Справа № 761/7915/16-к
Провадження №1-кп/761/633/2016
В И Р О К
іменем України
12 липня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв*язку в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0012988 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України,із середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2012 року за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 29.10.2015 року, знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку чужого майна з житлових приміщень громадян на території Шевченківського району міста Києва.
З метою виконання свого злочинного умислу 29 жовтня 2015 ОСОБА_4 придбав у невстановленому слідством місці одноразові медичні рукавички, дві викрутки та розвідний ключ, після чого громадським транспортом направився в район станції метро «Лук`янівська» в м. Києві. Цього ж дня близько о 16.00 год., прибувши до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 почав набирати на домофонній системі вхідних дверей в під`їзд номера квартир з метою вибору кватири, у якій відсутні мешканці.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 зайшов у під`їзд вказаного будинку, піднявся сходовою площадкою на 7-ий поверх, вдягнувши рукавички, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 . Впевнившись в тому, що мешканці даної квартири вдома відсутні, ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь взяті з собою інструменти, зламав серцевину врізного замка вхідних дверей та проник в приміщення зазначеної квартири, звідки, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Асер» , вартістю 5 000 гривень; планшет марки «Леново А3500» , вартістю 2 000 гривень.
Всього ОСОБА_4 повторно таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 7 000 гривень. З викраденим чужим майном ОСОБА_4 вийшов із квартири та направився на ринок «Мінський», що розташований неподалік станції метро «Мінська» в м.Києві, де в цей же день продав викрадене майно, а саме: планшет марки «ЛеновоА3500» та ноутбук марки «Асер», чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , за продаж викрадених речей ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі близько 1 000 гривень, які витратив на власні потреби.
Крім того, ОСОБА_4 30 жовтня 2015 року, знаходячись за місцем проживання в кв. АДРЕСА_2 вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна з жилого приміщення громадян на території Шевченківського району міста Києва.
З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 придбав у невстановленому слідством місці одноразові медичні рукавички, дві викрутки та розвідний ключ, після чого громадським транспортом направився в район станції метро «Берестейська» в м. Києві. Цього ж дня близько о 17.30 год. ОСОБА_4 , прибувши до будинку АДРЕСА_5 , почав набирати на домофонній системі вхідних дверей в під`їзд номера квартир з метою вибору квартири, у якій відсутні мешканці.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 зайшов у під`їзд будинку, піднявся сходовою площадкою на 4-ий поверх, вдягнув рукавички та підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 . Впевнившись в тому, що мешканці даної квартири вдома відсутні, ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь взяті з собою інструменти, зламав серцевину врізного замка вхідних дверей та проник в приміщення зазначеної квартири, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: ноутбук марки «Леново» вартістю 12 000 гривень; мультиварку марки «Редмонд» вартістю 5 000 гривень; запальничку «Зіппо», вартістю 1200 гривень; монети Національного банку України, присвячені 200-річчю від дня народження « ОСОБА_8 » вартістю 1800 грн.
Всього ОСОБА_4 таємно повторно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 20 000 гривень. З викраденим чужим майном ОСОБА_4 вийшов із квартири та направився за місцем проживання. Наступного дня у невстановлений час на ринку «Мінський», що розташований неподалік станції метро «Мінська» в м. Києві, ОСОБА_4 продав викрадене майно, а саме: ноутбук марки «Леново» чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , а інші викрадені речі у невстановленому місці у невстановлений час продав невстановленому чоловіку, який працював в службі таксі. За продаж викрадених речей ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі близько 1000 гривень, які витратив на власні петреби.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі, розкаявся. В суді пояснив, що 29.10.2015, проникнувши в квартиру АДРЕСА_7 шляхом зламу серцевини замка вхідних дверей, викрав з квартири майно потерпілого: ноутбук, планшет, після чого вийшов з квартири, продав викрадене майно невідомому чоловіку, грошові кошти витратив на свої потреби. Також 30 жовтня 2015 викрав з квартири АДРЕСА_8 , проникнувши в квартиру шляхом зламу замків вхідних дверей, викрав майно потерпілого: ноутбук, мультиварку, запальничку, монети, після чого залишив непомітно квартиру. Він продав вказане майно на ринку, кошти витратив на власні потреби.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, з приводу яких потерпілими не заявлені вимоги майнового характеру, у зв*язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не з*явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, дійшов висновку про можливість з*ясувати всі обставини справи за відсутності потерпілих та розгляд справи за відсутності потерпілих відповідно до ст.325 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення ОСОБА_4 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обставинами, які пом*якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує обставини, які пом*якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_4 , який вину визнав, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, не працює, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких кримінальних правопорушень, є корисливими, при цьому з урахуванням обставин вчинення злочину, декількох епізодів крадіжки, розміру завданої шкоди та тих обставин, що завдану шкоду потерпілим не відшкодовано, системність вчинення злочинів, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вказаний злочин, при цьому виправлення та попередження вчинення нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства.

Остаточне покарання необхідно призначати за сукупністю злочинів із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки дані злочини вчинені ОСОБА_4 до винесення вироку Подільським районним судом м. Києва від 15 лютого 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Покарання необхідно призначати шляхом часткового складання покарань, призначених за вказані злочини та за вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами ст.72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання відбуте покарання за попереднім вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, яким визначено відраховувати строк відбування покарання з 03 грудня 2015 року.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ записник ОСОБА_11 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч.2 ст. 134 КПК України процесуальні витрати у зв*язку з проведенням трасологічних експертиз в сумі 982 грн. 08 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за вказаний злочин та покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 липня 2016 року.

Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року - з 03 грудня 2015 року.

Речовий доказ записник ОСОБА_11 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у зв*язку з проведенням трасологічних експертиз в сумі 982 грн. 08 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1