуватись п.п. 4.7; 4.8; 4.10; 4.14 а; 4.14. б Правил дорожнього руху України

5. З технічної точки зору, причиною настання ДТП, є факт невідповідності дій водія ВАЗ-21099 д.р.н АО 5409 АН ОСОБА_1 технічним вимогам п.п. 2.3 б; 12.3; 12.4; Правил дорожнього руху України, тобто факт Рузу зі швидкістю 65 км/год, що перевищує допустиму в населених пунктах швидкість 60 км/год, не застосування вчасно екстренного гальмування, чим він себе позбавив технічної можливості уникнути скоєння наїзду на пішоходів.

До виникнення даного ДТП спричинив також і факт невідповідності дій пішоходів ОСОБА_2Ю, та ОСОБА_3, технічним вимогам п.п. 4.7; 4.8; 4.10; 4.14 а; 4.14. б Правил дорожнього руху України, тобто перехід ними проїзної частини дороги поза пішохідним переходом, неочікуваний вихід їх на проїзну частину дороги в момент, коли вони не впевнились в безпеці переходу та у відсутності транспортного засобу, який наближається до місця переходу, чим створили небезпеку для руху водієві автомобіля ВАЗ 21099 д.р.н. АО 5409 АН ОСОБА_1

а.с. 57-60

Суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 286 ч.2 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Цивільний позов по справі не заявлено

Судові витрати по справі за проведення авто технічних експертиз в сумі 973,56 грн. слід стягнути з ОСОБА_1Ю, в користь експертної установи переказавши вказані кошти на р/р 0411, МФО 812016, Код , банк УДК в Закарпатській області в відміткою «за виконання експертизи».

Речовий доказ: легковий автомобіль НОМЕР_2, який знаходяться на зберіганні в ОСОБА_1 по вступу вироку в законну силу залишити йому як власнику.

Обираючи вид і міру покарання підсудному суд враховує як помякшуючі гак і обтяжуючі вину обставини.

Помякшуючими вину обставинами суд враховує те, що ОСОБА_1 вину свою у скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, характеризується позитивно, має визначене місце проживання, зобовязався не скоювати правопорушень у майбутньому, є молодим за віком, відшкодував всі завдані збитки, те, що потерпілі не мають до нього жодних претензій.

Обтяжуючих вину обставин відносно ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в суді не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, особу винного його щире каяття, те, що активно сприяв розкриттю злочину, його позитивну характеристику, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі, що відповідає санкції ст. 286 ч. 2 КК України, без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки відшкодував всі завдані збитки, потерпілі просять його суворо не карати та не позбавляти посвідчення водія, та застосувати, до його особи правила ст. 75 КК України, і звільнити ОСОБА_1 від покарання, поскільки послідуюче виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ст. 286 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі за проведення авто технічних експертиз в сумі 973,56 грн., в користь експертної установи переказавши вказані кошти на р/р 0411, МФО 812016, Код , банк УДК в Закарпатській області в відміткою «за виконання експертизи».

Речовий доказ: легковий автомобіль НОМЕР_2, який знаходяться на зберіганні в ОСОБА_1 по вступу вироку в законну силу залишити йому як власнику.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Тулик І.І.