ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: прокурора ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
адвоката захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 01 грудня 2012 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Батор, Монголії, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 30 листопада 2012 року, близько 20 години 50 хвилин, керуючи автомобілем „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 , рухався в районі будинку № 27 по пр.ім. Газети Правда у м. Дніпропетровську, з боку вул. Столетова у напрямку пр. Воронцова.
Під час руху, обвинувачений ОСОБА_6 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 2.3 (б), 10.1, 11.4, 12.4 та лінії горизонтальної розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, які говорять:
- п. 1.3: „Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 2.3 (б): „Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1: „Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;
- п. 11.4: „На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;
- п. 12.4: „У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;
- лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;...лінію 1.3 перетинати забороняється.
В результаті грубого порушення вищевказаних вимог, обвинувачений ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем „Джілі, державний номер НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого автомобіль „Джілі скоїв зіткнення з автомобілем „Шкода Фабія державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, за автомобілем „Мітсубіші Паджеро. У свою чергу автомобіль „Мітсубіші Паджеро під керуванням ОСОБА_6 , продовживши рух по смузі зустрічного руху, скоїв зіткнення з автомобілем „Мерседес Бенц 190, державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку, після чого зупинився.
Невиконання зазначених пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливи під оболонки у речовину та шлуночки головного мозку, переломи основи черепу, закриті переломи правого плеча та кісток зап`ястя, відкритого перелому лівого стегна, закритого перелому правого стегна, розриву суглобної сумки лівого коліна, перелому правої великомілкової кістки, перелому грудини, непрямих переломів з ІІ-го по V-те ребро по середній ключичній лінії та ХІ-го ребра по лопатковій лінії праворуч, розриву печінки, 300 мл. рідкої крові у черевній порожнині, крововиливи у передньому і задньому середньостінні та прикореневій ділянці легень, забиті скальповані рани на лобі ліворуч та на зовнішній поверхні лівого ліктя, садна на виличній ділянці ліворуч та на грудях, від яких настала його смерть на місці пригоди.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 у судовому розгляді свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснюючи суду, що 30 листопада 2012 року, близько 20 години 50 хвилин, він, будучи тверезим, керуючи автомобілем „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкість близько 60 км/г, по пр. Правди у м. Дніпропетровську. В ході руху, після зупинки на світлофорі перед віадуком, в районі будинку № 27 по пр. Правда у м. Дніпропетровську, справа від нього в праві смузі руху рухався автомобіль, з-за передньої частини якого вискочив собака на його смугу для руху, в зв*язку з чим, він - ОСОБА_6 , вирулив кермо автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, та сталося зіткнення з автомобілем «Джілі», під керуванням ОСОБА_7 . Після зіткнення керованого їм автомобіля з автомобілем «Джілі», його автомобіль зупинився, та приблизно через 4-5 секунд з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль „Мерседес Бенц 190 під керуванням ОСОБА_9 .
Про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд робить висновок виходячи з наступних доказів, які були безпосередньо досліджені у судовому розгляді.
Так, потерпілий ОСОБА_3 у судовому розгляді суду пояснив, що він не був очевидцем дорожньо- транспортної пригоди, але йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_6 порушуючи правила дорожнього руху, керуючи автомобілем „Мітсубіші Паджеро, 30 листопада 2012 року виїхав на зустрічну смугу, допустив зіткнення з автомобілем „Мерседес Бенц 190 під керуванням його батька ОСОБА_9 , в результаті чого його батько загинув. Також, потерпілий ОСОБА_3 стверджував у судовому розгляді, що обвинувачений ОСОБА_6 при скоєнні ДТП знаходився в стані алкогольного сп*яніння. Просив суд розглянути його позовну заяву про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 суму спричиненої йому моральної шкоди в зв*язку з загибеллю батька у розмірі один мільйон гривень, спричинені йому матеріальні збитки, обвинуваченим ОСОБА_6 , відшкодовані в ході досудового розслідування.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду пояснив, що 30 листопада 2012 року, близько 20 години 50 хвилин, він керував автомобілем «Джилі» д/н НОМЕР_2 , рухаючись по пр.ім. Газети Правда у м. Дніпропетровську в сторону вул. Батумської у крайній лівій полосі для руху, зі швидкістю близько 60 км/год. Рухався на верхній точці віадука, і в момент руху на спуск побачив автомобіль „Мітсубіші Паджеро д/н НОМЕР_1 , що рухався у зустрічному напрямку, який різко виїхав на його полосу для руху, у зв`язку з чим, відбулося зіткнення передніми частинами автомобілів, від якого в його автомобілі спрацювали подушки безпеки, отже пояснити, що відбувалося у подальшому він не може. Коли вийшов з автомобіля через пасажирські двері, оскільки двері водія не відчинялися, зрозумів, що його автомобіль знаходиться знизу віадука на зустрічній полосі для руху та розвернутий у зворотному напрямку його руху, поряд був розташований пошкоджений автомобіль Шкода Фабія НОМЕР_3 . Також, пояснив суду, що вгорі віадука розташовані пошкоджені автомобілі „Мітсубіші Паджеро д/н НОМЕР_1 та „Мерседес, д/н НОМЕР_4 .
