Справа № 592/132/16-к
Провадження № 1-кп/592/299/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0001399 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який 23.12.2014 року знятий з реєстрації місця проживання, який тимчасово ніде офіційно не працевлаштований, який працює без офіційного працевлаштування водієм таксі 1506, одруженого, який має повну середню освіту, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово засудженого:

- 06.10.1998 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 89, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 86-1, ст. ст. 42, 44 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією майна, крім житла;

- 18.12.2000 року умовно-достроково звільненого з Диканівської виправної колонії Харківської області (№ 12) за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.12.2000 року на підставі ст. 52 КК України (в редакції 1960 року) на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 22 дні;

- 07.12.2001 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) , ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць;

- 05.11.2004 року умовно-достроково звільненого з Брянківської виправної колонії Луганської області (№ 11) за постановою Брянківського міського суду Луганської області від 29.10.2004 року на підставі ст. 81 КК України (в редакції 2001 року) на невідбутий строк 11 місяців 7 днів;

- 10.10.2005 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 9 місяців;

- 07.01.2006 року вибув до Харківської виправної колонії Харківської області (№ 43) ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2015 року приблизно о 02 годині 40 хвилин, перебуваючи біля магазину Наш супермаркет , що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Роменська, 90, ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку грошей з кас вказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом пошкодження вхідних дверей магазину за допомогою цеглини, яку він знайшов неподалік магазину, ОСОБА_6 проник до торгового залу вказаного магазину, який належить ТОВ Магазин 218 , звідки з кас № 1, 3, 4, 6, діючи таємно, повторно, викрав гроші в загальній сумі 2080,74 грн. . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в таємному, повторному, з корисливою метою, викраденні чужого майна, що належить ТОВ Магазин 218 на загальну суму 2080,74 грн. , поєднаному із проникненням у інше приміщення, були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що 02.03.2015 року близько 02 годин 40 хвилин він вчинив крадіжку грошей з кас магазину Наш супермаркет , що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Роменська, 90, за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій він просив справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України розглядати без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 він не має. Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 він просив обрати на розсуд суду (вхідний № 16115/16вх від 05.05.2016 року) (а. с. 75, 123) .

Згідно висновку експерта (висновку судової трасологічної експертизи) № 174 від 06.03.2015 року слід низу підошви взуття, зображений на ілюстрації № 2, залишений взуттям з таким же типом малюнку підошовної частини, що і на підошві взуття, яке належить ОСОБА_6 (а. с. 27 33) .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку (а. с. 131) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: - має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20) ; - раніше неодноразово засуджений (а. с. 34 36, 47 61) ; - має хворобливий стан здоров`я у зв`язку з встановленим йому діагнозом: психічний інфантилізм, з приводу чого з 1991 року він спостерігався в обласному комунальному закладі Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер (а. с. 38) ; - має постійне місце проживання (а. с. 1, 40, 42, 43, 62, 63) ; - знятий з військового обліку, постановці на військовий облік не підлягає, підстава: п. п. 2, 3 наказу МО України № 342 від 09.06.2006 року (а. с. 41) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне усунення заподіяної шкоди (а. с. 2, 66, 75, 123) ; - хворобливий стан винного у вчиненні злочину (а. с. 38) ; - наявність на утриманні винного непрацездатної особи: матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерки за віком (а. с. 1, 40, 62) ; - наявність на утриманні винного малолітньої дитини: дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20) ; - повне визнання ним своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне усунення заподіяної шкоди обґрунтовується тим, що воно здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Усунення заподіяної шкоди може виявитися, наприклад, у відновленні попереднього стану предмета злочинного посягання, поверненні викраденого або рівноцінного майна, наданні потерпілому коштів, які останній витратив у зв`язку зі злочинним посяганням (наприклад, на лікування чи на ремонт автомобіля тощо) . Добровільне усунення заподіяної шкоди може розглядатися судом як обставина, що пом`якшує покарання, незалежно від того, здійснене воно до викриття злочину, в період його розслідування чи судового розгляду. Не є обов`язковим при цьому особисте усунення заподіяної шкоди, яке може бути здійснене за дорученням винного або на прохання й іншими особами як за рахунок винного, так і за рахунок цих осіб. Добровільне усунення заподіяної шкоди має бути повним. У тих випадках, коли воно є частковим, суд може врахувати це як обставину, яка характеризує особу винного (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України) .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні непрацездатної матері та малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи дитини або іншої непрацездатної особи розуміється як надання винним відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винного дитини означає, що особа бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винного інших непрацездатних осіб, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток дитини у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів (а. с. 34 36, 47 61) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин не вперше, а обвинувальний вирок щодо нього ухвалюється в-четверте.

