Номер провадження 1-кп/754/400/16
Справа№754/6401/16-к
15 вересня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка, Житомирської обл., громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працює директором фірми, неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 26.06.2008 Святошинським районним судом м. Києва за ст.115 ч.1 КК України на 9 років позбавлення волі. Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2013, відповідно до положень ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена більш м`яким у виді виправних робіт строком на два роки. 10.06.2015, згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира, відповідно до положень ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді виправних робіт замінена більш м`яким у виді штрафу, яке виконано 22.06.2016,
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.
Так, 20.04.2016 приблизно о 19:40 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в автобусі № 101, біля зупинки громадського транспорту за адресою: вул. Закревського, 15, м. Київ, повторно, таємно викрав чуже майно, а саме гаманець коричневого кольору, вартістю 250 грн., в якому знаходились грошові кошти, в сумі 361 грн., які належать ОСОБА_5 .
Після вчинення кримінального правопорушення злочину обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 611 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення злочину, а саме, що 20.04.2016 приблизно о 19:40 год., знаходячись в автобусі № 101, який рухався маршрутом ст. метро «Петрівка» - вул. Милославська, в м. Києві, де побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_5 у якої була відкрита сумка, а тому вирішив заволодіти її майном. Коли автобус проїжджав біля зупинки громадського транспорту по вул. Закревського біля будинку №15 в м. Києві, він скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_5 та простягнув руку до сумки потрепілої, звідки таємно викрав гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 361 грн. Після чого, він вийшов із автобусу, але згодом був затриманий працівниками поліції на вул. Кібальчича в м.Києві.
Щиро кається. Просить суд суворо його не карати і надати шанс виправитися.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги те, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме:
- за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.52);
- раніше судимий (а.п.46-47);
- притягується до кримінальної відповідальності за ст.ст.185 ч.1,185 ч.2 КК України Дніпровським районним судом м. Києва (а.п.53-59);
- не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем реєстрації (а.п.48,49).
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах, передбачених санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння (185 ч.2 КК України).
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання, а тому його слід звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку згідно положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся, тому суд роз`яснює потерпілій, що вона як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ст.128 ч.7 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Речові докази, відповідно до постанови старшого слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 22.04.2016 (а.п.60), а саме: гаманець коричневого кольору та грошові кошти, в сумі 361 грн. передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 (а.п.61)
Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
-періодично заявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
- гаманець та грошові кошти в сумі 361 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити власниці.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1