Дата документу Справа № 317/3497/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ЄУ № 317/3497/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11сс/778/226/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року,

якою накладено арешт на земельні ділянки належні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді застосування заборони їх відчуження у будь-який спосіб.

ОСОБА_8 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали, істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, невідповідність викладених в ній висновків фактичним обставинам справи, відсутність, передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 0:03:001:0316, оскільки зазначена земельна ділянка не являється предметом злочину, а сама вона не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою, ані цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні, просить поновити їй строк на оскарження ухвали, посилаючись на розгляд клопотання за її відсутності без сповіщення судом про час та місце його розгляду, копію адвокат ОСОБА_7 отримав 25 березня 2016 року, просить ухвалу слідчого судді скасувати, в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, ст. прокурор прокуратури Запорізького району у кримінального провадженні, внесеному до ЄРДР 29 серпня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за фактом протиправної передачі у приватну власність близько 42 га. земель сільськогосподарського призначення на території Лисогірської сільської ради Запорізького району шляхом підробки необхідних для цього документів, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на наступні земельні ділянки:

- площею 1,2228 га., кадастровий номер 0:03:001:0316, розташована на території Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за межами населеного пункту і належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- площею 1,9917 га, кадастровий номер :03:001:0322, розташована на території Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за межами населеного пункту і належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2011 р. прийнято розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 922 «Про надання громадянам дозволу на розробку проекту відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства».

Пунктом 1 вищевказаного розпорядження надано дозвіл громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 на розробку проекту відведення у власність земельних ділянок загальною площею 50 га, кожному в межах норми безоплатної приватизації - 2 га, за рахунок земель запасу Лисогірської сільської ради, розташованих за межами населених пунктів, для ведення особистого селянського господарства.

Головою Запорізької районної державної адміністрації 24.09.2012 року прийнято розпорядження № 843 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам, розташованих на території Лисогірської сільської ради» (далі - Розпорядження).

Пунктом 1 Розпорядження затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вищенаведеним громадянам для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 46,1113 га (сади), із земель сільськогосподарського призначення Лисогірської сільської ради, розташованих за межами населеного пункту.

Пунктом 2 Розпорядження передано у власність громадянам земельні ділянки загальною площею 46,1113 га (сади), із земель сільськогосподарського призначення Лисогірської сільської ради, розташованих за межами населених пунктів, для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 843 від 24.09.2012 винесено з порушеннями норм чинного законодавства, а отже підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно проекту роздержавлення та приватизації земель КСП «Лисогірське» земельні ділянки загальною площею 2264,9 га, в тому числі багаторічні насадження площею 76,6 га в контурах 198 та 202, частина яких передана у власність на підставі розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 24.09.2012 № 843, були раніше передані в колективну власність КСП. Зазначений проект затверджений рішенням Лисогірської сільської ради від 30.12.1999 № 23. Також це підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ЗП № 000614, експлікацією земель по матеріалах передачі земель в колективну власність та картографічним матеріалом - Проект приватизації земель КСП «Лисогірське» Запорізького району Запорізької області № 2000.02-ПП.

Так, згідно рішення Лисогірської сільської ради № 23 від 30.12.1999 в колективну власність КСП «Лисогірське» передано 2264,9 га земель, в тому числі: ріллі - 1846,0 га, багаторічних насаджень - 76,6 га, сіножатей - 88,4 га, пасовищ - 50,9 га та виділено на території Лисогірської сільської ради землі державної власності: землі резервного фонду - 99,3 га, землі історико-культурного призначення - 2,2 га.

Згідно експлікації земель по плану розподілу земель колективної власності на земельні паї багаторічні насадження площею 76,6 га входять до земель колективної власності та підлягають передачі в спільну часткову власність.

З вищенаведеного вбачається, що землі під багаторічними насадженнями увійшли саме у землі, які передано в колективну власність членів КСП, а не землі резервного фонду чи запасу.

Розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації № 5 від 06.01.2000 затверджено земельну частку (пай) по КСП «Лисогірське» розміром 3,64 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 19571 грн.

При цьому, згідно розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах та загальних відомостей про паювання КСП «Лисогірське» вбачається, що при розрахунку розміру паю виходили із загальної площі сільськогосподарських угідь в колективній власності - 2061,9 га, з яких: рілля - 1846,0 га, багаторічні насадження - 76,6 га, сіножаті - 88,4 га, пасовища - 50,9 та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай) - 566 осіб (2061,9 / 566 = 3,64).

