печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

В обґрунтування доводів скарги посилаються на те, що 22.09.2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Проте, відомості, що містились в заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України.

У судове засідання особи, що звернулись зі скаргою не з`явились. Враховуючи строки розгляду скарги визначені ст. 306 КПК України, слідчий суддя, виходячи з принципів змагальності та розумності строків, на підставі ст. ст. 7, 306 КПК України вирішив можливим розгляд скарги у відсутність осіб, що звернулись зі скаргою.

Представник Генеральної прокуратури до судового засідання не з`явився, що в силу ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. У запереченнях наданих до суду представник Генеральної прокуратури України проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших відповідно до вимог ст. 218 КПК України спрямовано до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, а саме до прокуратури Кіровоградської області для організації перевірки викладених доводів.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші 23.09.2016 року подали заяву про вчинення працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомлені про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.

У заяві від 22.09.2016 року про злочини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Проте службові особи Генеральної прокуратури України в строки, визначені ст.214 КПК України, відповідне рішення по заяві не прийняли.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилались на вчинення злочину працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , однак заступник начальника першого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_6 направив вказану заяву до прокуратури Кіровоградської області. Вказані обставини, суперечать положенням ст. 218 КПК України та Наказу Генерального прокурора України № 125 від 3 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», оскільки заявники посилались на вчинення кримінального правопорушення працівником Генеральної прокуратури України, що зважаючи на територіальні принцип не може відноситись до компетенції прокуратури Кіровоградської області.

Також слід звернути увагу, що у письмових запереченнях представник Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 посилається про нібито звернення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та необхідності отримання відповіді прокурором нижчестоящого рівня, тому підстав для звернення до Генеральної прокуратури України не вбачалось. Вказані твердження не узгоджуються з нормами діючого КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяву про вчинення кримінального правопорушення, а не звернення.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших про вчинення кримінального правопорушення працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , передбаченого ст. 365 КК України та розпочати досудове розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших від 22.09.2016 року, про вчинення кримінального правопорушення працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1