Єдиний унікальний номер 185/854/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_3

ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

секретаря - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002058 від 07.08.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, із неповною середньою освітою,

який навчається у 9-В класі загальноосвітньої школи № 19 м.

Павлограда, не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, із середньою освітою, який

навчається на 2 курсі Харківського автотранспортного технікуму,

не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 , та

проживає за адресою:

АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 07 серпня 2015 року, приблизно о 02 годині, знаходились в районі будинку АДРЕСА_5 , де зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_10 та між нами на грунті особистих неприязних відносин виникла словесна сварка. В ході сварки у неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних пошкоджень, неповнолітній ОСОБА_4 умисно наніс не менш 4 ударів кулаком лівої руки в область обличчя та тулуба потерпілому ОСОБА_10 від чого той присів на лавку, яка розташована біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Після того, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи по єдиному умислу з неповнолітнім ОСОБА_4 , спрямованому на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наблизився до останнього та, діючи умисно наніс два удари лівою ногою в область правої ноги.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зникли.
Своїми умисними, протиправними діями, співучасники злочину неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у відповідності з висновком судово-медичної експертизи № 365 від 20.11.2015 року, спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо суглобового (відкритий) перелому кісток правої гомілки (рівень верхньої третини); закритого прямого перелому 7-8-9 ребер зліва, а також садна обличчя та травматичного видалення коронкової частини першого зуба на верхній щелепі зліва та третього зуба зліва. Відкритий перелом внутрішньо суглобовий перелом кісток правої гомілки, по признаку тривалого розладу здоров`я, тобто тривалого розладу функції правої нижньої кінцівки, протягом вище трьох тижнів (більше 21 дня), відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень. Закриті переломи ребер зліва, по признаку тривалого розладу здоров`я, протягом вище трьох тижнів (більше 21 дня), відносяться до середнього ступеня тяжкості. Садна обличчя, а також травматичне видалення коронкової частини зубів по своєму характеру відносяться до степеню легких.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 07 серпня 2015 року, приблизно о 02 годині 05 хвилин, після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , знаходячись в районі 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_5 , побачив лежачий на землі, в районі вищевказаного під`їзду, мобільний телефон марки «Nokia 1202», який належить на правах приватної власності ОСОБА_11 . У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна. Реалізовуючи свій злочинний намір неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Nokia 1202», вартістю 188,80 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4448-15 від 11.09.2015) у якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., який належить на правах приватної власності ОСОБА_10 . З місця вчинення кримінального правопорушення неповнолітній ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та заволодів майном належним ОСОБА_10 , а саме:
- мобільним телефоном марки «Nokia 1202»вартістю 188,80 грн.;
- стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 198,80 гривень.
У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодився з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, та суду пояснив, що 07 серпня 2015 року, приблизно о 02 годині, він та ОСОБА_4 знаходились в районі будинку АДРЕСА_5 , де зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_10 та між нами виникла словесна сварка. В ході сварки ОСОБА_4 наніс не менш 4 ударів кулаком лівої руки в область обличчя та тулуба ОСОБА_10 від чого той присів на лавку. Потім він наблизився до сидячого на лавці ОСОБА_10 та наніс два удари лівою ногою в область правої ноги останнього. Коли він став тікати, то підібрав лежачий на землі мобільний телефон марки «Nokia», який належав ОСОБА_10 . З висновками судово-медичної експертизи, та товарознавчої експертизи він згоден. Причину скоєння злочину назвати не може, так як це сталося дуже швидко, та у вчиненому він щиро розкаюється.
У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив пояснення, які надав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , та на запитання суду пояснив, що причину скоєння злочину назвати не може, так як це сталося дуже швидко, та у вчиненому він щиро розкаюється.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що про скоєний злочин її сином їй стало відомо від працівників міліції. Причину скоєння злочину назвати не може так як син забезпечений усім необхідним для належного виховання, та навчання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , у судовому засіданні показала, що про скоєний злочин її сином їй стало відомо від працівників міліції. Причину скоєння злочину назвати не може так як син забезпечений усім необхідним для належного виховання, та навчання.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 07 серпня 2015 року, приблизно о 02 годині, він повертався з роботи додому, та в районі будинку АДРЕСА_5 , його наздогнали, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та стали наносити удари в різні частини тіла. Коли хлопці втекли, то він замітив, що не має мобільного телефону. Після отриманих тілесних ушкоджень він знаходився тривалий час в лікарні, став інвалідом 2 групи, то б то не працездатним, потребує додаткового хірургічного втручання. Законними представниками обвинувачених йому частково виплачені кошти на лікування, та повернутий мобільний телефон. Просить суд призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з позбавленням волі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши неповнолітніх обвинувачених, кожного окремо, законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого, суд вважає, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , кожен окремо, вині у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, тобто умисному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, вину визнав повністю, на обліку служби у справ дітей міста Павлограда, та на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Має задовільний стан здоров`я, та проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відносяться до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, вину визнав повністю. На обліку служби у справ дітей міста Павлограда, та на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Стан здоров`я має задовільний, та проживає з матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання для обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є щире каяття у скоєнні злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітніми.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винних та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначені покарання обвинуваченим суд враховує їх неповнолітній вік, та те, що вони визнали свою вину повністю, розкаялись, частково відшкодували шкоду потерпілому, та останній просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Разом з тим суд враховує і те, що в результаті скоєння злочину обвинуваченими після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий тривалий час знаходився в лікарні, став інвалідом 2 групи, то б то не працездатним, потребує додаткового хірургічного втручання.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкцій ч.1 ст.122, ч.1 ст.185 КК України з застосуванням правил ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про осіб неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд вважає, що їх виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вони не скоять нового злочину, та виконають покладені на них обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та попередження вчинення ними злочинів.

З обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у солідарному порядку слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 123 грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 122 КК України - два роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 185 КК України - один рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 123 /сто двадцять три/ гривні 00 коп., солідарно.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Nokia 1202», переданий потерпілому ОСОБА_10 залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .