УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, в СУ ГУ НП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 18.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.27, ч.4 ст.368-4 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 280/5 від 14.02.2013 ОСОБА_5 видано свідоцтво № 242 арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 25.02.2013.

Ухвалою Господарського суду Одеської області «Про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство» від 12.03.2016 у справі № 916/545/16 прийнято до розгляду заяву ПАТ «Північтранс» про порушення справи про банкрутство ПАТ «Ізмаїлавтотранс» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чехова, 4, ).

Згідно описової частини вказаної ухвали автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна для участі у справі визначено кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області про порушення провадження у справі про банкрутство від

12.04.2016 розпорядником майна акціонерного товариства «Ізмаїлавтотранс» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 вказаного Закону, арбітражний керуючий зобов`язаний додержуватися вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до ст. 97 вказаного Закону, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства; здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію , а також має повноваження щодо звернення до господарського суду у випадках, передбачених вказаним Законом; повноваження із скликання зборів і комітетів кредиторів, участі у них з правом дорадчого голосу, а також право на отримання винагороди у розмірі та порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого у разі здійснення боржником відчуження або придбання майна за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Під час здійснення професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, арбітражний керуючий (розпорядник майна) ОСОБА_5 , у період з 12.04.2016 до початку липня 2016 року, здійснивши аналіз господарської діяльності підприємства боржника та довідавшись про укладання між ПАТ «Північтранс» та

ПАТ «Ізмаїлавтотранс» договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2015, залучив до скоєння злочину спільника ОСОБА_6 , якого згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України на підставі рішення КДКА Дніпропетровської області та п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позбавлено права на зайняття адвокатською діяльністю, через визнання винним та засудження до покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, висунув вимогу представнику ПАТ «Північтранс» - начальнику юридичного відділу ОСОБА_7 про необхідність передачі неправомірної вигоди у розмірі 25000 дол. США за невжиття ним повноважень з оскарження вказаних угод у судовому порядку та переходу до процедури банкрутства без проведення санації, у разі надання згоди на його вимогу.
За словами останнього, умови передачі неправомірної вигоди попередньо погодженні головою організації до якої він входить на ім`я Миколай. Саме він або уповноважена ним особа, як вказав ОСОБА_5 , сповістить детальні умови передачі та розміри неправомірної вигоди.

Залучений ОСОБА_5 чоловік на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який очолює Криворізський міський осередок Всеукраїнської громадської організації арбітражних керуючих «Асоціація антикризового менеджменту», до складу якого як член входить арбітражний керуючий ОСОБА_5 , 12.08.2016 зателефонував ОСОБА_7 , повідомивши, що з метою попередження оскарження укладених угод у процедурі банкрутства, вона у найближчий час має передати кошти у сумі, яку оголосить їй чоловік на ім`я ОСОБА_10 .

Надалі 12.08.2016 ОСОБА_6 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_5 та іншими невстановленими слідством особами, діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу та попередження їх викриття правоохоронними органами у корупційному кримінальному правопорушенні, надіслав на мобільний телефон ОСОБА_7 коротке текстове повідомлення, завуалювавши зміст незаконних вимог під пропозицію законної угоди, а саме наступного змісту: «Предложение по урегулированию: Общий бюджет 25000$. Из них 50% сейчас, 50% равными частями на протяжении 6 месяцев. Включает в себя все судебные расходы».

Надалі під час телефонної розмови із ОСОБА_7 , яка відбулася 25.08.2016 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, узгодив можливість зменшення неправомірної вигоди з 25000 дол. США до 19000 дол. США.

ОСОБА_5 31.08.2016 о 12 год. 30 хв. під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 у кафе-кінотеатрі «Tref Cinema Cafe», яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченко, 16, на підтвердження виконання узятих незаконних зобов`язань та надійності у протизаконних відносинах, підписав протоколи зборів кредиторів №1 та протокол засідання комітету кредиторів №1 від 30.08.2016 щодо обрання складу комітету кредиторів, схвалення звіту розпорядника майна з вирішення питання введення наступної судової процедури ліквідаційної процедури ПАТ «Ізмаїлавтотранс», надав обіцянку останній завершити процедуру ліквідації боржника у тримісячний термін та підтвердив необхідність зустрічі саме з ОСОБА_6 , зателефонувавши йому та запросивши його прийти.

Діючи за обумовленим планом, з метою попередження викриття незаконної діяльності із залученим до скоєння злочину співучасником ОСОБА_6 , розпорядник майна ПАТ «Ізмаїлавтотранс» ОСОБА_5 залишив ОСОБА_7 у кафе та через 2-3 хвилини до неї підійшов ОСОБА_6 , який перепитав ім`я останньої та представився ОСОБА_10 .

Присівши за стіл, останній одразу почав переговори щодо способу передачі неправомірної вигоди, у тому числі під виглядом укладення законних угод з поставки металу, надання юридичних послуг.

Крім того, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що ОСОБА_5 , у разі передачі неправомірної вигоди виконає узгодженні незаконні домовленості, про що свідчить підписання ним документів щодо переходу до процедури ліквідації без проведення санації підприємства, а також погодив передачу неправомірної вигоди не у доларах США, а у національній валюті у розмірі 485 000 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

14 вересня 2016 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підшукав особу ОСОБА_11 , якому були невідомі злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , запропонувавши останньому поїхати разом із ОСОБА_5 до м. Одеси та забрати певний пакунок, на що ОСОБА_11 відповів згодою.

15 вересня 2016 року о 10 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, зателефонував ОСОБА_7 , повідомивши, що він особисто не зможе зустрітися із останньої, а замість нього на зустріч із нею прибуде уповноважена ним особа на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ), якого він повністю координує, перебуваючи в Дніпропетровській області.

Надалі того ж дня ОСОБА_11 разом із ОСОБА_5 на належному останньому автомобілі «Хюндай Туксон» прибули до господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, проспект Шевченко 29.

15 вересня 2016 року близько 12 години ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні наміри арбітражного керуючого (розпорядника майна) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених на цей час слідством співучасників кримінального правопорушення, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , отримав від представника ПАТ «Північтранс» - начальника юридичного відділу ОСОБА_7 для передачі вказаним особам неправомірну вигоду в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень за нездійснення арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_5 повноважень з оскарження договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.05.2015, укладеного між ПАТ «Північтранс» та ПАТ «Ізмаїлавтотранс», у судовому порядку та переходу до процедури банкрутства без проведення санації.

Після отримання від ОСОБА_7 пакету, в якому знаходилася неправомірна вигода, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_6 після чого передав мобільний телефон ОСОБА_7 , яка підтвердила передачу неправомірної вигоди.

У той же час, 15 вересня 2016 року близько 12 години 35 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, виступаючи у якості арбітражного керуючого (розпорядника майна) ПАТ «Ізмаїлавтотранс», знаходячись у залі судових засідань № 2, розташованому на 1-му поверсі господарського суду Одеської області по проспекту Шевченко 29 в м. Одесі, надав суду протокол засідання комітету кредиторів №1 від 30.08.2016 на підставі якого судом ухвалено рішення про початок процедури ліквідації боржника (без проведення процедури санації).

Санкцією ч.4 ст.368-4 Кримінального кодексу України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6

16.09.2016р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.27, ч.4 ст.368-4 КК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 за ОСОБА_6 , зареєстровано на праві власності автомобіль марки TOYOTA YARIS, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З метою забезпечення можливої конфіскації та уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі відчуження майна його власником підозрюваним ОСОБА_6 або довіреними ним особами, та попередження знищення необхідно накласти арешт на зазначене рухоме майно, заборонивши його користування (експлуатацію), слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, також просив розглядати вказане клопотання без повідомлення підозрюваного, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчим доведено, що вказаний автомобіль належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 та у відповідності до ст. 170 КПК України на нього може бути накладено арешт. При цьому відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене розглядається без повідомлення підозрюваного з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин, є підстави, передбачені ст.170-173 КПК України, для накладення арешту на майно підозрюваного зазначеного у клопотанні.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA YARIS, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користуватись ним (експлуатувати його).

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: