Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/7960/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження : прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені кримінальне провадження №0000208 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростень Житомирської області, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, приватного підприємця, раніше несудимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_6 , 15.02.2015 року близько 15 години в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин нанесла 6 ударів руками по руках потерпілої ОСОБА_5 та заподіяла їй легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, у виді подряпин по тильній поверхні лівої кисті, 2-4 пальців лівої кисті, другого п`ясно-фалангового суглобу першого пальця правої кисті, рани по внутрішньому краю нігтьової пластинки середнього пальця лівої кисті, двох синців по зовнішній поверхні середньої частини правого плеча.
Діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ст.125ч.1 КК України.
Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині не визнала та показала, що 14.02.2015 року під час святкування в кафе "Дня ОСОБА_8 " їй повідомили про побиття її брата. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила групу молодих людей, з розмови з якими дізналась, що побиття її брата замовила донька сестри потерпілої. Вона вирішила поговорити з дружиною брата ОСОБА_9 , однак остання їй надала відповідь, яка її не влаштувала. Наступного дня вона знову вирішила піти до ОСОБА_9 , яка, як вона зрозуміла, вже проживала у своєї сестри. Одночасно вирішила перевідати свого батька, який мешкає в цьому ж будинку та під"їзді. Разом зі своєю знайомою зайшла спочатку до батька, занесла йому продукти харчування, а потім
піднялись до квартири потерпілої. Двері відкрила потерпіла, яка тримала на руках кота, якого відразу випустила. Вона хотіла зачекати ОСОБА_9 в квартирі, однак ОСОБА_10 почала її ображати, виганяти з квартири, вхопила за дублянку та тримала за руки. В квартиру вона не заходила, між ними був лише словесний конфлікт, ударів ОСОБА_10 не наносила, а лише намагалась вивільнитись від неї. Нікого крім них в коридорі не було, однак за голосами вона зрозуміла, що в квартирі перебувають діти. Ірина казала щоб викликали міліцію. Коли вона вже спускалась, то між поверхами зустріла співмешканця потерпілої, а на виході ОСОБА_9 , однак з нею не розмовляла. Свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 заперечила, просила за пред"явленим обвинуваченням виправдати.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 15.02.2015 року приблизно о 15-ій годині до її помешкання постукала ОСОБА_12 з ОСОБА_13 . ОСОБА_14 запитала про її сестру ОСОБА_9 , а отримавши відповідь про те, що ОСОБА_9 в квартирі відсутня виявили бажання чекати ОСОБА_9 в квартирі. Вона не хотіла пускати ОСОБА_15 до квартири, почала закривати двері, натомість ОСОБА_14 почала тягнути двері на себе. Між ними почалась сварка в ході якої, ОСОБА_14 вдарила її ногою в живіт. Щоб ОСОБА_14 не могла наносити їй ударів тримала останню за руки. В цей момент їй були заподіяні подряпини на руках, оскільки ОСОБА_14 виривалась. В цей час в квартирі знаходився її батько, син, а також діти її сестри. Діти бачили цей конфлікт, оскільки виходили з кімнати в коридор. Батько з кімнати не виходив оскільки хворіє. Подруга ОСОБА_16 намагалась її заспокоїти. Від удару в живіт у неї почалась блювота, оскільки до цього вона перенесла операцію, тому була викликана швидка допомога, яка її госпіталізувала. Лікарем було діагностовано тупу травму живота, рани на руках. Заявила позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень, який просила задовольнити.
Свідок ОСОБА_17 показала, що разом з ОСОБА_18 прийшли до батька останньої, який мешкає на 1 поверсі в під"їзді в якому проживає потерпіла. Потім ОСОБА_14 вирішила піднятись до квартири ОСОБА_19 , щоб дізнатись про її сестру ОСОБА_9 , оскільки мав місце випадок, до якого могла бути причетна донька ОСОБА_9 , тому вони хотіли це питання з"ясувати. Ірина відкрила двері, сказала, що ОСОБА_9 вдома немає, і виштовхала ОСОБА_15 . В низу на сходах вони побачили ОСОБА_9 , однак з нею не розмовляли. Зазначила, що сварка відбувалась хвилин 15, і коли ОСОБА_20 відчинила двері, то тримала на руках кота, який відразу ж стрибнув з її рук.
Неповнолітній свідок ОСОБА_21 показав, що в той день, точної дати він вже не пам"ятає, разом з мамою, дідом та двоюрідними братами був вдома. Коли почув крик в коридорі вибіг з кімнати і побачив, як тітка ОСОБА_14 вдарила маму в живіт ногою. Це відбувалось в коридорі їхньої квартири. Він став на захист мами та таким чином опинився між жінками. ОСОБА_22 простягала до мами руки, тоді він викликав міліцію та вітчима. Братам, які також вибігли в коридор, наказав зайти до кімнати, оскільки жінки застосовували в сварці нецензурну лексику. Жінка, яка прийшла з тіткою ОСОБА_23 знаходилась за дверима. Коли жінки пішли мамі стало погано, тому викликали "швидку". Вказав, що на той час вони тримали кота, який знаходився у кімнаті. Також зазначив, що до конфлікту бачив маму, однак ніяких подряпин на її руках не було.
Свідок ОСОБА_24 показав, що до нього зателефонував син ОСОБА_21 , який повідомив, що маму б`є тітка ОСОБА_14 . Він приїхав додому та зустрів ОСОБА_15 між другим та третім поверхами сходинкового майданчику. Запитав, що сталось, однак, що йому відповіла ОСОБА_14 вже не пам`ятає. Чув як та сварилась і висловлювала погрози. У дружини помітив на передпліччі синці, кисті рук мали кроваві подряпини, ніготь був зламаний та дуже кровоточив. Дружина повідомила, що прийшла ОСОБА_14 та побила її, нанесла їй удар в живіт. Хвилин через 15 дружині стало зле, болів живіт, тому «швидка» госпіталізувала її в лікарню. Вказав, що в їх помешканні проживав кіт, однак таких подряпин він спричинити не міг.
