31 жовтня 2016 року м. Київ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2015 року засуджено ОСОБА_5 за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) на п'ять років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року вирок залишено без зміни.

30 червня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишив вищезазначені судові рішення без зміни.

У заяві захисник порушує питання про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_5 з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 КПК, а саме, у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, оскільки дії засудженого ОСОБА_5 з огляду на його умисел належало кваліфікувати не за частиною другою статті 186 КК, а за частиною другою статті 15, частиною другою статті 185 КК. Захисник просить змінити судові рішення щодо засудженого, перекваліфікувати його дії і призначити відповідне покарання.

Одночасно захисник заявила клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд зазначених судових рішень Верховним Судом України.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву, долучені до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з частиною першою статті 447 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом першим статті 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом першим частини першої статті 445 КПК, якщо воно ухвалено пізніше.

Заява подана захисником 25 жовтня 2016 року, тобто в строк, який перевищує три місяці з дня ухвалення як оспорюваного, так і порівнюваних рішень.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження судових рішень заявник вказує, що причиною його пропуску, яку вона просить розцінити як поважну, є несвоєчасне направлення їй, як захиснику, копії оскаржуваної ухвали касаційного суду від 30 червня 2016 року, отриману нею 25 липня 2016 року.

Водночас кримінальний процесуальний закон пов'язує початок строку на оскарження судового рішення в порядку глави 33 КПК саме з датою ухвалення оскаржуваного судового рішення і не містить виключень щодо періоду її отримання.

Окрім того, граничною датою звернення до Верховного Суду України від дати постановлення рішення касаційним судом є 30 вересня 2016 року, однак навіть у двомісячний термін з моменту отримання його копії (25 липня 2016 року) і до зазначеної дати захисник заяву не подала й про наявність поважних причин, які завадили їй це зробити у встановлений статтею 447 КПК строк, у клопотанні не вказала.

Інших доводів про поважність пропуску строку на оскарження судових рішень захисник не зазначила, а наведені нею з огляду на викладене не може бути розцінено таким, що об'єктивно перешкодило звернутися до Верховного Суду України в передбачений законом строк, у зв'язку з чим відсутні підстави для поновлення строку для подання заяви.

За таких обставин та, керуючись частиною шостою статті 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5

Заяву захисника ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_1