Справа № 460/3268/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/142/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цвєтковка Чугуєвського району Приморського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , військове звання рядовий, не працюючого, раніше не судимого,-

визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді двух років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбуття покарання по даному вироку обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він з 20 травня 2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу штабного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , після закінчення короткотермінового звільнення, в денний час 23 червня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, не з`явився у військову частину для проходження військової служби за мобілізацією, а залишився в м. Львів за зареєстрованим, а в подальшому за фактичним місцем проживання, де проводив час на власний розсуд до 27 серпня 2015 року, до часу його затримання працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вирок суду першої інстанції необхідно змінити, оскільки призначене судом покарання є несправедливим через суворість. Зазначає, що місцевий суд повинен був звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вказує, що суд при призначенні покарання не врахував пом`якшуючих обставин, а саме: його щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину, те, що він раніше не судимий та відсутність обтяжуючих обставин.

Просить даний вирок суду щодо нього змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення на дану апеляцію, в яких просить вирок суду залишити без змін, та зазначає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив подану обвинуваченим апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Частина 3 цієї статті передбачає, що з метою ухвалення справедливого рішення на захист прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, але лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне правопорушення.
А з матеріалів справи, зокрема з обвинувального акту, вбачається, що органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби 23 червня 2014 року самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та без поважних причин перебуває поза межами її розташування по теперішній час.

Проте суд першої інстанції в порушення вимог кримінально-процесуального закону вийшов за межі висунутого обвинувачення та вказав, що ОСОБА_7 20 травня 2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу штабного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , після закінчення короткотермінового звільнення, в денний час 23 червня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, не з`явився у військову частину для проходження військової служби за мобілізацією, а залишився в м. Львів за зареєстрованим, а в подальшому за фактичним місцем проживання, де проводив час на власний розсуд до 27 серпня 2015 року, до часу його затримання працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, тобто у вироку суду районний суд зазначив зовсім інше обвинувачення та обставини справи..

Отже, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 337 КПК України, вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення.
Даних же про те, що прокурором під час судового розгляду справи змінювалось обвинувачення в матеріалах кримінального провадження не має.
А тому, на переконання колегії суддів, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними та перешкоджають перевірці апеляційних доводів, то вирок районного суду відповідно до ст.ст. 412 та 415 КПК України слід скасувати, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції, частково задоволивши тим самим апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у Яворівському районному суді Львівської області кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 .

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді