Справа № 152/456/16-к
Провадження1-кс/152/40/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м. Шаргород
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна,
у с т а н о в и в:
22 березня 2016 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000098 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, установлено, що, маючи посвідчення водія категорії «Б», 16 березня 2016 року, біля 10 години 30 хвилин, керуючи незареєстрованим трактором «МТЗ-50» з двохосним причепом «2 ПТС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , виїхавши зі свого домоволодіння АДРЕСА_1 , перевозячи пасажира ОСОБА_7 , 1945 року народження, який перебував поза кабіною транспортного засобу, на навантаженому шифером, не обладнаному сидіннями причепі, перед початком руху, не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не упевнився у тому, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів, розпочавши рух трактором вперед, переднім правим колесом причепа наїхав на пасажира ОСОБА_7 , який упав через передній борт причепа на проїжджу частину дороги.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_7 від отриманих травм загинув.
Отже, своїми неумисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Окрім того, у клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 вчинив злочин, за який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, є пенсіонером, злочин вчинив з необережності, проте після вчинення злочину, умисно, усвідомлюючи свої дії, почав знищувати та приховувати сліди злочину, засипавши піском сліди крові на дорозі, а свій одяг, на якому залишилися сліди крові, сховав на горищі. Також, з метою приховування злочину, ОСОБА_5 нікому не повідомив про те, що сталося, не викликав швидку, натомість самостійно завантажив потерпілого у свій автомобіль, поїхав у напрямку лікарні, проте, побачивши, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, з метою подальшого приховування злочину, вивіз тіло ОСОБА_7 у лісозахисну смугу, поблизу автодороги Немирів-Могилів-Подільський біля с. Політанки Шаргородського району Вінницької області, де і залишив його.
Посилаючись на зазначене вище, а також на те, що майно є знаряддям вчинення злочину, слідчий просить накласти арешт на трактор МТЗ-50 без реєстраційного номера, причеп «2ПТС-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться у АДРЕСА_1 та передати їх на зберігання до Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти накладення арешту на зазначене вище майно.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього документи, вирішуючи питання щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить із такого.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є власником причепа «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , окрім того у його володінні та користуванні перебуває і трактор «МТЗ-50» синього кольору без реєстраційного номера.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що саме керуючи зазначеним трактором з причепом, ОСОБА_5 і вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, у якому він підозрюється.
Щодо автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , то цим автомобілем ОСОБА_5 віз потерпілого у лікарню і у цьому автомобілі залишилися сліди крові.
Отже, зазначене майно в тій чи іншій мірі було об`єктом, за допомогою якого був вчинений злочин та яке може містити у собі сліди злочину.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, оскільки слідчий в судовому засіданні довів необхідність такого арешту.
На підставі викладеного та керуючись статтями 170-173, 372, 400 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на трактор МТЗ-50 без реєстраційного номера синього кольору, причеп «2ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться у АДРЕСА_1 та передати їх на зберігання до Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1