Справа № 195/1467/14-к
У Х В А Л А
про доручення дослідження фактів
19.04.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 , здійснюючи розгляд матеріалів кримінального провадження №0000366 від 27.06.2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 393 КК України,
ВСТАНОВИВ

У судовому засіданні захисник заявила клопотання про визнання судом недопустимими: протоколу первинного огляду місця події від 27.06.2014 року та фототаблиці до нього (т.1 а.с. 34-42); протокол додаткового огляду місця події від 02.07.2014 року та фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 89-94); протокол огляду предмету від 11.07.2014 (т. 1 а.с. 228-229); постанова про залучення речового доказу (т.1 а.с.230); висновок експерта №.18/03-72 від 15.07.2014 (т. 1 а.с. 235-238); висновок експерта №.679 від 18.07.2014 (т. 1 а.с. 148- 151).
Клопотання обґрунтовує тим, що у судовому провадженні виявлено отримання доказів при застосуванні недозволених методів ведення слідства, зокрема.
Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили суду, що показів, які вказують, що ОСОБА_4 міг вчинити злочини, на досудовому розслідуванні вони не давали. При огляді підпису на протоколі допиту, свідок ОСОБА_8 заявив, що підпис від його імені виконаний не ним, а написаний іншою особою. Свідок показав суду, що у вказану в протоколі допиту дату він знаходився за межами Дніпропетровської області і відповідно не міг давати слідчому які-небудь покази.

Свідок ОСОБА_9 зміст та інформацію, вказану у протоколі допиту її як свідка, не підтвердила. При цьому свідок пояснила суду, що працівники міліції під погрозою долею малолітньої дитини заставили її підписати документ, якого вона сама не писала та змісту вказаного документу їй ніхто не зачитував.

Біти у руках ОСОБА_4 вона ніколи не бачила і предмет, схожий на біту, працівникам міліції вона не видавала. При цьому, два працівники міліції, які прийшли до неї додому, вже тримали у руках предмет, схожий на біту та з погрозою застосування насильства заставили її підписати документ - протокол, змісту якого вона не читала.

Допит із погрозою застосування до неї насильства зі сторони працівників міліції ставлять під сумнів їх достовірність, як покази, дані начебто нею на досудовому слідстві, і ставлять під сумнів протокол видачі та протокол огляду предмета, схожого на біту та висновки судових експертиз, стосовно вказаного предмета.

Крім того, матеріалами кримінального провадження встановлено факти фальсифікації доказів працівниками міліції та факти штучного створення ними доказів, які істотно вплинули та стали підставою для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема.

Ухвалою Томаківського районного суду від 04.07.2014 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, про існування наявних ризиків, підозрюваний, знаходячись на свободі може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, в наданих прокурором протоколі додаткового огляду місця злочину від 02.07.2014 року та фототаблицях вбачається наявні сліди пошкодження трав`яного полотна на землі (т. 1 а.с. 128-130).

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця пригоди від 02.07.2014 року, встановлено, що приблизно в 50 метрах від оглянутої ділянки, розташовано на узбіччі дерево абрикос та по обидва боки дерева біля дороги маються сліди горіння трави. Ніяких запалюючих сумішей та ємностей виявлено не було (т. 1 а.с. 89-94).

Згідно п.п.1, 3 ч. 7 ст. 223 КПК України для участі у проведенні процесуальних дій слідчий запрошує не менше двох незаінтересованих осіб (понятих). Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого.

Відповідно до вказаного протоколу додаткового огляду місця події від 02.07.2014 року, понятими при проведенні додаткового огляду місця події залучені: ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , та ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 89).

Згідно до протоколів допиту потерпілої ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення вона разом зі своїм чоловіком йшли від її батьків із села Барково Томаківського району (т.1 а.с. 166-168, 169-171).

Згідно з копією свідоцтва про одруження прізвище ОСОБА_6 до одруження було ОСОБА_12 (т.1 а.с. 136).

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що на даний час вона проживає за наступною адресою: АДРЕСА_1 , у домоволодінні її покійного батька ОСОБА_10 (судове засідання 08.12.2015 року).

Відповідно протоколів допиту свідка ОСОБА_13 вона проживає в АДРЕСА_2 , а саме проживає за однією і тією ж адресою, що і понятий ОСОБА_11 та є мамою потерпілої ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 213-214).

Згідно з викладеним, понятими при проведенні додаткового огляду місця події 02.07.2014 року залучені: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходяться у родинних відносинах із заявницею про вчинення стосовно її чоловіка тяжкого злочину від якого настала його смерть та яка у подальшому визнана потерпілою. Вказані поняті є відповідно батьком потерпілої та співмешканцем матері потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_13 (т.1 а.с. 89-94), що відповідно з вимогами до п. 3 ч.7 ст. 223 КПК України є недопустимим. Про заінтересованість та упередженість понятих у даній слідчій дії немає сумніву, оскільки вони є близькими людьми заявниці, стосовно чоловіка якої вчинено злочин та яка у подальшому визнана потерпілою.

Основною підставою для прийняття судом рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою став протокол огляду місця події від 02.07.2014 року, у проведенні якого приймали участь поняті - заінтересовані особи, які знаходяться в родинних відносинах з потерпілою ОСОБА_6 , що відповідно до п. 3 ч.7 ст. 223 КПК України є недопустимим.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 02.02.2016 року, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які відповідно до первинного протоколу огляду місця події від 27.06.2014 року зазначені у якості понятих, пояснили суду, що насправді вони на місце події зі слідчим не виїзджали, про обставини, які були виявлені на місці події вони нічого пояснити не можуть, оскільки вони на місце події з працівниками міліції не виїзджали та нічого не бачили. Протокол огляду місця події вони підписали, знаходячись на дорозі, в іншому місці, на дорозі біля місця свого помешкання. При цьому, свідки пояснили суду, що вони не хотіли підписувати вказаний чистий аркуш паперу, але працівники міліції їх умовили та переконали їх у тому, що там когось знайшли і їм нічого за це не буде. Відомості про обставини події вони узнали зі слів слідчого.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні 02.02.2016 року, показав, що 27.06.2014 він виїзджав за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 та на місце події, яка відбулася на вказаній території та приймав участь у якості понятого. За місцем проживання був оглянутий скутер обвинуваченого, який був пошкоджений, на ньому були наявні механічні ушкодження. Після цього всі учасники огляду, у тому числі з обвинуваченим ОСОБА_4 виїхали на місце події злочину. Протокол слідчої дії складала не слідчий СВ Томаківського РВ ОСОБА_17 , а інша особа, працівник міліції, який має звання майора міліції. На місці події виявлено сліди бурої речовини та уламки пластмаси темного кольору, схожої на уламки запасних частин скутера, мотоцикла, автомобіля, тощо. Пластмасові уламки і тампони із речовиною бурого кольору з місця події були вилучені працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив покази свідка ОСОБА_16 та показав суду, що з початку слідча група виїзджала за місцем його помешкання та оглянула скутер, який мав на собі технічні ушкодження, відламано дзеркало, поламані пластмасові частини, тощо. Після цього він разом із слідчою групою виїхали на місце події, де також виявили уламки пластмаси, схожої на уламки з його скутера та плями бурого кольору. Вказані предмети були вилучені працівниками міліції після закінчення слідчої дії. Обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що сам він не ламав скутер, а стверджує, що його скутер був пошкоджений людиною, яка користувалася ним під час події злочину.

Проте, у матеріалах кримінального провадження протокол огляду місця події від 27.06.2014 року, який складав працівник міліції у званні майора міліції відсутній. У протоколі огляду місця події від 27.06.2014 року, складеного слідчим ОСОБА_17 , зазначені лише відомості про виявлені сліди бурої речовини, а відомості про виявлені частини, уламків пластмаси не вказані. Відсутні також відомості про вилучення з місця події уламків пластмаси темного кольору.

Вказані обставини стверджують, що слідчі СВ Томаківського РВ декілька разів виїзджали на місце події, упродовж 27.06.2014 року, але у протоколі огляду місця події зафіксували лише одні обставини.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні, 17.10.2014 року показала суду, що під час її допиту як свідка вона показувала органу досудового розслідування, що знаходиться у нормальних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_4 , але про обставини вчинення злочину її нічого не відомо і вона нічого не чула. Проте, працівник міліції, який брав у неї покази, сказав, що свідок ОСОБА_19 начебто, щось чув про обставини злочину, про які і повинна була чути також і свідок ОСОБА_18 . На повторні заперечення свідка ОСОБА_18 про те, що вона допускає, що може і мала місце якась розмова у її присутності, але вона не може нічого конкретно пояснити. Далі свідок пояснила суду, що після таких показів її викликали працівники міліції та говорили свідку: "раз ти така умна, тебе визве прокурор". (технічний запис 01:17:42).

Крім того, у судовому засіданні 29.03.2016 року вона та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти повторного допиту у судовому провадженні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , які 02.02.2016 року давали суду покази про умисне порушення працівниками міліції вимог КПК України в ході огляду місця події, судом вказане клопотання було задоволено та доручено стороні обвинувачення здійснити привід зазначених свідків у судове засідання на 31.03.2016 року.

У судовому засіданні 31.03.2016 року свідок ОСОБА_21 показала суду, що їй сьогодні зі слів свідка ОСОБА_22 стало відомо, що 30.03.2016 року, а саме за день перед судовим засіданням де мав давати покази свідок, додому до свідка ОСОБА_22 приїздили працівники міліції, а не заставши його у дома, вони виїхали за місцем роботи свідка ОСОБА_22 , до території фермерського господарства, де свідок і працював. Після цього, його посадили у автомобіль поліції і доставили до приміщення відділку поліції - у кабінет начальника Томаківського відділку поліції, де начальник відділку поліції розпитував свідка про обставини за яких він виїзджав и не виїзджав на місце події, як понятий.

Таким чином, вказані факти свідчать про застосування недозволених методів слідства на свідків ОСОБА_18 та здійснення незаконного затримання та незаконної доставки свідка ОСОБА_14 до начальника відділку поліції, що необхідно розцінити як здійснення тиску та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки жодних підстав для затримання, доставки до відділку поліції та спілкування свідка з начальником відділку.

Крім того, у судовому засіданні 31.03.2016 року встановлено факти застосування недозволених методів слідства працівниками ОСОБА_23 під час розслідування кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 393 КК України.

Так свідок обвинувачення ОСОБА_24 показала суду, що їй жодні обставини щодо вчинення злочину за ст.393 КК України невідомі, оскільки вона не була очевидцем вчинення злочину та нікого у залі суду не знає. Свідок заявила суду, що у 2015 році її працівники ОСОБА_25 міліції затримали, утримувала її упродовж двох днів у відділі міліції та заставляли її давати покази стосовно її брата ОСОБА_26 . Але про якісь обставини вона не могла нічого пояснити. При цьому працівники міліції їй також погрожували та не відпускали додому поки вона не дасть покази проти свого брата.

Приведені вище обставини свідчать про умисне порушення вимог КПК України слідчими СВ та оперативними працівниками Томаківського РВ Дніпропетровської області, та про зловживання працівниками правоохоронного органу службовим становищем.

Прокурор, потерпіла та її представник заперечували проти визнання недопустимими доказів.
Суд вважає, що визнання доказів недопустимими на даній стадії судового провадження є передчасними, у чому слід відмовити та вирішити питання про їх допустимість згідно ч. 1 ст. 89 КПК України.
Однак, необхідно доручити прокуратурі Дніпропетровської області провести дослідження фактів викладених захисником обвинуваченого та у разі підтвердження даних обставин негайного вжиття відповідних заходів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87-89, ст. 206, КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Доручити прокуратурі Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості та провести дослідження фактів, викладених захисником ОСОБА_5 терміном, що не перевищує двадцяти діб.
Відмовити у визнанні на даній стадії недопустимими доказів: протоколу первинного огляду місця події від 27.06.2014 року та фототаблиці до нього (т.1 а.с. 34-42); протокол додаткового огляду місця події від 02.07.2014 року та фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 89-94); протокол огляду предмету від 11.07.2014 (т. 1 а.с. 228-229); постанова про залучення речового доказу (т.1 а.с.230); висновок експерта №.18/03-72 від 15.07.2014 (т. 1 а.с. 235-238); висновок експерта №.679 від 18.07.2014 (т. 1 а.с. 148- 151).
Про виконання ухвали повідомити суд із зазначенням вжитих заходів та надіслати відповідне рішення за результатами проведеного розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1