ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді - Заріцького С.М,

при секретарі - Смілянець І.В.

за участі прокурора - КривошеїС.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, -

встановив:

20 січня 2011 року близько 22-ї години підсудний ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник на територію огородженого домогосподарства, що розташоване за адресою: смт. Димер Вишгородського району Київської області по вул. Петровського, 92 та підійшовши до погреба викрав скручену в рулон металеву сітку - рябиця довжиною 30м., вартістю 300 грн. погрузивши сітку на плече він виніс її за територію домоволодіння та заховав щоб на наступний день здати на пункт прийому металобрухту.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину і пояснив, що він не має постійного місця роботи та постійного заробітку, тому вирішив викрасти у свого знайомого сітку, які раніше бачив у нього

на подвірї. Викравши сітку він сховав її в кущах на території футбольного поля щоб наступного дня здати в пункт прийому металобрухту, але коли він повернувся наступного дня сітки

на місці не було. Згодом він відшкодував завдані потерпілому збитки.

Оскільки підсудний повністю визнав себе винним у скоєнні злочину і не оспорює

фактичних обставин справи, докази за згодою учасників судового розгляду в судовому засіданні не досліджувалися.

Дії підсудного щодо викрадення чужого майна, досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище.

При призначенні підсудному міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які сприяли вчиненню злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, суд не вбачає.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного, сприяння слідству, а також те, що підсудний має на утриманні неповнолітню доньку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству, позитивно характеризується за місцем проживання, а також відшкодував потерпілому завдані

збитки, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції його від суспільства і вважає за доцільне звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового почину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

-повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміні місця проживання:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити

ІД писку про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: