Номер провадження 1-кп/754/434/16
Справа№754/7237/16-к
29 червня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неофіційно працює, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-15.05.2008 Оболонським районним судом міста Києва за ст. 121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі. 09.02.2015 умовно - достроково звільнений від відбування покарання не відбутий строк 11 місяців 8 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.
Так, 25.02.2016 о 22:25 год., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Драйзера,1, в трамваї № 28, відкрито викрав чуже майно, шляхом виривання з рук потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон, марки «Lenovo A680», вартістю 1 366 грн. 66 коп., в якому знаходились дві сім-карти оператора «Київстар», флеш-карта «Мікро сіді», об`ємом 1 Гб, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.
Після вчинення кримінального правопорушення злочину обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1 366 грн. 66 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення злочину, а саме, що 25.02.2016 після 22:00 год. він зайшов до трамвая № НОМЕР_1 , щоб погрітися та подумати що робити надалі після сімейного конфлікту, оскільки він декілька днів не ночував вдома. Перебуваючи у трамваї він побачив потерпілу ОСОБА_5 у якої в руках був мобільний телефон, яким він вирішив заволодіти. На виконання свого умислу дочекавшись наступної зупинки він підійшов до потерпілої та вирвав із її рук мобільний телефон та одразу вибіг на зупинці по вул. Драйзера,1, в м. Києві. Однак, далеко він не відбіг, оскільки був затриманий невідомими чоловіками, на той час він думав, що вони були знайомими потерпілої.
Обвинувачений погоджується із маркою мобільного телефону та його вартістю вказаною у обвинувальному акті.
Попросив пробачення у потерпілої.
Щиро кається. Просить суд суворо його не карати, оскільки вказане кримінальне правопорушення злочин він вчинив у зв`язку із скрутним матеріальними становищем, надати шанс виправитися.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 25.02.2016 приблизно о 22:25 год., вона перебувала у трамваї №28, в руках у неї був мобільний телефон. Коли трамвай зупинився на зупинці по вул. Драйзера,1, в м. Києві до неї підійшов обвинувачений вирвав із рук мобільний телефон та вибіг на зупинці. За ним одразу побігли невідомі їй чоловіки, які затримали його. Після чого викликали поліцію.
Марка її мобільного телефону «Lenovo A680», вартістю 1 366 грн. 66 коп.. В телефоні знаходились дві сім-карти оператора «Київстар», флеш-карта «Мікро сіді», об`ємом 1 Гб, які матеріальної цінності для неї не становлять.
Мобільний телефон їй повернутий одразу після оформлення кримінального правопорушення під розписку. Претензій до обвинуваченого будь якого характеру вона не має, а тому просить суд при призначенні покарання суворо обвинуваченого не карати та надати йому шанс виправитися.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги те, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення злочин середньої тяжкості, особу винного, а саме:
- за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.40);
- має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість (а.п.41, 42-46,47-53);
- не перебуває на обліку у лікаря - психіатра Київської міської психоневрологічної лікарні №2 (а.п.39) ;
- не перебуває під наркологічним диспансерно динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» (а.п.38);
- має на утриманні мати ОСОБА_6 , яка є інвалідом третьої групи (а.п.55,56).
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обстави.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, думку потерпілої, яка просить суд суворо обвинуваченого не карати, а також те, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння ( ст. 186 ч.1 КК України) із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся, тому суд роз`яснює потерпілій, що вона як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ст.128 ч.7 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Речові докази, згідно постанови слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 26.02.2016, а саме: мобільний телефон, марки «Lenovo A680», в якому знаходились дві сім-карти оператора «Київстар», флеш-карта «Мікро сіді», об`ємом 1 Гб, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку (а.п. 28).
Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 439 грн. 80 коп. (а.п. 60).
Під час досудового розслідування ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2016 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 25.04.2016 (а.п.6 ).
Підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
-періодично заявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1