Справа № 138/2314/16-к
Провадження №:1-кп/138/146/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінального провадження №0000024 від 05.05.2016 з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.305 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.07.2016 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305 КК України, до яких було додано розписку підозрюваного про їх отримання.
Ухвалою суду від 12.07.2016 призначено підготовче судове засідання на 12.08.2016, в якому сторона обвинувачення та захисту заявили клопотання про затвердження укладеної між ними угоди про визнання винуватості. Угода укладена в день підготовчого судового засідання.
Сторони просили суд затвердити зазначену вище угоду та призначити обвинуваченому покарання, узгоджене в угоді.
Заслухавши сторони, дослідивши угоду та надані суду документи зібрані та стадії досудового розслідування, суд приходить до висновку про неможливість затвердити угоду враховуючи таке.
Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
За правилами п.2 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод від 22.01.2014 що, оскільки угода про визнання винуватості може бути укладена в тому числі у провадженні щодо тяжких злочинів, велике значення має обґрунтування забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого. У цьому випадку інтерес держави (суспільства) щодо призначення належного покарання винному може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслідування. Тобто в обмін на узгоджену міру покарання підозрюваний (обвинувачений) мав би сприяти викриттю співучасників злочину, повідомляти схему злочинної діяльності тощо.
З угоди про визнання винуватості та обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні замаху на злочин, передбачений ч. 2 ст. 305 КК України, а саме контрабанда, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, особливо небезпечного наркотичного засобу.
Обвинувачений під час вирішення питання про затвердження угоди визнав свою вину у вчиненні злочину згідно пред`явленого обвинувачення. Пояснив, що у вчиненому кається.
Згідно ст. 12 КК України та з огляду на санкцію ч.2 ст. 305 КК України такий злочин є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна. Та обставина, що дії обвинуваченого кваліфіковано ще й за ч.2 ст. 15 КК України не змінюють ступінь тяжкості злочину, а лише впливають на вирішення питання щодо призначення строку покарання.
Угода, яка передана суду для затвердження містить лише один обов`язок обвинуваченого щодо беззастережного визнання обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Про жодні інших обов`язки не вказано. Угода не містить жодних зобов`язань щодо його співпраці у викритті більш тяжкого злочину, як наприклад встановлення особи, яка йому збула наркотичний засіб в разі наявності такої обставини. Взагалі факт придбання і обставини придбання наркотичного засобу залишились поза увагою і прокурором не було вирішено питання про виділення в окреме провадження матеріалів за таким фактом, у зв`язку з чим такий злочин залишився нерозслідуваним та відповідно не розкритим.
Разом з тим, за загальним правилом, встановленим ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, однак при вирішенні питання про затвердження угод суд також має встановлювати чи відповідає така угода її меті, а тому в даному випадку при вирішенні питання про затвердження даної угоди суд зважаючи на те, що зміст угоди не свідчить про те, що між сторонами мали місце вказані вище домовленості та те, що вона містить єдиний обов`язок обвинуваченого, фактично щодо визнання вини, вважає її такою, що не відповідає інтересам суспільства, оскільки злочин за ч.2 ст. 305 КК України пов`язаний з особливо небезпечними наркотичними засобами, до ліквідування обігу якого є підвищений інтерес суспільства, однак такий інтерес суспільства не задовольняється у будь-який спосіб за допомогою цієї угоди.
Таким чином, зміст угоди свідчить лише про те, що її укладено виключно в інтересах обвинуваченого.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що затвердження судом угоди про визнання винуватості від 12.08.2016 та призначення узгодженого сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі із звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 та ст. 76 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановленням 1 року іспитового строку з покладенням на нього лише одного обов`язку щодо повідомлення кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи не відповідає меті укладення такої угоди та інтересам суспільства, оскільки, як зазначалось вище умови укладеної угоди спрямовані винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого не лише щодо пом`якшення покарання, а й щодо звільнення від його відбування.
Враховуючи те, що угода укладена на стадії судового провадження його слід продовжити в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 314, 472, 474, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 12.08.2016 укладеної у кримінальному провадженні №0000024 від 05.05.2016 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_4 відмовити
Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1