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 30 листопада 2012 року, близько 20 години 30 хвилин, вона керувала автомобілем „Шкода Фабія державний номер НОМЕР_3 , рухаючись по пр. Правди в сторону центра міста Дніпропетровська, у крайній лівій полосі для руху. Рухалась на зелений сигнал світлофора у напрямку віадука, попереду її автомобіля рухався „Мітсубіші Паджеро д/н НОМЕР_1 , який в момент заїзду на віадук різко виїхав на зустрічну полосу для руху, у зв`язку з чим вона, маючи сумніви щодо адекватності дій водія „Мітсубіші Паджеро, застосувала негайне гальмування та почала змінювати полосу для руху в праву сторону. В момент коли її автомобіль майже зупинився, відбулося зіткнення, в передню ліву частину її автомобіля поступив удар, який скоїв автомобіль «Джилі» д/н НОМЕР_2 .
Так, у судовому розгляді були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які 30 листопада 2012 року виїхали на місце дорожньо транспортної пригоди, після чого організовували дорожній рух транспорту, а саме об`їзд місця пригоди, про механізм ДТП повідомила свідок ОСОБА_8 , супроводили обвинуваченого ОСОБА_6 до швидкої допомоги, у нього було розбито обличчя, було чути потойбічні запахи, які утворилися внаслідок ДТП, а саме в якості домішок тосолу, гальмувальної рідини, але оскільки вони не мають спеціальних знань у сфері медицини, не можуть вказати про наявність ознак алкогольного сп*яніння у обвинуваченого ОСОБА_6 .
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пояснили суду, що є працівниками швидкої медичної допомоги, 30 листопада 2012 року, виїжджали на місце дорожньо -транспортної пригоди, та супроводжували обвинуваченого ОСОБА_6 , до шостої клінічної лікарні, який знаходився у шоковому стані, із тілесними ушкодженнями голови, на всі питання відповідав адекватно, на їх думку обвинувачений був без ознак алкогольного сп*яніння.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повідомили суду, що в ході чергування у шостій міській лікарні 30 листопада 2012 року, у приймальне відділення був доставлений обвинувачений ОСОБА_6 , після ДТП із тілесними ушкодженнями. Стверджували у суді, що під час медичного огляду, надання медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_6 , запаху алкоголю від обвинуваченого не чули.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, суду, що 30 листопада 2012 року, в якості медичної сестри, знаходилась на чергуванні у приймальному відділенні шостої міської лікарні, куди біля 22 години був доставлений обвинувачений ОСОБА_6 після ДТП. Після огляду обвинуваченого хірургом ОСОБА_17 , робила забір крові у обвинуваченого, помістила кров у ємкості, та оформила дану процедуру документальним чином. Також, повідомила, що не чула запаху алкоголю з порожнини роту обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що здійснювала транспортування раніше відібраного зразка крові обвинуваченого ОСОБА_6 до спеціалізованої установи, згідно журналу приймання передачі крові.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що 17 грудня 2012 року, із лабораторії КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №5» вилучав контрольний забір крові обвинуваченого ОСОБА_6 , який був відібраний 30 листопада 2012 року, та в подальшому направлений на молекулярно генетичну експертизу.
Згідно висновку судово- медичної молекулярно генетичної експертизи №100 від 25.12.2012 року (Т.2 а.с. 100-104), порівняльний молекулярно-генетичний аналіз виявив співпадання генотипу зразка крові, вилученого 17 грудня 2012 року у КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №5» у ОСОБА_6 з генотипом зразка крові ОСОБА_6 , вилученого 14 грудня 2012 року. Обидва зразка крові походять від однієї особи, тобто ОСОБА_6 , з імовірністю не меншу 99, 9%.
Згідно висновку судово- токсикологічної експертизи №9901 від 24 грудня 2012 року (Т. 2 а.с. 109-113), при судово токсикологічному дослідженні газо-хроматографічним методом доставленого зразку крові ОСОБА_6 етиловий алкоголь, похідні барбітурової кислоти, піразолону, димедрол, трамадол, анальгін, морфін, кодеїн, ефедрин, ефедрон не виявлено, що підтвердила допитана у судовому розгляді експерт ОСОБА_21 .
Окрім того, судом були безпосередньо досліджені письмові докази, які підтверджують винність обвинуваченого, а саме протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 30 листопада 2012 року, з план-схемою до нього (Т.1 а.с. 9-22); визнаними у кримінальному провадженню речовими доказами (Т.1 а.с. 77, Т.3 а.с. 42); протоколом проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2012 року (Т.1 а.с. 137-142), згідно якого свідок ОСОБА_8 чітко вказала на всі обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди; протоколом проведення слідчого експерименту від 13 листопада 2013 року (Т.4 а.с. 224-231), згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 вказав на всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30 листопада 2012 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2390/235Е від 06 грудня 2012 року (Т.1 а.с. 86-88), у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливи під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку, переломи основи черепу, закриті переломи правого плеча та кісток зап`ястя, відкритого перелому лівого стегна, закритого перелому правого стегна, розриву суглобної сумки лівого коліна, перелому правої великомілкової кістки, перелому грудини, непрямих переломів з ІІ-го по V-те ребро по середній ключичній лінії та ХІ-го ребра по лопатковій лінії праворуч, розриву печінки, 300 мл. рідкої крові у черевній порожнині, крововиливи у передньому і задньому середньостінні та прикореневій ділянці легень, забиті скальповані рани на лобі ліворуч та на зовнішній поверхні лівого ліктя, садна на виличній ділянці ліворуч та на грудях. Виявлені ушкодження за своїм характером прижиттєві, могли виникнути при обставинах зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Ушкодження на ОСОБА_9 є характерними для водія легкового автомобіля при лобно-бічному зіткненні автомобіля з інерційним рухом тіла водія уперед-вліво, і виникли від ударів о виступаючи та інші тупі тверді частини і поверхні салону автомобіля. Забита рана на лобі з ушкодженням кісток черепа виникла при ударі головою о ліву передню стійку кузова, перелом грудини, переломи ребер, переломи правого плеча і зап`ястя, перелом правого стегна та розрив печінки виникли при ударі о кермо, відкритий перелом лівого стегна з розривом суглобної сумки лівого коліна виник при ударі о внутрішню поверхню лівої передньої дверці автомобіля, перелом на рівні гомілковостопного суглоба праворуч при ударі о педалі. У живих осіб подібні ушкодження (переломи основи черепу, відкритий перелом лівої стегнової кістки, розриви печінки), мають ознаки тяжких. Смерть настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами основи черепу з крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку. Між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок. Враховуючи те, що у ОСОБА_9 при значних ушкодженнях печінки в черевній порожнині виявлено відносно мало рідкої крові (300 мл), те що крім черепно-мозкової травми мав місце удар грудями о кермо (забій серця), можна вважати, що зупинка серця настала у продовж декількох хвилин.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4358е від 10 грудня 2012 року (Т.1 а.с. 153-156), можна вказати, що виявлені тілесні ушкодження у обвинуваченого ОСОБА_6 , свідчать про те що, ОСОБА_6 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди знаходився у якості водія рухаючого автозасобу.
Згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 02/13 „а від 15 січня 2013 року (Т.2 а.с. 57-70), матеріальна шкода, завдана власнику КТЗ марки Mercedes-Benz 190 D 2.0 (W201), державний номер НОМЕР_4 , світло-бежевого кольору, 1988 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає: 34030 гривень 77 копійок.
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 70/27-844 від 03 грудня 2012 року (Т.1 а.с. 147-149), в даній дорожній обстановці водій автомобіля „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.4, 12.4 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти даній ДТП в даній дорожній обстановці для водія „Мітсубіши Паджеро обвинуваченого ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. При заданому механізмові події, дія водія автомобіля „Мітсубіши Паджеро обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 11.4, 12.4 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події вказаної ДТП.
