У Х В А Л А

Справа № 183/7299/14

№ 1-в/183/204/16

06 червня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника інспекції ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єпіфанівка Кремінського району Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, -

в с т а н о в и в:
До суду надійшло подання Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання. Подання обґрунтоване наступним.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього були покладені обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати без дозволу цих органів за межі України на постійне проживання. Засуджений ОСОБА_4 27.02.2015 року став на облік до кримінально-виконавчої інспекції, йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки невиконання покладених судом обов`язків. 19.03.2015 року ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію 1 та 3 четвер кожного місяця. 01.10.2015 року, 15.10.2015 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин. 22.10.2015 року ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію 1,2,3 та 4 четвер кожного місяця. 05.11.2015 року, 12.11.2015 року, 19.11.2015 року, 26.11.2015 року, 03.12.2015 року, 10.12.2015 року, 17.12.2015 року, 24.12.2015 року, 11.01.2016 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин. 22.01.2016 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції про направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання відмовлено. Однак, незважаючи на неодноразові попередження про наслідки невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, та постійне проведення профілактичної роботи ОСОБА_4 продовжив порушувати порядок і умови відбування покарання з випробуванням. Так, ОСОБА_4 05.05.2016 року, 12.05.2016 року, 19.05.2016 року, 26.05.2016 року та 02.06.2016 року знову не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин.

Представник Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення по суті подання і просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав подання Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області і просив направити засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного йому покарання скасувавши звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в кінці квітня 2016 року поїхав до своїх родичів в Луганську область святкувати Пасху і пробув там близько місяця. Через це на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції в травні та червні 2016 року не з`являвся. Про свою поїздку кримінально-виконавчу інспекцію не повідомив, з яких причин пояснити не може. Причини своєї неявки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції вважає не поважними. Повідомив, що проживає один в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області без реєстрації, точної адреси місця свого проживання не зміг повідомити. Працює неофіційно, одружений та має двох неповнолітніх дітей, однак дружина разом з дітьми близько 6 місяців знаходиться у своєї матері в с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганській області та невдовзі має повернутися до нього. Просив не направляти його для відбування покарання та запевнив суд про подальше виконання покладених на нього обов`язків.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього були покладені обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати без дозволу цих органів за межі України на постійне проживання.

З матеріалів подання суд вбачає, що засуджений ОСОБА_4 на облік до кримінально-виконавчої інспекції став 27.02.2015 року, йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки невиконання покладених судом обов`язків, про що було відібрано письмове пояснення та підписка (а.с.16). Постановою інспектора Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.03.2015 року ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію 1 та 3 четвер кожного місяця, про що засуджений був ознайомлений під підпис та надав свої пояснення (а.с.14,16). 01.10.2015 року, 15.10.2015 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, що підтверджується листком реєстрації (а.с.15). Постановою інспектора Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 22.10.2015 року ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію 1,2,3 та 4 четвер кожного місяця, про що засуджений був ознайомлений під підпис та надав свої пояснення (а.с.47,49). 05.11.2015 року, 12.11.2015 року, 19.11.2015 року, 26.11.2015 року, 03.12.2015 року, 10.12.2015 року, 17.12.2015 року, 24.12.2015 року, 11.01.2016 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, що підтверджується листком реєстрації (а.с.48).

22.10.2015 року та 12.01.2016 року ОСОБА_4 попереджувався про наслідки невиконання ним обов`язків щодо явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції та про можливість направлення до суду матеріалів про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання (а.с.50,54). 22.01.2016 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції про направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання відмовлено (а.с.61-64).

Однак, ОСОБА_4 05.05.2016 року, 12.05.2016 року, 19.05.2016 року, 26.05.2016 року та 02.06.2016 року знову не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції з причин, які суд вважає неповажними, що підтверджується листком реєстрації (а.с.64) та його особистими поясненнями в судовому засіданні. Про свою відсутність за місцем проживання у вказаний період кримінально-виконавчу інспекцію жодним чином заздалегідь не повідомив, хоча мав таку можливість і зобов`язаний був це зробити.

Поведінка та пояснення засудженого, матеріали подання в своїй сукупності дають суду підстави для висновку про те, що незважаючи на надання судом засудженому ОСОБА_4 під час постановлення вироку від 10.12.2014 року можливості виправитись без відбування покарання, а згодом 22.01.2016 року на відмову судом у скасуванні звільнення його від відбування покарання, ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення та продовжує порушувати свої обов`язки, покладені на нього судом. Пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні не спростовують доводів подання про систематичне невиконання ним покладених на нього судом обов`язків без поважних причин, що свідчить про його особисте ставлення до виконання вироку та відсутність дійсних намірів самостійно виправитись.

Під час вирішення подання суд також враховує, що хоча за місцем проживання щодо ОСОБА_4 відсутні компрометуючі матеріали (а.с.24,30,34), останній згідно його пояснень та наявних матеріалів проживає самостійно в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області без реєстрації та тривалий час окремо від сім`ї, оскільки його дружина та діти проживають в Луганській області, офіційно не працює, під час попереднього розгляду судом 22.01.2016 року аналогічного подання також запевняв суд про подальше виконання ним своїх обов`язків, які згодом неодноразово порушив. Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що така позиція засудженого з посиланням його на свій сімейний стан та неодноразові його запевнення суду про свою належну подальшу поведінку, є намаганням засудженого ОСОБА_4 кожного разу уникати настання наслідків свого несумлінного ставлення до виконання вироку суду і, відповідно, спробою ухилитися від відповідальності за свої дії.

Згідно зі ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які були на нього покладені судом з не поважних причин.

Відповідно до ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Тому, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у відношенні засудженого слід скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання згідно з вироком.

Також, оскільки під час досудового розслідування та судового розгляду засуджений ОСОБА_4 затримувався і до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк його попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк призначеного покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання Новомосковського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року, задовольнити.

Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року, скасувати.

Направити ОСОБА_4 для відбування призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року покарання у виді позбавлення волі до кримінально-виконавчої установи строком на 4 (чотири) роки.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 30.10.2014 року по 10.12.2014 року, тобто 42 дні. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання 84 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1