Справа № 146/340/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення скарги
"21" березня 2016 р. слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , перевіривши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про незаконне затримання,

в с т а н о в и в :

21.03.2016 року до Томашпільського районного суду надійшла скарга захисника, адвоката ОСОБА_4 подана в порядку ст. 206 КПК України, який діє в інтересах ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про незаконне затримання.

Скарга мотивована тим, що 18.03.2016 року о 19:15 год. слідчим СВ Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у відсутності на те правових підстав, передбачених ч.1 і 2 ст. 208 КПК України його (захисника) підзахисного було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який мав місце ще 14.03.2016 року. Тому просить слідчого суддю визнати затримання ОСОБА_3 незаконним та негайно звільнити його з під варти.

Розглянувши підстави скарги, дослідивши додані до неї докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз вищевказаних положень кримінального процесуального закону дає суду правові підстави дійти висновку, що скарга на незаконне затримання і утримання особи під вартою віднесена до компетенції слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду від 20.03.2016 року щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до положень ст. 205, ч.2 ст. 534 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до повідомлення начальника СВ Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області №1233/225/2016 від 21.03.16 ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_3 утримується під вартою в ІТТ Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області, що дає слідчому судді дійти висновку, що розгляд скарги захисника є компетенцією слідчого судді Тульчинського районного суду, тобто за місцем утримання під вартою підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про незаконне затримання, повернути заявнику.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає

Суддя:ОСОБА_1