В подальшому, члени КСП отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) розміром 3,64 га умовних кадастрових гектарів.

Таким чином, спірні земельні ділянки увійшли до сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Процедура розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) відбувається згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), шляхом розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) за згодою не менш двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Отже, дана земельна ділянка площею 46,1113 га відноситься до земель колективної власності КСП «Лисогірське».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995

«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність

сільськогосподарським підприємствам та організаціям» паювання підлягають

сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним

сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським

кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно п. «а» частини 2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті та перелоги).

У відповідності до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про порядок виділення в

натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»

із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу, виключаються:

деградовані, малопродуктивні, а також техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації; заболочені землі;землі, на яких розміщені розвідані родовища корисних копалин загальнодержавного значення, запаси яких затверджені у

встановленому законодавством порядку; інші землі, які недоцільно використовувати для сільськогосподарських потреб.

Таким чином, спірні земельні ділянки належать до сільськогосподарських угідь та земель, які підлягають паюванню між власниками сертифікатів на право власності на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Аналіз норм чинного земельного законодавства в сукупності дає висновок, що земельні ділянки колективної власності (колишніх КСП) розподіляються між членами КСП та не можуть бути передані іншим особам, не членам КСП на підставі розпорядження райдержадміністрації.

Приймаючи розпорядження № 843 від 24.09.2013 Запорізька районна державна адміністрація позбавляє права членів колишнього КСП «Лисогірське» на отримання належної кожному члену КСП земельної частки (паю) у встановленому законом порядку.

Порядок безоплатного отримання земельних ділянок громадянами для ведення особистого селянського господарства передбачено ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Земельним кодексом України передбачено передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства лише за рахунок земель державної та комунальної власності, не переданих у приватну власність.

Статтею 118 Земельного кодексу України не передбачено можливості безоплатного набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель колективної власності.

Отже, розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 843 від 24.09.2012 суперечить вимогам ст. 19 Конституції України та ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного суду України іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевою державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

На підставі Розпорядження ОСОБА_10 отримано державний акт серії ЯИ № 823052 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0300, ОСОБА_11 - державний акт серії ЯИ № 618359 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0301, ОСОБА_12 - державний акт серії ЯИ 823051 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0302, ОСОБА_13 - державний акт серії ЯИ № 618358 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0303, ОСОБА_14 -державний акт серії ЯИ № 618360 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0304, ОСОБА_15 - державний акт серії ЯИ № 618362 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0305, ОСОБА_16 - державний акт серії ЯИ № 618361 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0306 , ОСОБА_17 - державний акт серії ЯИ № 618461 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0307, ОСОБА_18 - державний акт серії ЯИ 618363 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0308, ОСОБА_19 - державний акт серії ЯИ № 618364 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0309, ОСОБА_20 - державний акт серії ЯИ 618365 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0310, ОСОБА_21 - державний акт серії ЯИ № 618366 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0311, ОСОБА_22 - державний акт серії ЯИ № 618367 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0312, ОСОБА_23 -державний акт серії ЯИ № 618368 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0313, ОСОБА_24 - державний акт серії ЯИ № 618369 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0314, ОСОБА_25 - державний акт серії ЯИ № 618370 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0320, ОСОБА_26 - державний акт серії ЯИ № 618371 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0315, ОСОБА_27 - державний акт серії ЯИ № 618372 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0316, ОСОБА_28 - державний акт серії ЯИ № 618373 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0317, ОСОБА_29 - державний акт серії ЯИ № 618374 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0321, ОСОБА_30 - державний акт серії ЯИ № 618476 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0318, ОСОБА_35 - державний акт серії ЯИ № 618477 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0319, ОСОБА_36 -державний акт серії ЯИ№ 618478 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0322, ОСОБА_37 - державний акт серії ЯИ № 618479 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0323, ОСОБА_38 - державний акт серії ЯИ № 618398 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0324.

Загальна площа земельної ділянки, набутої у власність громадянами складає 46,1113 га.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 членами колишнього КСП «Лисогірське» ніколи не були, право власності на земельні ділянки набуто ними протиправно.

Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України по справі № 6-29387св14 (ухвала від 02.04.2015).

Таким чином, вищенаведені державні акти на право власності на земельні ділянки, видані у порушення ст.ст. 116, 118 ЗК України, ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на підставі незаконного розпорядження.

Земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0301 була відчужена ОСОБА_11 на підставі договору купівлі - продажу від 12.09.2014 № 5865, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_44 та перейшла у власність ОСОБА_8 .

Земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0302 була відчужена ОСОБА_12 на підставі договору купівлі - продажу від 12.09.2014 № 5873, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_44 та перейшла у власність ОСОБА_8 .

Земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0316 була відчужена ОСОБА_27 на підставі договору купівлі - продажу від 12.09.2014 № 5869, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_44 та перейшла у власність ОСОБА_8 .

Земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0322 була відчужена ОСОБА_36 на підставі договору купівлі - продажу від 08.09.2014 № 5719, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_44 та перейшла у власність ОСОБА_45 .

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 та ОСОБА_46 отримали вказані земельні ділянки у приватну власність незаконно, а тому право власності на них у встановленому порядку не набули, відповідно, розпоряджатися ними не могли.

На підставі викладеного, з метою усунення вказаних порушень прокуратурою району 24.09.2015 до Запорізького районного суду подано позов до Запорізької райдержадміністрації, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_39 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_47 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації № 843 від 24.09.2012, визнання відповідних державних актів недійсними, скасування записів про державну реєстрацію державних актів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та припинення права власності на земельні ділянки.

На підставі викладеного, до Запорізького районного суду було подано клопотання слідчого, погоджене з процесуальним керівником про арешт вищенаведених земельних ділянок.

Ухвалою Запорізького районного суду від 29.09.2015 накладено арешт на вказані земельні ділянки. Однак, на момент звернення з відповідним клопотанням до суду власник земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0322 змінився.

Так, земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0322 була відчужена ОСОБА_52 на підставі договору купівлі - продажу від 21.09.2015 № 5434, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_44 та перейшла у власність ОСОБА_9 .

Крім того, в попередньому клопотанні про накладення арешту невірно зазначено власника земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0316. Дійсним власником на даний час є ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, державним реєстратором прав на нерухоме майно 03.10.2015 прийняті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на зазначені земельні ділянки.

Посилаючись на наявність підстав для унеможливлення незаконних спроб власників земельних ділянок вчинити щодо них правочини, спрямовані на уникнення від їх повернення у державну власність, прокурор просив накласти на них арешт, застосувавши заборони для власників розпоряджатися даними земельними ділянками шляхом відчуження, незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і усуненню негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя визнав клопотання прокурора доведеним та обґрунтованим, вказав на достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, врахував правову підставу для накладення арешту на майно і прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на зазначені земельні ділянки з метою унеможливлення незаконних спроб власників земельних ділянок вчинити щодо них правочини, спрямовані на уникнення їх повернення у державну власність, і , одночасно, застосував до власників зазначених земельних ділянок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заборону розпоряджатись зазначеними земельними ділянками шляхом їх відчуження, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також усунення негативних наслідків вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши сторони у кримінальному провадженні, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає поважною причину пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_8 , копію оскаржуваної ухвали отримав лише 25.03.2016 року (а.с.28) і протягом встановленого законом 5-денного строку звернувся з апеляційною скаргою, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виконав вимоги ч.ч.2, 3 ст. 173 КПК України, враховував достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, впевнився, що таке рішення не призведе до надмірного обмеження правомірної юридичної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі, оскільки слідчим надано достатньо доказів на необхідність накладення арешту, які свідчать про те, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Додані до клопотання прокурора матеріали містять достатні докази, що свідчать про набуття права власності на земельні ділянки з порушенням встановленого законом порядку дійсність вчинених щодо них договорів купівлі-продажу оспорюється, а тому зазначене майно, яке на момент звернення прокурора з клопотанням знаходилось у власності ОСОБА_8 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а висновок прокурора, викладений в клопотанні про наявність підстав для накладення на нього арешту з метою унеможливлення незаконних спроб власників земельних ділянок вчинити щодо них правочини, спрямовані на уникнення від їх повернення у державну власність, повністю відповідає матеріалам провадження.

Обраний слідчим засіб забезпечення кримінального провадження хоч і обмежує право власності ОСОБА_8 , однак є співмірним завданням кримінального провадження.
Наявність цивільного позову про визнання незаконним державних актів про право власності на земельні ділянки, на які посилається в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 , не виключає можливості накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, постановленою з дотриманням норм процесуального законодавства, підстав для її зміни і скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 04 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року, якою накладено арешт на земельну ділянки належні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді застосування заборони їх відчуження у будь-який спосіб., залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4