Провадження по справі №1-кс/317/473/2016
№ справи 317/3434/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Запорізького РВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого Запорізького РВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження.

Скаргу обґрунтовано наступним.

25 грудня 2015 року, приблизно о 17 годині водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «КРАЗ 8138», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині дороги без назви, яка веде від с. Лисогірки в напрямку автодороги Запоріжжя-Біленьке, на території с. Лисогірки, Запорізького району. Запорізької області з боку вул. 9 Травня в напрямку вул. Жовтневої (в напрямку автодороги Запоріжжя-Біленьке), в районі Т-образного перехрестя з вул. Центральною скоїв наїзд керованим ним причепом на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась у попутному з ним напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_7 отримала смертельні тілесні ушкодження.

Вказані відомості 25 грудня 2015 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002459 з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих дій:

?допитано потерпілу ОСОБА_3 ;

?допитано свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та водія ОСОБА_6 ;

?допитано неповнолітніх (малолітніх) свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;

?проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди;

?проведено комплексну комісійну судово-медичну та інженерно-транспортну експертизу з дослідження обставин і механізму ДТП (висновок № 41/к?165/166/16 від 12 липня 2016 року);

?допитано експерта ОСОБА_25 .

В той же час, на думку скаржника, органом досудового розслідування не в повній мірі було встановлено обставини ДТП, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду кримінального провадження:

1.Під час досудового слідства не встановлено розташування автомобіля на проїжджій частині, траєкторію руху автомобіля з причепом, а також занос завантаженого причепа під час руху. В разі заносу можливий контакт вказаного причепа з тілом дитини, що виключає дотримання безпечного бокового інтервалу під час руху.

2.Під час досудового слідства допитаний в якості малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_14 , 2003 року народження пояснив, що у момент, коли вони сходили з проїжджої частини і він обертався для того, щоб подивитися на автомобіль, що наближається до них, помітив, що правими колесами він їхав по правому для нього узбіччю, а лівими по проїжджій частині. Швидкість руху вказаного автомобіля вказати не зміг, так як в цьому не розуміється і особливого значення цьому не надавав. Він їхав не дуже повільно і не дуже швидко. Після цього, коли вони вже йшли по узбіччю, а автомобіль наближався до них, він ще раз звернув на нього увагу. Той також продовжував рух правими колесами по узбіччю. Більше на автомобіль він уваги не звертав. Пояснення свідка до уваги не прийнято

В разі якщо автомобіль рухався правими колесами по узбіччю, то також виключається дотримання безпечного бокового інтервалу, що не відповідає висновкам експертизи № 41/к-165/166//16 від 12 липня 2016 року згідно з яким під час руху водія ОСОБА_6 по проїзній частині, всі пішоходи знаходилися за межами проїзної частини (на узбіччях), на відстані безпечного інтервалу, тобто на такій відстані, яка гарантувала безпеку дорожнього руху, що виключало можливість створення небезпеки чи перешкоди для руху водія ОСОБА_6 , а тому у даному випадку при проїзді автомобіля ВАЗ-21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 повз дітей, які знаходились на узбіччі на безпечній відстані від смуги руху даного автомобіля дана ситуація не вимагала від водія особливої уваги.

3. Під час досудового слідства не встановлено, якими власне частинами транспортного засобу (причепу) були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій, тобто не встановлено повністю механізм ДТП, що виключає повне всебічне, й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.

4. Під час досудового слідства встановлено, що водій виявив на проїжджій частині дітей, не встановлено саме на якій відстані. Згідно п. 1.7 ПДР України водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності.

Виявлення дітей на проїжджій частині це виявлення для водія небезпеки для руху, в ході досудового слідства не надана оцінка щодо виконання ним вимог п. п. 1.7, 12.3 ПДР України саме під час виявлення дітей.

5. Під час досудового слідства не встановлено рухалась пішохід чи стояла в момент наїзду. Якщо за висновками слідства автомобіль рухався з безпечним боковим інтервалом, а малолітня пішохід йшла по узбіччі, то не встановлено:

- яким чином тіло дитини, яка йшла на узбіччі, опинилось між автомобілем та причепом, відстань між якими не більше 1 метра?

- чи зміщувалась тіло по ходу руху в сторону автомобіля з причепом?

- який час необхідно подолати з місця, де знаходилась пішохід в момент руху, до причепу?

- чи можливо з технічної точки зору потрапляння пішохода під причеп з урахуванням темпу руху пішохода, швидкості руху автомобіля, встановленого слідством безпечного бокового інтервалу?

6. Не взяті до уваги пояснення скаржника а також фотографія з місця пригоди із плямами крові на узбіччі, яким необхідно надати оцінку при встановлені місця наїзду на малолітню ОСОБА_7 .

7. ОСОБА_6 , в порушення вимог закону, повернуто автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп «КРАЗ 8138», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на які не накладено арешт, хоча вони є речовими доказами в кримінальному провадженні і повинні бути вилучені у водія.

На підставі викладеного, скаржник просила суд скасувати оскаржувану постанову та направити матеріали кримінального провадження до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, зобов`язавши орган досудового розслідування провести ряд слідчих дій для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25 грудня 2015 року.

В судовому засіданні скаржник та її представник підтримали вимоги поданої скарги та просили слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, оскільки вважає, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження винесено в повній відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, оскільки органом досудового розслідування було вжито всіх заходів для встановлення обставин в кримінальному провадженні та в діях водія ОСОБА_6 не встановлено порушень вимог Правил дорожнього руху України, які призвели до ДТП.

Слідчий суддя, вислухавши скаржницю, її представника та слідчого, прийшов до наступних висновків.

Статтею другою КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КПК України Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, при цьому, користується рядом повноважень, визначених ч. 2 ст. 40 КПК України.

Докази в кримінальному провадженні збираються та оцінюються в порядку, визначеному статтями 93 та 94 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Перелік таких дій, які може проводити слідчий органу досудового розслідування, встановлений Главою 20 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий органу досудового розслідування під час проведення такого розслідування в кримінальному провадженні зобов`язаний вчинити всі необхідні дії на підставі повноважень та в порядку, визначеному КПК України, для повного, об`єктивного та точного встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.

В даному випадку суд погоджується з доводами скарги та вважає, що органом досудового розслідування не вичерпано засобів для більш повного та точного встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25 грудня 2015 року та внаслідок якої було завдано смертельних тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної постанови слідчого та направлення матеріалів досудового розслідування до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУПН в Запорізькій області для продовження досудового розслідування та проведення необхідних слідчих дій для максимально повного, точного та об`єктивного встановлення всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25 грудня 2015 року та внаслідок якої малолітній потерпілій ОСОБА_7 було завдано смертельних тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя також частково погоджується з проханням скаржника зобов`язати орган досудового розслідування провести конкретні слідчі дії та вважає необхідним зобов`язати Запорізький РВП Дніпровського ВП ГУПН в Запорізькій області вчинити ці слідчі дії, враховуючи при цьому принцип диспозитивності слідчого щодо можливості діяти самостійно в межах повноважень, визначених КПК України та не втручаючись безпосередньо в роботу органу досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2015 року за № 0002459 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали вказаного кримінального провадження направити до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для продовження досудового розслідування.

Зобов`язати Запорізький РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області:

1. Провести слідчий експеримент для встановлення розташування автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «КРАЗ 8138» на проїжджій частині в момент ДТП, траєкторію його руху а також занос завантаженого причепа під час руху;

2. Додатково допитати свідків, зокрема малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_14 , 2003 року народження, стосовно розташування автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «КРАЗ 8138» під час його руху безпосередньо перед скоєнням ДТП та провести слідчий експеримент для встановлення бокового інтервалу вказаного транспортного засобу;

3. Встановити, якою частиною транспортного засобу були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

4. Встановити, на якій відстані водієм було виявлено групу дітей на проїжджій частині для надання оцінки його діям щодо їх відповідності вимогам п. 12.3 ПДР України.

5. Призначити комплексну судову медичну та інженерно-транспортну експертизу на вирішення якої поставити, зокрема, наступні питання:

- рухалась пішохід чи стояла в момент наїзду?

- яким чином тіло дитини, яка йшла по узбіччю, могло опинитись між автомобілем та причепом (визначити можливі механізми)?

- чи зміщувалась тіло по ходу руху в сторону автомобіля з причепом?

- який час необхідний для подолання відстані з місця, де знаходилась пішохід в момент руху, до причепа?

- чи можливо з технічної точки зору потрапляння пішохода під причеп з урахуванням темпу руху пішохода, швидкості руху автомобіля та встановленого слідством безпечного бокового інтервалу?

6. В порядку, визначеному КПК України розглянути питання щодо вжиття заходів забезпечення зберігання речового доказу автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу «КРАЗ 8138», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

7. Вчинити інші слідчі дії, необхідні для повного, об`єктивного та точного встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1