Дата документу Справа № 310/9727/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/359/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/9727/15-к
Категорія: ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004145, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2015 року /а.п. 163-167/ з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 /а.п. 175/, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину у вчиненому, має неповнолітню доньку, проживає з матір`ю похилого віку, яка є пенсіонеркою та інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим потребує догляду за нею, а він є єдиним сином, та, крім того, він сам має хронічне захворювання хребта.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.03.2015 року, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком, до набрання ним законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишений у виді тримання під вартою, строк покарання постановлено обчислювати з 06.09.2015 року.
Зараховано ОСОБА_7 в строк тримання під вартою період з 03.09.2015 року (протокол затримання від 03.09.2015 р. о 19 год. 40 хв.) до 06.09.2015 року (постанова начальника ІТТ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 06.09.2015 р. о 07 год. 40 хв.).

Позовні заяви:

ОСОБА_8 задоволена частково, постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у рахунок відшкодування: матеріальної шкоди 5 000 грн., моральної шкоди 5 000 грн., а всього 10 000 грн.;

ОСОБА_9 задоволена, постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 000 грн.;

ОСОБА_10 - задоволена, постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у рахунок відшкодування: матеріальної шкоди 3 000 грн., моральної шкоди 5 000 грн., а всього 8 000 грн.;

ОСОБА_11 задоволена, постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 000 грн., моральної шкоди 5 000 грн., а всього 12 000 грн.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 13.03.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити, прокурора з запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Згідно з вироком, обвинувачений визнаний винним та засуджений за те, що 26 серпня 2015 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись навпроти кафе «Черчиль» по вулиці Шаумяна, 1-А в місті Бердянську Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повалив її на землю та шляхом ривку з її шиї, відкрито повторно, викрав золотий ланцюжок 585 проби, після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5 000 гривень.
28 серпня 2015 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись біля паливної станції «Формула» по вулиці Мелітопольське шосе, 68-Г в місті Бердянську Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_12 та шляхом ривку з її шиї, відкрито повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби та ладанку з зображенням «Богоматері», після чого, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою утримання викраденого майна, відштовхнув потерпілу від себе, внаслідок чого вона впала на асфальтне покриття, зазнавши фізичного болю. Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 7 000 гривень.
29 серпня 2015 року, приблизно о 13 годині, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та шляхом ривку з її шиї відкрито повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби та підвіску, що складається з кулону у вигляді серця, якоря та хрестика, після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5 000 гривень.
30 серпня 2015 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 та шляхом ривку з її шиї відкрито повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби та кулон з зображенням букви «О», після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 4 000 гривень.
03 вересня 2015 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись на перехресті вулиць Комсомольської та Космодем`янської в місті Бердянську Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, повалив її двома руками на асфальт, після чого шляхом ривку з її шиї, відкрито повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби та кулон з зображенням «Купідона», після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта № 673 від 04.09.2015 року, легкі тілесні ушкодження, та завдав майнової шкоду на суму 8 000 гривень.
Як вбачається з доводів апеляційної скарги і встановлено під час апеляційного розгляду, зміст вироку в частині наведених фактичних обставин подій, висновків суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за який він засуджений, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України, не оскаржуються, у зв`язку з чим, відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює і не має постійного доходу, злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, сукупність усіх обставин, у тому числі щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин та особи обвинуваченого, суд за п`ять епізодів вчинення грабежу із застосуванням до потерпілих насильства, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України на строк, який межує з мінімальним.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків згідно з ч.1 ст.71 КК України суд до призначеного йому покарання за вироком частково приєднав шість місяців з невідбутих чотирьох років позбавлення волі за попереднім вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.03.2015 року.

Отже, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався вимог статей 65-67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, у тому числі з урахуванням обставин, наведених в апеляційній скарзі, призначене обвинуваченому покарання справедливим, підстав для зміни вироку суду і пом`якшення останньому покарання, як про це просить обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, не вбачає.

В апеляційній скарзі обвинувачений свої вимоги обґрунтував тим, що у нього є неповнолітня донька та мати інвалід 2 групи похилого віку, яка потребує стороннього уходу, а також, що він має хронічне захворювання хребта. Однак, ці обставини, згідно з поясненнями обвинуваченого під час апеляційного розгляду, існували задовго до вчинення злочинів, як останніх діянь, так і попереднього, і не стали перешкодою для злочинних дій обвинуваченого.

По кримінальному провадженню обвинуваченому був обраний запобіжний захід тримання під вартою і він тримався в місцях попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, йому в строк відбування покарання за вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення за період з 03.09.2015 року по 14.03.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Клопотання обвинуваченого, заявлене ним під час апеляційного розгляду, про зарахування йому в строк відбування покарання за вироком строку попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.03.2015 року задоволенню не підлягає, виходячи з того, що покарання за попереднім вироком приєднано до призначеного частково.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 03.09.2015 року по 14.03.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4