Справа № 367/4436/16-к
У Х В А Л А
14 червня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників Прокопенка , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2016 р. за №0000581, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим можливість призначення його до розгляду.

Захисники заявили клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам закону. Обвинувачена підтримала клопотання захисників.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2016 р. за №0000581, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він містить у собі не зрозумілий та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті при викладенні обставин та обвинувачення зазначено, що ОСОБА_7 у не встановлений час, у не встановленому місці, у не встановленої особи незаконно придбала особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс в перерахунку на суху речовину загальною масою 6 365,74 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін в порошкоподібній речовині загальною масою 40,4073 г, але при цьому не вказано в який спосіб вона їх придбала (шляхом купівлі, обміну на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, тощо), у якому виді вона придбала канабіс (у виді рослини, листя, тощо), якого виду була порошкоподібна речовина із змістом амфітаміну (їх колір, тощо), в чому знаходились наркотичний засіб та порошкоподібна речовина, чи були вони розфасовані. Якщо вони були розфасовані, то в якій тарі і якою вагою в кожній. Не зрозуміло чи було придбано обвинуваченою порошкоподібну речовину масою 40,4073 г чи це маса амфітаміну в ній.

Також вказано, що ОСОБА_7 зберігала за місцем свого проживання небезпечний наркотичний засіб канабіс в перерахунку на суху речовину загальною масою 6 365,74 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін в порошкоподібній речовині загальною масою 40,4073 г, однак не вказано часу вчинення такого злочину, чи це є ті ж самі наркотичний засіб та психотропна речовина, що були придбані раніше, чи інші, у якому виді перебував канабіс (у виді рослини, листя, тощо), якого виду була порошкоподібна речовина із змістом амфітаміну (її колір, тощо), в чому знаходились наркотичний засіб та порошкоподібна речовина, чи були вони розфасовані. Якщо вони були розфасовані, то в якій тарі і якою вагою в кожній. Не зрозуміло чи обвинуваченою зберігалась порошкоподібна речовина масою 40,4073 г чи це маса амфітаміну в ній.

Крім того, міститься вказівка на те, що ОСОБА_7 розділила і розфасувала наркотичний засіб канабіс по пакетам, флаконам та банкам, але не вказано яка вага наркотичного засобу містилась у кожному з них.

До того ж, у формулювання обвинувачення повністю скопійовано виклад фактичних обставин кримінального провадження, в тому числі слідчі та оперативні дії, здійсненні у рамках провадження, що не є діями, у вчиненні яких не може обвинувачуватись ОСОБА_7 .

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну обвинуваченій виду запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачена та її захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки саме за місцем проживання ОСОБА_7 вчиняла злочин, у вчиненні якого обвинувачується, тому, перебуваючи там на волі, зможе продовжити свою злочинну діяльність.

Суд, заслухавши клопотання, доводи та заперечення сторін, оглянувши документи по справі, дійшов висновку, що вказане вище клопотання захисника не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона за місцем свого проживання незаконно, з метою збуту зберігала наркотичні засоби та психотропні речовини, тому суд вважає, що існують ризики того, що вона, перебуваючи дома, під домашнім арештом, зможе продовжити злочинну діяльність. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не забезпечить запобігання цим ризикам.

У зв`язку з наведеним суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314,331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 21.02.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000581 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом місяця.

Відмовити у задоволенні клопотання захисників про зміну виду запобіжного заходу.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 17.06.2016 р. о 08 год 00 хв.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3