Експерт ОСОБА_25 показав, що однозначно визначити предмет, яким потерпілій були спричиненні подряпини на руках, не можливо, оскільки предмет не залишив ідентифікуючих ознак. Вказав, що синці на тілі потерпілої могли утворитись від натискуванні рук при триманні, та не спростував утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень при тих обставинах, на які посилалась потерпіла, про що зазначено у висновку.
Свідок ОСОБА_26 показала, що з 14.02.2015 року проживала у своєї сестри ОСОБА_10 . 15.02.2015 року в післяобідній час вона пішла з квартири у справах, а коли поверталась додому, то їй з балкона почали кричати діти, щоб вона не заходила до помешкання, оскільки тітка ОСОБА_14 б"є тітку ОСОБА_27 . Хвилин дві вона почекала, а потім разом зі своєю донькою пішли в під"їзд. Між першим та другим поверхами стояв ОСОБА_28 , який став так, щоб ОСОБА_14 не могла дотягнутися до неї і вона мала змогу зайти до квартири. ОСОБА_14 була дуже сердита і якби вона могла дотягнутись до неї, то досталось би і їй. Коли зайшла до квартири, то побачила подряпини та кров на руках сестри, у останньої почалась рвота, оскільки ОСОБА_14 нанесла їй удар у живіт, тому була викликана "швидка", яка забрала сестру до лікарні, оскільки незадовго до події її сестра була прооперована. Перебуваючи у травмпункті вони зателефонували до міліції.
Малолітній свідок ОСОБА_29 показав, що взимку він з братом були у тітки ОСОБА_10 . Хтось постукав у двері. Коли відчинили двері побачили тітку ОСОБА_15 з якоюсь жінкою. ОСОБА_30 ОСОБА_14 зайшла до квартири де била та царапала тітку ОСОБА_27 . З тьотею ОСОБА_23 була якась жінка, яка просила тітку ОСОБА_15 піти, але та не хотіла. Тітка ОСОБА_20 наказала ОСОБА_31 зателефонувати дядьку ОСОБА_32 . Вказав, що у тьоті ОСОБА_33 на той час був кіт , який дуже спокійний і нікого не дряпає.
Малолітній свідок ОСОБА_34 дав свідчення про те, що в квартиру тітки ОСОБА_33 , де вони на той час проживали, прийшла їх тітка ОСОБА_14 . ОСОБА_35 намагалась закрити перед нею двері, однак вона цьому перешкодила , підставивши ногу, а потім зайшла до квартири де почала бити тітку ОСОБА_10 , царапати її нігтями до крові та тягати за коси. Вказав, що у тітки ОСОБА_33 є кіт, якого на руки вона не брала.
Письмовими доказами, якими також стверджується винуватість обвинуваченої є : витяг з ЄРДР з якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено 16.02.2015 року на підставі заяви потерпілої ОСОБА_5 про нанесення їй умисних тілесних ушкоджень 15.02.2015 року з правовою кваліфікацією дій за ч.1 ст.125 КК України; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2015 року, яким зафіксовано заяву ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_6 відносно неї неправомірних дій; дані слідчого експерименту в ході якого потерпіла ОСОБА_5 демонструвала обставини та механізм отримання тілесних ушкоджень, що підтверджено протоколом від 19.03.2015 року; висновки експерта №93 від 16.03.2015 року та №167 від 24.03.2015 року, якими підтверджено, що потерпілій ОСОБА_5 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, а саме подряпини правої та лівої кистей рук, частковий відрив нігтьової пластини, синці на середній частині правого плеча, утворення яких можливо при тих обставинах, на які посилалась потерпіла.
Версія про те, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 могли бути спричинені її домашньою твариною, відкидається як неспроможна, оскільки потерпіла, свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 вказали на те, що кіт потерпілої дорослий, нікого не дряпає; утворення подряпин на зовнішній поверхні обох кистей рук неможливо при зістрибуванні кота з рук потерпілої, оскільки в такому разі кіт знаходився на внутрішній поверхні кистей рук; крім подряпин потерпілій були спричинені синці на поверхні правого плеча та відрив нігтьової пластини, спричинення яких твариною не можливо, на що також вказав експерт ОСОБА_25 , у зв`язку з чим посилання сторони захисту на можливість спричинення ушкоджень домашньою твариною потерпілої, розцінюється судом як спосіб самозахисту.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Як особа ОСОБА_6 працездатного віку, по місцю проживання характеризується посередньо, займається підприємницькою діяльністю, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченої до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин невеликої тяжкості), обставини справи, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що її виправлення можливо без ізоляції від суспільства .
Тому, покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень. Свої вимоги та їх розмір потерпіла обґрунтувала тим, що обвинувачена спричинила їй тупу травму живота, яка негативно відобразилась на стані її здоров`я. Однак, спричинення такого ушкодження в вину ОСОБА_6 не ставиться. Тому, визначаючи розмір відшкодування, до уваги приймаються лише ті тілесні ушкодження, в спричиненні яких обвинувачено ОСОБА_6 , та ту шкоду, яку ці ушкодження заподіяли здоров`ю потерпілої.
Обвинувачена в судовому засіданні цивільний позов не визнала.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно- процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, враховуючи, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому позовні вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 500 гривень, з врахуванням втрат немайнового характеру, які вона зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, їх тяжкості, впливу негативних обставин на її життя та зусиль для їх відновлення, що буде розумним, достатнім та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 500 (п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: