Справа № 629/1976/16-к
Номер провадження 1-кп/629/218/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000768 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого:

- 30.07.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 29 липня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців;

- 23.10.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурорів Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння корисних злочинів, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, вчинене при наступних обставинах:

21 березня 2016 року близько 12-55 години, ОСОБА_3 знаходився на території дошкільного навчального закладу № 8 в м. Лозова, Харківської області, де побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по території вказаного дошкільного навчального закладу та розмовляв по мобільному телефону. У ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону, який перебував у користуванні ОСОБА_6 ..

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом ривку з руки ОСОБА_6 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo S 650», вартістю 990 гривень, який перебував у користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_7 .. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 990 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 21 березня 2016 року, він знаходився на території дошкільного навчального закладу № 8 в м. Лозова, Харківської області, де побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 , який йшов по території вказаного закладу та розмовляв по мобільному телефону і у нього відразу виник умисел на відкрите викрадення вищевказаного мобільного телефону, в зв`язку з чим, шляхом ривку з руки ОСОБА_6 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo S 650», який перебував у користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_7 . Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває у лікаря нарколога на обліку з діагнозом «синдром залежності від опіатів», на військовому обліку не перебуває, має середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Також при призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2015 року засуджений за ч. 1 ст. 186, ч. 2 304 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, та в період іспитового строку знов скоїв злочин, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 09 червня 2016 року.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_9 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, до вказаного покарання, суд частково у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі, приєднує невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськррайонного суду Харківської області від 23.10.2015 року та остаточно визначає до відбуття обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 09 червня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення:

- судово-товарознавчої експертизи № 2344 від 27.04.2016 року в розмірі 351 гривні 84 копійки (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Lenovo S 650», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_7 згідно зберігальної розписки, залишити у останнього.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1