Справа № 201/6533/16-к
Провадження № 1-кс/201/4001/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 29.01.2015 про закриття кримінального провадження № 0000025, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000025.
В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.
Скаржник у судове засідання надав до суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути останню за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Прокурор ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Суд, безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування № 0000025, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в особливо важливих справах СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 29.01.2015 року було закрито кримінальне провадження № 50000025 від 10.09.2014, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Саксаганського РВ КМУ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 29.01.2015 не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29.01.2015 висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння даного кримінального правопорушення співробітниками Саксаганського РВ КМУ. Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_7 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності, не досліджено і не перевірено тих обставин, про які вказував заявник.

Про необґрунтованість постанови слідчого прокуратури від 29 січня 2015 року також свідчить те, що оскаржувана постанова не містить аналізу та належної оцінки здобутим під час досудового розслідування доказам. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2014 було задоволено скаргу ОСОБА_7 та скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження. Однак вимог цієї ухвали та недоліків, визначених при проведенні досудового розслідування, виконано та усунуто не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000025, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 29 січня 2015 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

При здійсненні нового розслідування слід перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні слідчі та перевірочні дії, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 5 ст. 284, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, ч. 2 ст. 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2014 року скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000025, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2014 року, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1