Ухвала іменем україни 08 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання згаданих положень.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність вироку суду першої інстанції й ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення цими судами вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого, ОСОБА_4 , не наводить обґрунтування своїх вимог та не зазначає, у чому полягають ці порушення з урахуванням відповідних положень статей 412414 КПК. Натомість він фактично вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Також, посилаючись на недотримання апеляційним судом положень статей 404, 419 КПК, засуджений не вказав, які клопотання сторони захисту всупереч ч. 3 ст. 404 цього Кодексу апеляційний суд безпідставно не задовольнив та які доводи його апеляційної скарги, в порушення ст. 419 КПК, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
У порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 є не конкретними. Посилаючись на необхідність скасування оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 у своїй скарзі висуває альтернативні вимоги щодо постановлення судом касаційної інстанції одного з рішень, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 436 КПК, однак ці рішення є взаємовиключними, а тому вимога має бути однозначною та мати відповідне мотивування. Також, зазначаючи про необхідність закриття кримінального провадження щодо нього, засуджений не вказує конкретної підстави для цього та не посилається на відповідне положення Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_4 не дотримався ч. 6 ст. 427 КПК, тому що до касаційної скарги не долучив її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив цього строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3