Справа № 621/1296/16-к
Провадження № 1-в/621/127/16
У Х В А Л А

22 липня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду
клопотання Зміївського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції
Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області
«Про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_4 »,
В С Т А Н О В И В :
02.02.2016 року вироком Зміївського районного суду Харківської області
засуджено ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням
ст.ст. 75,76 КК України, з випробуванням, строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 був покладений обов`язок:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи
або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
22.03.2016 року вказаний вирок суду від 02.02.2016 року відносно ОСОБА_4
надійшов на адресу Зміївського РВ КВІ та був прийнятий останнім на виконання.
Засуджений ОСОБА_4 не був взятий на облік до Зміївського РВ КВІ, оскільки
на виклики інспекції на 31.03.2016 року, на 11.03.2016 року не з`явився.
Подання Зміївського РВ КВІ від 12.04.2016 року про здійснення приводу засудженого
ОСОБА_4 виконано також не було, внаслідок відсутності останнього за місцем
проживання та виїзду на проживання в м. Мерефу.
Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , на підставі ст. 164 КВК України
та підрозділу 6 Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та
Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження
Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та
здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», Змиіївським КВІ
проводились першочергові розшукові заходи, однак місцезнаходження засудженого
ОСОБА_4 встановлено не було.
Матеріали першочергових розшукових заходів були направлені до Зміївського ВП
Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області для оголошення ОСОБА_4
у розшук.
Згідно повідомлення Зміївськиго ВП ГУНП в Харківській області матеріали для
проведення подальших розшукових заходів та оголошення в розшук ОСОБА_4 були
направлені до УІАЗ ГУНП в Харківській області 25.05.2016 року.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 не з`явився для постановки на облік, надав
недостовірну інформацію про місце постійного проживання, Зміївським РВ КВІ вбачається
порушення засудженим ОСОБА_4 порядку та умов відбування покарання з випробуванням,
який вважає на необхідне вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування
покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направлення його для відбування
покарання, призначеного Харківським районним судом Харківської області від 02.02.2016
року.
В судовому засіданні представник Зміївського районного відділу кримінально
виконавчої інспекції ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреностей від 21.07.2016 року
та від 22.07.2016 року, клопотання КВІ підтримує, просить задовольнити його у повному
обсязі.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні 21.07.2016 року клопотання не визнав
та пояснив, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.02.2016 року
він був засуджений за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням
ст.ст. 75,76 КК України, з випробуванням, строком на 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України на нього був покладений обов`язок:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи
або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
У вказаному вироку суду зазначено місце його проживання за адресою:
АДРЕСА_1 .
Однак, за вказаною адресою він проживав до 15.02.2016 року, оскільки в нього виник
конфлікт з прабабусею та дідусем, які також проживають за вказаною адресою, і змушений
був поїхати на проживання спочатку до бабусі у м. Мерефа, а потім до матері в м. Харків.
Він не отримував лист з викликом до Зміївським РВ КВІ та не знав де ця інспекція
розташована у м. Зміїв. Йому не роз`яснявся порядок відбуття покарання.
Просить не скасовувати щодо нього звільнення від відбування покарання
з випробуванням. Має намір прибувати на реєстрацію у призначені дні та не порушувати
порядок відбуття покарання.
В судове засіданні 22.07.2016 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився, будучи
особисто повідомленим про місце та час продовження розгляду справи, тому суд продовжує
розглядати клопотання, згідно ч. 4 ст. 539 КПК України, оскільки неприбуття в
судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду
подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши представника Зміївського РВ КВІ, засудженого ОСОБА_4 ,
дослідивши матеріали, вислухавши прокурора, вважає, що клопотання Зміївського РВ КВІ
не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього
обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні
стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє
засудженого для відбування призначеного покарання.
Із законодавчого визначення слідує, що несприятливі правові наслідки у виді
направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання визначаються
його поведінкою протягом іспитового строку за умов невиконання покладених на нього
обов`язків, недопущення систематичних правопорушень, що потягли за собою
адміністративні стягнення, не вчинення нового злочину і цим самим доведено своє
виправлення.
У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання
законодавчо визначених умов.
Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з
випробуванням, та його порядок визначений Кримінально виконавчим Кодексом України,
де ст. 166 цього Кодексу передбачено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від
відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього

судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до
адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього
застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування
покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з
обов`язків, які було покладено на нього судом
Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в
призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини,
що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які
документально підтверджені.
Як вбачається з матеріалів клопотання 02.02.2016 року вироком Зміївського
районного суду Харківської області засуджено ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 1 КК України
до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, з випробуванням,
строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 був покладений обов`язок:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи
або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
( а.с. 2-5)
Як вбачається з матеріалів клопотання, Зміївським РВ КВІ заявлено, що неявка
засудженого ОСОБА_4 для постановки на облік, надання недостовірної інформації
про місце постійного проживання, є порушення останнім порядку та умов відбування
покарання з випробуванням.
Суд вважає, що таке твердження Зміївського РВ КВІ є помилковим.
Судом встановлено, що станом на час засудження ОСОБА_4 вироком Зміївського
районного суду Харківської області від 02.02.2016 року, він дійсно проживав за адресою:
АДРЕСА_1 , як
і було зазначено у вироку суду.
Станом на 22.03.2016 року, коли вказаний вирок суду від 02.02.2016 року відносно
ОСОБА_4 надійшов на адресу Зміївського РВ КВІ та був прийнятий на виконання,
засуджений змінив місце проживання внаслідок сімейного конфлікту.
У період з 22.03.2016 року до 06.07.2016 року Зміївським РВ КВІ засудженому
ОСОБА_4 не був роз`яснений порядок відбуття покарання з випробування.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у вказаний період також не отримував і повістки
з викликом до інспекції.
Як зазначив в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 він не знав
місцезнаходження Зміївського РВ КВІ.
На думку суду, вказані обставини не можуть розцінюватись як порушення
засудженим ОСОБА_4 порядку відбуття покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не встановлено невиконання
засудженим ОСОБА_4 покладених на нього вироком суду обов`язків або систематичного
вчинення адміністративних правопорушень, що прямо визначено у ст. 78 КК України, для
застосування несприятливих правових наслідків шляхом направлення його для реального
відбування призначеного покарання.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у засудженого ОСОБА_4
не втрачено бажання стати на шлях виправлення та перевиховання.
За таких обставин суд вважає на необхідне відмовити у скасуванні звільнення від
відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_4 ..
На підставі викладеного,
керуючись ч. 2 ст.78 КК України
ст.ст.537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Зміївського районного відділу кримінально - виконавчої
інспекції Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області
«Про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_4 »- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом
7 днів з дня її оголошення.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1