н/п 1-кп/640/115/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.10.2014 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И ЛА :
У січні 2015 року ОСОБА_9 через свого знайомого ОСОБА_10 зв`язався з невстановленою особою на прізвище ОСОБА_11 , ім`я ОСОБА_12 та вступив з останнім у злочинну змову щодо вчинення терористичних актів на території м. Харкова з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, міжнародного ускладнення та привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів, за вчинення яких ОСОБА_12 обіцяв сплату матеріальної винагороди.
Після цього, ОСОБА_9 домовився з ОСОБА_10 , що останній за грошову винагороду у співучасті з ним вчинятиме вказані злочини на території м.Харкова.
03 лютого 2015 року ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний задум, домовився про зустріч з ОСОБА_10 о 19 годині на виході зі стації метро «Історичний музей» м. Харкова з метою обговорення деталей спланованого вчинення злочину.
Під час зустрічі ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_12 поставив їм задачу вчинити підпал та вибух будь-якого військового комісаріату м. Харкова, за який вони отримають грошову винагороду у розмірі 50 000 рублів РФ,. Після цього, ОСОБА_9 за власною ініціативою вирішив обрати об`єктом вибуху та підпалу будівлю ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04 лютого 2015 року ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір на здійснення вибуху будь-якого ІНФОРМАЦІЯ_4 , виготовив саморобний вибуховий пристрій з магнію, селітри та «бенгальського вогню».
Після цього, ОСОБА_9 05 лютого 2015 року у вечірній час, реалізуючи свій злочинний намір, спочатку вирішив вивчити місцевість та розташування будівлі комісаріату, у зв`язку з чим здійснив виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , де дізнався про переїзд ІНФОРМАЦІЯ_3 за новою адресою: АДРЕСА_4 .
Вдень 06 лютого 2015 року ОСОБА_9 з метою встановлення конкретного об`єкту кримінального правопорушення злочину, діючи самостійно без відома ОСОБА_10 , виїхав за адресою: АДРЕСА_4 , де відстежив розташування будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , його охорону та наявність камер спостереження, після чого вирішив використати в якості знаряддя злочину, виготовлений ним саморобний вибуховий пристрій з магнію, селітри та «бенгальського вогню».
У свою чергу ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний задум, придбав за невстановлених обставин 3 літри бензину для вчинення підпалу, які розлив у дві півтора літрові пляшки, про що у телефонній розмові проінформував ОСОБА_9 .
З метою доведення кримінального правопорушення до кінця ОСОБА_9 домовився зустрітись з ОСОБА_10 06.02.2015 о 23.30 на перехресті вулиць Пушкінська та Петровського м. Харкова.
Після зустрічі в означеному місці, ОСОБА_9 , не довівши до відома ОСОБА_10 щодо конкретного об`єкту вчинення злочину, а також щодо способу і механізму його вчинення, разом з останнім через двори житлових будинків, пішки, направились до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою безпосереднього вчинення вибуху та підпалу, маючи при собі заздалегідь підготовлені ними знаряддя вчинення злочину, а саме: саморобний піротехнічний пристрій та дві півтора літрові пляшки з бензином.
Однак, запланований терористичний акт ОСОБА_9 , діючи у групі з ОСОБА_10 , який (у зв`язку з ексцесом співвиконавців) не знав достовірно про конкретний об`єкт вчинення злочину та щодо способу і механізму його вчинення, не був доведений до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як не було вчинено всіх дій, які вони вважали необхідними для вчинення правопорушення, оскільки того ж дня о 23.35 год. їх було затримано співробітниками Управління СБ України в Харківській області в районі розташування будинків № 30-А по вул. Петровського та №67/69 по вул. Пушкінська м. Харкова.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у скоєні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, щиро покаялись.
ОСОБА_9 пояснив, що йому необхідні були гроші для того, щоб виїхати за межі України. Працевлаштуватися на офіційну роботу він не мав можливості, оскільки в нього був втрачений паспорт громадянина України, а отримати паспорт він також не міг, оскільки не мав прописки. Його знайомий ОСОБА_14 запропонував йому з метою порушення громадської безпеки, залякування населення вчинити підпал та вибух будь-якого військового комісаріату, на що він погодився і домовився зустрітися з ОСОБА_10 з яким він познайомився у лютому 2014 року на площі Свобода. При зустрічі з останнім він повідомив що необхідно зробити підпал, за який вони отримують гроші, але не сказав що саме необхідно підпалити, тільки попросив купити бензину. Кисельов на його пропозицію погодився. Після чого він сам з магнію і селітри виготовив вибуховий пристрій. 06.02.2015 р. у денний час поїхав на АДРЕСА_4 , де відстежив розташування військового комісаріату, його охорону. У вечері зателефонував ОСОБА_10 і домовився з ним зустрітися біля станції метро по АДРЕСА_5 . Близько о 23.30 год. він зустрівся з ОСОБА_10 , який привіз з собою дві пляшки по 1,5 л. бензину, а він з собою взяв вибуховий пристрій. По дорозі до військового комісаріату вони були затримані співробітниками СБ України в Харківській області. Розцінює свій вчинок негативно і безрозсудно.
ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що йому необхідні були гроші для весілля і він погодився на пропозицію ОСОБА_9 щось підпалити. На його прохання він купив 3 літри бензину, які розлив у дві пляшки по 1,5 л. та 06.02.2015 р. близько 23.30 год. зустрівся з ОСОБА_9 біля станції метро «Пушкінська». З собою він привіз дві пляшки бензину. Після чого вони по вул.. Петровського направились в сторону вул. Сумській. По дорозі ОСОБА_9 сказав йому, що необхідно підпалити військовий комісаріат. Він почав заперечувати, казати, що там є люди, зброя, запропонував вилити бензин. Вони зайшли через арку у двір житлового будинку по АДРЕСА_5 де були затримані співробітниками СБ України в Харківській області. Розцінює свій вчинок як поганий та необдуманий.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали зібрані по справі докази, що надані прокурором на підтвердження винуватості обвинувачених, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні і допустимі, тому розглянув справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Судова колегія вважає винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєні кримінального правопорушення доведено і кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, як незакінчений замах на вчинення у групі осіб терористичного акту - вибуху та підпалу з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, міжнародного ускладнення та привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів. Дії ОСОБА_10 кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто незакінчений замах за попередньою змовою групою осіб на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
Судом вивчались дані про особи обвинувачених та встановлено, що ОСОБА_9 за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працює, на наркологічному, психоневрологічному обліках не перебуває, 06.10.2014 року засуджений Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 3 роки.
Як особа ОСОБА_10 раніше не судимий, за місцем свого мешкання характеризується задовільно, на наркологічному, психоневрологічному обліках не перебуває, має хронічне неврологічне захворювання, з приводу якого перебуває на обліку та проходить лікування, офіційно не працює. Згідно характеристики, наданої Харківським автомобільно-дорожнім технікумом останній характеризується позитивно, закінчив навчання, отримавши диплом з відзнакою.
При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд , згідно з вимогами ст..ст. 65,68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 в порядку ст..66 КК України суд визнає його щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому в порядку ст..67 КК України суд не встановив.
З урахуванням обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України без конфіскації майна,оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 кримінальне правопорушення скоїв в період іспитового строку, то суд за правилами ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднує невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2014 року за яким його засуджено за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі із застосування ст.75 КК України, з випробувальним терміном на 3 роки.
При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд , згідно з вимогами ст..ст. 65,68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 в порядку ст..66 КК України суд визнає його щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому в порядку ст..67 КК України суд не встановив.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавленн волі в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи зазначені вище дані про особу ОСОБА_10 , обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання й наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.75,76 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд в дольовому порядку стягує з засуджених на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, в зв`язку з проведенням:
- судової комплексної вибуховотехнічної експертизи та судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу у розмірі 3686 грн.40 коп.;
- судової комплексної експертизи з дослідження: вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів, металів і сплавів, вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху у розмірі 7150 грн.;
- судової комплексної експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів та пожежно-технічної експертизи у розмірі 3690 грн.;
- судової пожежно-технічної експертизи у розмірі 3686 грн. 40 коп.;
- судової експертизи звуко- та відеозапису у розмірі 3733 грн. 20 коп., а всього у розмірі 21 946,00 грн.
Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2014 р. у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 місяць, без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 06 лютого 2015 року, враховуючи вимоги ч.5 ст..72 КК України (в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-УШ), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).
Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підстави ст..75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До набрання вироку законної сили ОСОБА_10 змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.
Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 лютого 2015 року, враховуючи вимоги ч.5 ст..72 КК України (в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-УШ), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 21 946,00 грн., з кожного по 10 973,00 грн.
Військовий квиток серії НОМЕР_1 виданий 14.04.2003 року на ім`я ОСОБА_9 , який зберігається у камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області направити до військового комісаріату на обліку якого перебуває останній.
Вилучені у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «FIy», моделі «TS107», серійний номер НОМЕР_2 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку МТС, серійний номер № НОМЕР_3 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку Київстар серійний номер № НОМЕР_4 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку Life, серійній номер № НОМЕР_5 ; картку накопичувач типу MicroSD, загальний об`єм 2Gb, серійний номер 124PW0308P SD-C02G; які зберігаються у камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області на вимогу передати родичам ОСОБА_9 .
Вилучені у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nokia», моделі «107»;
Сім-картку оператора мобільного зв`язку Київстар, серійний номер № НОМЕР_6 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку Life, серійний номер № НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Nokia», моделі «1208»; сім-картку оператора мобільного зв`язку МТС, серійний номер № НОМЕР_8 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області повернути ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженними в той же строк з дня отримання копії вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3