Справа № 1кп/489/92/16 р.
УХВАЛА

28 квітня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст. 307 ч.2 КК України;
В С Т А Н О В И В:
В ході судового засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як 11 вересня 2015 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 03 березня 2016 року ОСОБА_9 було продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 01 травня 2016 року, але враховуючи відомості про особу ОСОБА_9 те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, що відносяться до категорії тяжких злочинів, не працює та немає офіційного джерела прибутків, а тому з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні йому даної міри запобіжного заходу та на даний час не відпали, а саме з метою запобігання переховування його від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, уникнення виконання процесуальних рішень, просить продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вислухавши думку учасників судового провадження, а саме захисника, який заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити ОСОБА_9 міру запобіжного заходу на більш м`яку, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав думку захисника та просив змінити йому міру запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає, що клопотання прокурора не може бути задоволено з наступних підстав:
ОСОБА_9 має постійне місце проживання на території м. Миколаєва.
Пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжких злочинів та наявність непогашеної судимості саме по собі не передбачає необхідності обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, прокурором не надано жодних доказів того, що особа, залишаючись на волі може продовжувати свою злочинну діяльність чи уникати виконання процесуальних рішень суду чи явки до суду, впливати на свідків.
Тобто, судом не було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б вимагали продовження йому найсуворішої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою після дослідження судом фактично усіх письмових доказів, а тому вважає, що за таких умов міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту забезпечить його належну поведінку.
А тому на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 372, 315, 316 КПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Обрати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та встановити наступні зобов`язання:
- заборонити ОСОБА_9 залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня.
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту встановлюється на строк 2 місяці з 28 квітня 2016 року по 26 червня 2016 року.
З-під варти ОСОБА_9 звільнити в залі суду.
Копію ухвали направити начальнику Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання, та прокурору Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - до відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_10