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 70/28/29-852 від 08 січня 2013 року (Т.1 а.с. 172-197), пошкодження елементів рульового керування утворилися в момент ДТП, а саме під час зіткнення, від дії на них значних навантажень. Пошкодження елементів ходової частини переднього лівого колеса та самого колеса мають не експлуатаційний характер і виникли від значних навантажень, що були спрямовані спереду назад відповідно до повздовжньої вісі автомобіля „Мітсубіши Паджеро, і виникли в момент ДТП під час зіткнення з іншим транспортним засобом. Пошкодження елементів рульового керування та ходової частини автомобіля „Мітсубіши Паджеро утворилися в момент ДТП, після виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху від дії на них значних навантажень під час зіткнення з іншим транспортним засобом.
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 70/27-851 від 10 січня 2013 року (Т.1 а.с. 202-220), місце зіткнення автомобілів „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 та „Мерседес Бенц 190, державний номер НОМЕР_4 знаходиться на правій смузі проїжджої частини дороги, призначеної для руху у напрямку вул. Новоселівська. З урахуванням напрямку дії деформуючих зусиль, при використанні методу натурного моделювання, установлено, що в момент первинного контакту мало місце повздовжнє, зустрічне, косе, дотичне зіткнення під кутом 145°±5° між повздовжніми осями автомобіля „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 та автомобіля „Мерседес Бенц 190, державний номер НОМЕР_4 .
Експерти ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 у судовому засіданні суду підтвердили усі висновки експертиз, які проводили по кримінальному провадженню, а саме № 70/27-844 від 03.12.2012 року та № 70/28/29-852 від 08.01.2013 року, пояснюючи суду, що невиконання вимого правил дорожнього руху України, а саме п.п. 10.1, 11.4, 12.4 та лінії горизонтальної дорожньої відмітки з технічної точки зору знаходиться в причинному зв*язку з настанням ДТП.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-3 від 15 січня 2013 року (Т.2 а.с. 217-218), у даній дорожній обстановці водій автомобіля „Мерседес Бенц 190, державний номер НОМЕР_4 Плаксійов ОСОБА_25 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 ПДР. Технічна можливість запобігання ДТП не визначалася однобічними діями водія ОСОБА_9 . У діях водія автомобіля „Мерседес Бенц 190, державний номер НОМЕР_4 Плаксійова ОСОБА_25 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП, що повністю підтвердив експерт ОСОБА_26 у судовому розгляді.
Згідно висновку комісійної-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи № 826/827-14 від 22 травня 2014 року (Т.5 а.с. 39-52), з технічної точки зору в дорожній ситуації, яка викладена в матеріалах кримінального провадження за показами обвинуваченого ОСОБА_6 , з моменту виявлення собаки для водія ОСОБА_6 виникла небезпека для руху (п.1.10 Правил дорожнього руху України), і в даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. За відсутності всіх необхідних даних внаслідок їх не конкретизованості та чіткого сприйняття, з урахуванням дорожньої ситуації, що викладена у показах водія ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , експертним шляхом вирішити питання, поставлені ухвалою суду не надається можливим.
До часткового невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та носить захисно-неправдивий характер, оскільки з урахуванням усіх вищевикладених доказів, суд прийшов до висновку що порушення обвинуваченим вимог п.п. 1.3, 2.3 (б), 10.1, 11.4, 12.4 та лінії горизонтальної розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у причинному зв*язку з настанням смерті ОСОБА_9 .
Крім того, суд критично відноситься до показів обвинуваченого щодо причини порушення їм правил дорожнього руху, а саме появи собаки в якості перешкоди на його полосі для руху, оскільки безпосередні свідки ДТП- ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , цю обставину спростовують, окрім того, особисто обвинувачений ОСОБА_6 , в ході проведення слідчого експерименту, не зміг вказати конкретну траєкторію та лінію руху собаки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування було ретельно перевірено факт знаходження ОСОБА_6 у стані алкогольного сп*яніння під час скоєння ДТП 30 листопада 2012 року, але оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження у дійсності, дана кваліфікуюча ознака не була оголошена у повідомленні про підозру ОСОБА_6 та у обвинувальному акті процесуальному документі, якім завершується досудове розслідування.
Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження судом були досліджені докази з метою перевірки думки потерпілого ОСОБА_3 щодо знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 у стані алкогольного сп*яніння під час ДТП- 30 листопада 2012 року, а саме допитані свідки - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , досліджувалися висновки експертиз, відповідно до яких кваліфікуюча ознака стан алкогольного сп*яніння, об*єктивного підтвердження у дійсності не знайшла.
Суд враховує, що згідно ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодував у повному обсязі матеріальну шкоду, що суд відносить до пом`якшуючих його провину обставин.
Крім того, суд враховує наявність заяви обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування до нього Закону України „Про амністію у 2014 році, думку прокурора, який не заперечував щодо застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до п.в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, засуджених за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. При цьому, відповідно до ст. 9 Закону України „Про амністію у 2014 році застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений заперечує проти цього. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року, оскільки ОСОБА_6 має дитину ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на день набрання чинності Закону не виповнилося 18 років, відносно дитини не позбавлених батьківських прав, а також вчинене кримінальне правопорушення не є особливо тяжким та під обмеження амністії, передбачені ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 01.10.1996 року, та ст. 8 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року не підпадає.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_3 на суму 1000000 (один мільйон) гривень, внаслідок заподіяння моральної шкоди, з урахуванням перенесених душевних страждань та психічних переживань, суд вважає необхідним задовольнити частково у сумі 500 000 гривень.
Речові докази автомобіль „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_6 ; автомобіль „Джілі державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_7 ; автомобіль „Шкода Фабія державний номер НОМЕР_3 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_8 ; автомобіль „Мерседес Бенц 190 державний номер НОМЕР_4 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_3 , суд вважає необхідним повернути власникам автомобілів.
Речові докази ВБЦ на марлевий тампон з ручки водійської двері внутрішньої сторони; фрагмент тканини з водійської подушки безпеки з ВБЦ; фрагмент тканини з ВБЦ з подушки безпеки пасажирської сторони; змив ВБЦ з сидіння водія; фрагмент тканини з ВБЦ з пасажирського сидіння; контрольний зразок марлі з фіз..розчином; потожирові речовини з руля; потожирові речовини з ричала коробки передач; мікрооб`єкти з пасажирського сидіння; мікрооб`єкти з водійського сидіння; подушка безпеки з рулевого колеса автомобіля „Мітсубісі з ВБЦ; слід позиції № 2 згідно схеми; слід позиції № 3 згідно схеми; зразок шин автомобіля „Мітсубісі Паджеро; зразок шин автомобіля „Джилі; контрольний соскоб дорожнього покриття, які знаходяться в камері речових доказів ГУМВС України в Дніпропетровській області, суд вважає необхідним знищити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст. 3, 6 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 01.10.1996 року, п. в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк на три роки.
На підставі п. в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного вироком суду покарання, як основного, так і додаткового.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_3 - 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, за рахунок заподіяння моральної шкоди.
Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді застави у розмірі 25 000 гривень, повністю звернути на виконання вироку в частині майнових стягнень, а саме за рахунок заподіяння моральної шкоди.
Речові докази автомобіль „Мітсубіши Паджеро державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_6 ; автомобіль „Джілі державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_7 ; автомобіль „Шкода Фабія державний номер НОМЕР_3 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_8 ; автомобіль „Мерседес Бенц 190 державний номер НОМЕР_4 , який знаходиться під гарантійною розпискою ОСОБА_3 - повернути власникам автомобілів.
Речові докази ВБЦ на марлевий тампон з ручки водійської двері внутрішньої сторони; фрагмент тканини з водійської подушки безпеки з ВБЦ; фрагмент тканини з ВБЦ з подушки безпеки пасажирської сторони; змив ВБЦ з сидіння водія; фрагмент тканини з ВБЦ з пасажирського сидіння; контрольний зразок марлі з фіз..розчином; потожирові речовини з руля; потожирові речовини з ричала коробки передач; мікрооб`єкти з пасажирського сидіння; мікрооб`єкти з водійського сидіння; подушка безпеки з рулевого колеса автомобіля „Мітсубісі з ВБЦ; слід позиції № 2 згідно схеми; слід позиції № 3 згідно схеми; зразок шин автомобіля „Мітсубісі Паджеро; зразок шин автомобіля „Джилі; контрольний соскоб дорожнього покриття, які знаходяться в камері речових доказів ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1