Справа № 572/703/15-к

У Х В А Л А

27 лютого 2015 року

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

за участю прокурора прокуратури Сарненського району ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 який діє на підставі свідоцтва №969 від 08.09.2012 року та доручення від 25.02.2015 року;

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в м.Сарни в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ЛВ на ст.Сарни УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №000142 від 08.09.2014 року про застосування запобіжного заходу домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за фактом незаконного збуту наркотичних засобів та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, захисника,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ЛВ на ст.Сарни УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 за погодженням із старшим прокурором прокуратури Сарненського району ОСОБА_2 в порядку ст.176 КПК України звернулися із клопотанням про застосування запобіжного заходу домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, по факту того, що 18.12.2014 року підтвердився факт незаконного збуту наркотичного засобу опію ацетильованого масою 0,114 грамів, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, ОСОБА_3 по вул.Рокосовського в м.Сарни, громадянину зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 за 100 грн., в обгрунтування даного клопотання посилаються на те, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення є обґрунтованою, наявні також ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність, так як підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, один з яких вчинив у стані наркотичного сп"яніння, є суспільно-небезпечною особою, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків необхідно застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів достовірно встановлено, що підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ґрунтується на зібраних органами досудового розслідування доказах, так як слідчим встановлені достатні дані шляхом проведення слідчих дій, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в діях особи підозрюваного, зокрема, протокол проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки від 10.12.2014 року, яким підтверджується факт проведення оперативної закупки наркотичного засобу опію ацетильованого громадянином зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 у ОСОБА_3 18.12.2014 року, висновок експерта на предмет дослідження придбаної речовини громадянином зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 у ОСОБА_3 , яка є наркотичним засобом - опієи ацетильованим масою 0,114 грамів, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як працівників міліції, на яких покладалось проведення оперативних закупок наркотичного засобу опію ацетильованого громадянином зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 у ОСОБА_3 , протокол допиту в якості свідка ОСОБА_8 по факту закупки останнім у підозрюваного наркотичного засобу- опію ацетильованого 18.12.2014 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мали статус понятих при проведенні оперативної закупки наркотичного засобу 18.12.2014 року.

Суд, досліджуючи докази, надані сторонами при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, на підтвердження обставин обгрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", в зв"язку з чим вважає, що інформація, яка міститься у вищевказаних доказах, які здобуті про проведенні слідчих дій, переконує об"єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, при викладених обставинах, що спростовує позицію захисту, висловлену в судовому засіданні щодо обгрунтованості підозри, яка не підтверджується доказами, хоча підозрюваний посилається на факт відсутності в м.Сарни 18.12.2014 року, однак вказує, що даний факт підтвердять свідки вподальшому при судовому розгляді кримінального провадження.

Однак, суду не представлені докази переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування, можливого продовження злочинної діяльності, так судом зясовано, що підозрюваний ОСОБА_3 не переховувався від органу досудового розслідування, не вчиняв будь-яких дій, які б перешкоджали кримінальному провадженню, добровільно приймав участь у проведенні слідчих дій після затримання 25.02.2015 року, оскільки з 18.12.2014 року жодних слідчих дій за його участю не проводилось, йому не повідомлялось про підозру у вчиненні іншого злочину, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за віком і станом здоровя є працездатним і здоровим, має постійне місце проживання в м.Сарни Рівненської області, де проживає з цивільною дружиною та дитиною, непогашених судимостей немає, активною наркотичною залежністю не страждає, в звязку з чим відсутні правові підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При цьому, суд враховує положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, якими гарантується дотримання принципу презумпції невинуватості, в зв"язку з чим судом не приймаються до уваги як докази обгрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який мав місце 18.12.2014 року, протокол обшуку від 25.02.2015 року та протокол освідування від 25.02.2015 року, так як дані докази здобуті в ході досудового розслідування іншого епізоду, по якому ОСОБА_3 не оголошена підозра, а тому не мають статусу належних і допустимих доказів при розгляді даного клопотання, також ці докази на підставі вищенаведеного не можуть буди доказами наявності ризику, передбаченого ст.177 КПК України, щодо продовження кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування при долученні даних доказів і наполяганні на їх правомірності порушуються права та свободи людини підозрюваного ОСОБА_3 .

Тобто, слідчим та прокурором не доведена наявність обставин про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів ніж домашній арешт до підозрюваного ОСОБА_3 .

Виходячи із сукупності вищезазначених обставин, які доводять необхідність застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , суд вважає доцільним застосування більш мякого запобіжного заходу у виді особистого зобовязання з покладенням обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в суспільстві, оскільки більш жорсткі запобіжні заходи є передчасними.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,179,181,193,194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ЛВ на ст.Сарни УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №000142 від 08.09.2014 року про застосування запобіжного заходу домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід особисте зобовязання та покласти на нього обовязки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатись за межі м.Сарни Рівненської області, де проживає та зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про місце свого проживання, місце роботи.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування особистого зобов"язання не може перевищувати двох місяців з дня затримання, тобто до 25 квітня 2015 року.

Контроль за виконанням ОСОБА_3 особистого зобовязання на стадії досудового розслідування здійснює слідчий СВ ЛВ на ст.Сарни УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо в апеляційний суд Рівненської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя .