Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 вересня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2016 року у кримінальному провадженні за № 0001142 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Корнин, Рівненського району Рівненської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 , пославшись на незаконність вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2016 року, зазначила, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і просить вказаний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

При цьому вказала, що суд першої інстанції обґрунтовував її винуватість показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , з якими вона перебуває у неприязних стосунках. Також послалась на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки - її показання та покази свідка ОСОБА_10 .
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2016 року ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні правопорушення - злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в

розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить

________________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/467/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_11

Категорія: ч. 1 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_1
850 грн.

ОСОБА_5 засуджена за те, що 31 липня 2015 року, близько 15.00 год., перебуваючи в продуктовому магазині «Від і До», що розташований в АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла кілька ударів в голову ОСОБА_7 , за саме не менше одного удару пластиковою пляшкою з рідиною та не менше одного удару рукою, чим спричинила потеорпілій легкі тілесні.
Заслухавши доповідь судді, думки потерпілої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_12 та прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що вона задоволенню не підлягає.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КП.

Як встановлено ст. 84 КП - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. У свою чергу, як передбачено ст.86 КПК, визнається допустимим доказ, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначених вимог суд першої інстанції дотримався.

Так, потерпіла ОСОБА_13 показала суду першої інстанції, що 31 липня 2015 року, близько 14 год. 30 хв. до неї в магазин зайшла обвинувачена ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Обвинувачена близько півгодини обзивала потерпілу, а потім разом зі ОСОБА_10 забігла за прилавок, схопила пластикову бутилку з водою і почала її бити бутилкою по голові, в той час ОСОБА_10 тримав її за руки. При цьому ОСОБА_5 вдарила її один раз пляшкою по голові, а коли пляшка випала з руки, продовжувала наносити потерпілій удари по голові та спині (в область плечей) руками. Близько 16 год. конфлікт закінчився, після чого потерпіла звернулася в Дядьковицьку лікарню по медичну допомогу.
Свої показання потерпіла підтвердила під час слідчого експерименту, проведеного 14 січня 2016 року, що засвідчено протоколом відповідної слідчої дії.
Показання потерпілої відповідають іншим доказам по справі, яким суд дав належну юридичну оцінку.
Зокрема свідок ОСОБА_14 показав суду, що 31 липня 2015 року зайшов в магазин с.Дворовичі, а перед ним туди ж зайшли ОСОБА_15 і ОСОБА_10 . Обвинувачена ОСОБА_5 стала висловлювати до потерпілої претензії, внаслідок чого між ними виникла суперечка. Зайшовши за прилавок, де була потерпіла ОСОБА_13 , вдарила її руками декілька раз.

Аналогічного змісту показання дав суду і свідок ОСОБА_16 .

Показання потерпілої та вказаних свідків об?єктивно підтверджені даними судово-медичних експертиз. Так, згідно висновку експерта №799 від 06.08.2015 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи на середньої третини обох передпліч, травматична припухлість м`яких тканин потиличної ділянки голови справа. Наявні тілесні ушкодження виникли не менш як від трьох травматичних дій (ударів) тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і по морфологічним ознакам відповідають терміну виникнення 31 липня 2015 року, що також підтверджується медичними документами. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, вони могли виникнути від ударів руками, ногами або іншими тупими предметами. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не характерні для виникнення при самопадінні із стоячого положення.
За висновком експерта №Д-55 від 25.01.2016 року вказані тілесні ушкодження відповідають даним, отриманим під час проведення слідчого експерименту від 14.01.2016 року і могли утворитись за обставин, про які повідомила потерпіла і свідки.
Обвинувачена ОСОБА_5 не заперечила, що з потерпілою ОСОБА_7 перебувала у неприязних стосунках і це призвело до конфлікту між ними, який відбувся 31 липня 2015 року в приміщенні продовольчого магазину.
З вироку вбачається, що суд дав належну оцінку поясненням обвинуваченої та її чоловіка ОСОБА_10 , оскільки ці показання спростовуються рядом доказів, зазначених вище.
Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв?язку.

Отже доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження колегія суддів визнає такими, що позбавлені підстав.

З вироку вбачається що, призначаючи ОСОБА_17 покарання, суд першої інстанції у відповідності ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та відсутність обставин, які пом?якшуюють чи обтяжують покарання.

Так, дане кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості. Разом з цим взято до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на пенсії, раніше не судима. Призначаючи штраф, суд першої інстанції умотивовував своє рішення наявністю вказаних обставин.

Відтак колегія суддів вважає, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які дають підстави для зміни чи скасування вироку судом першої інстанції не допущено, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1