Ухвала
іменем україни

22 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001472 щодо
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1100 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 455,04 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн моральної.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

31 жовтня 2014 року приблизно о 10.40 год. ОСОБА_6 у кабінеті будівлі Костянтинівського міського виконавчого комітету на вул. Леніна, 260, у м. Костянтинівці Донецької області на ґрунті неприязних відносин завдав ОСОБА_7 одного удару в обличчя.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про зміну постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону. Вважає, що суд неправильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в сумі 1100 грн, оскільки мав визначити його розмір у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить призначити засудженому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 125 КК у касаційній скарзіне оспорюється.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність при визначенні засудженому розміру штрафу, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги і перевіряє правильність застосування цими судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.

Згідно зі ст. 53 КК розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. Тобто покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.

При цьому відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Верховний Суд України, рішення якого в силу ст. 458 КПК є обов`язковими для всіх судів України, в постанові від 01 жовтня 2015 року (справа 5-154кс15) виклав свою правову позицію з питання застосування ст. 53 КК, яка зводилась до того, що кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1100 грн, не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, або у сумі, кратній йому, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене судові рішення щодо засудженого в частині призначеного покарання підлягають зміні шляхом зменшення розміру штрафу до 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
На підставі ст. 53 КК пом`якшити ОСОБА_6 призначене покарання у виді штрафу до 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3