АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/457/16 Справа № 182/1703/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

15 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Нікопольського відділу ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

При вирішенні питання про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя встановив, що підозра останньому була оголошена 31.03.2016 року без участі адвоката. Підозрюваний має освіту чотири класи, тому в силу недостатньої освіти, не міг в повній мірі розуміти суть пред`явленої підозри, що призвело до порушення його права на захист, у зв`язку з чим, підозра ОСОБА_9 була оголошена незаконно, а тому, він не набув статус підозрюваного і, підстав для обрання будь якого запобіжного заходу не вбачалось.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що судом було досліджено та встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим було залучено захисника. Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно до ст.ст.176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст.177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з наданих матеріалів, 14.01.2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162.

31.03.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище та інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Так, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов висновку про порушення права на захист останнього, яке виразилося у відсутності захисника під час оголошення останньому підозри, у зв`язку з чим, підозра ОСОБА_9 була оголошена незаконно, і, підстав для обрання будь якого запобіжного заходу не вбачалось.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він не в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів, інтереси підозрюваного ОСОБА_9 у зазначеному кримінальному провадженні було доручено представляти адвокатові ОСОБА_8 .

Під час повідомлення ОСОБА_9 про підозру, йому було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного оголошені та роз`яснені і, бажання мати захисника останній не виявляв, що спростовує твердження суду про порушення права на захист останнього. Крім того, недостатня освіта підозрюваного не може бути підставою для відмови у застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку; може знищити, спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення по справі; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Судове рішення стосовно відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що оскільки відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, слідчим суддею необґрунтовано відмовлено у застосуванні запобіжного заходу, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, міцність соціальних зв`язків, те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, а також враховуючи, що прокурором в апеляційному суді доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що передбачено ст. 183 КПК України, з визначенням застави у розмірі 55 120 гривень, що повною мірою зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, що не було враховано слідчим суддею та є підставою для скасування судового рішення слідчого судді.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , скасувати.
Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого Нікопольського відділу ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2016 року включно.
Визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі сорока розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 55 120 гривень (п`ятдесят п`ять тисяч 120 гривень). .
У разі сплати ОСОБА_9 визначеної застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу та умов звільнення під заставу покласти на слідчого Нікопольського відділу ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області: