Справа № 296/5521/16-к
У Х В А Л А

02 липня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого та прокурора про відмову в задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 03.06.2016 року та на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 06.06.2016 року про знаття арешту з майна, а саме мобільних телефонів.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000068 від 23.05.2016 року.

23.05.2016 року у ресторан «Бута» ввірвалась група озброєних, в маскак працівників СУ ГУНП в Житомирській області, скаржника було затримано з невідомих йому причин та доставлено до відділу як свідка. У ході проведення обшуку, слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 було вилучено два мобільні телефони: Iphone 5 картка з номером НОМЕР_1 (білого кольору) та Taguher Raser картка з номером НОМЕР_2 .

Скаржник звернувся до прокуратури Житомирської області та до слідчого СУ ГУНП в Житомирській області з клопотанням про повернення мобільних телефонів, однак йому було відмовлено у задоволенні клопотань, оскільки за ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира накладено арешт на два мобільні телефони Iphone 5 картка з номером НОМЕР_1 (білого кольору) та Taguher Raser картка з номером НОМЕР_2 , а тому повернення вказаних телефонів є неможливим. ОСОБА_7 вважає вказану відмову у задоволенні клопотання необґрунтованою та незаконною.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з підстав викладених в ній та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий заперечили щодо задоволення скарги, вказавши, що мобільні телефони не можуть бути повернути, оскільки ухвалою суду на них був накладений арешт та питання про зняття арешту скаржником не ставилось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника скаржника, прокурора, слідчого, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000068 від 23.05.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.05.2016 року було проведено огляд та вилучено у ОСОБА_6 два телефони Iphone 5 картка з номером НОМЕР_1 (білого кольору) та Taguher Raser картка з номером НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.05.2016 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: телефони Iphone 5 картка з номером НОМЕР_1 (білого кольору) та Taguher Raser картка з номером НОМЕР_2 .

30.05.2016 року скаржник звернувся до прокуратури Житомирської області та СУ ГУНП в Житомирській області із клопотанням про повернення мобільних телефонів.

Постановою від 03.06.2016 року слідчого СУ ГУНП в Житомирській області та постановою від 06.06.2016 року прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки на телефони було накладено арешт ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позву, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Як вбачається з матеріалів скарги, арешт на майно було накладено ухвалою слідчого судді, яка є чинною та не оскаржувалась ОСОБА_9 , тому скаржник має право подати клопотання про скасування арешту або оскаржити ухвалу про арешт майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_8 у задоволенні скарги на постанову слідчого та прокурора про відмову в задоволенні клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1