Крім того, враховуючи те, що представник потерпілого ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має (а. с. 66, 75, 123) , враховуючи те, цивільний позов у справі представником потерпілого ОСОБА_7 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 пред`явлений не був (а. с. 2, 66, 75, 123) , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 15.01.2016 року добровільне усунув заподіяну шкоду, відшкодувавши представнику потерпілого ОСОБА_7 2080,74 грн. (а. с. 66) , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 має хворобливий стан здоров`я (а. с. 38) , враховуючи те, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні знаходиться непрацездатна особа: мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерка за віком (а. с. 1, 40, 62) , враховуючи те, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні знаходиться малолітня дитина: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20) , відтак суд дійшов до висновку про доцільність, можливість та необхідність звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі представником потерпілого ОСОБА_7 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 пред`явлений не був (а. с. 2, 66, 75, 123) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 8, 9, 67 74) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 174 від 06.03.2015 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 04 копійки, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави (а. с. 8, 26) .

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 04.03.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/47972481) , обраний 29.12.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/54749100) щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, слід вважати скасованим, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом закінчився 02.05.2015 року о 06 годині 00 хвилини та 25.02.2016 року о 13 годині 00 хвилин (а. с. 9, 22, 34, 79) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 75, 76, 185 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме:

- куртку Адідас сіро-чорного кольору з синіми вставками та капюшоном; - рукавички Адідас чорного кольору; - кросівки PAV чорного кольору, розмір 40; - кепку чорного кольору, які були вилучені у ОСОБА_6 та були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_6 ;

- гроші, а саме: - монета номіналом 1 гривня 2004 року випуску, виготовлена з металу жовтого кольору; - монета номіналом 5 копійок 2013 року випуску, виготовлена з металу білого кольору; - монета номіналом 5 копійок 2014 року випуску, виготовлена з металу білого кольору; - монета номіналом 50 копійок 2008 року випуску, виготовлена з металу жовтого кольору; - 13 купюр номіналом 1 гривня, серія НБ № 0519079, серія НБ № 0519078, серія НБ № 0519076, серія НБ № 0519074, серія НБ № 0519073, серія РД № 0262529, серія НЗ № 1052843, серія НЄ № 9338244, серія НЖ № 6162084, серія НИ № 4565681, серія НК № 2137476, серія ПД № 0383907, серія ПЕ № 4171762; - 5 купюр номіналом 2 гривні, серія РЗ № 6650134, серія ПЖ № 4647031, серія ПД № 1661295, серія MB № 6915131, серія РК № 0473224; - 1 купюра номіналом 10 гривень, серія ME № 1945696; - 22 купюри номіналом 5 гривень, серія ПЄ № 7939479, серія ПГ № 4927303, серія ПЄ № 6073119, серія ЗЦ № 1809368, серія МГ № 7246624, серія ТТ № 0008827, серія НА № 8352737, серія ME № 6302960, серія РВ № 4519108, серія СА № 3961540, серія ТА № 8457616, серія РВ № 0877754, серія ПЄ № 2963975, серія ПБ № 8272377, серія ЗА № 0645830, серія РД № 5143835, серія МГ № 6266536, серія РД № 1857453, серія НА № 1382463, серія M3 № 7681546, серія ЗЦ № 5270101, серія ТД № 5011635, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, яке знаходиться у процесуального керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , повернути ОСОБА_6 ;

- черевики чорного кольору, розмір 42, які були вилучені у ОСОБА_11 та були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_11 .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 174 від 06.03.2015 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 04 копійки, відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний 29.12.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , вважати скасованим.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1