АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,

за участю учасників кримінального провадження:

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відмовлено, оскільки вимоги скаржника не знайшли своє доведення в судовому засіданні та є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року скасувати, ухвалити нову ухвалу і повернути матеріали кримінального провадження на нове розслідування (порушити нову справу) за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги її пояснення про те, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побили ОСОБА_5 та її сина, заподіявши тілесні ушкодження. При цьому апелянт не погоджується з версією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони, нібито, оборонялися від ОСОБА_9 , оскільки докази про наявність будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в матеріалах справи відсутні.

В апеляції ОСОБА_5 зазначається, що слідчий не надав їй жодних матеріалів провадження, тому вона була позбавлена можливості ознайомитись з висновками експертиз, проведених у справі, та оскаржити їх результати.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження, на думку апелянта, містить численні протиріччя, що викликає сумнів в неупередженості проведеного по справі слідства, є незаконною, необґрунтованою, а фактичні обставини справи об`єктивно не з`ясовані, а тому слідчий суддя за таких обставин не повинен був відмовляти в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати, виходячи з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження № 0001579 убачається, що 7 березня 2014 року за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
У заяві про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вказувала на те, що 05 березня 2014 року на загальному коридорі будинку, де вона проживає, двоє невідомих чоловіків побили її та її сина ОСОБА_9 , завдавши їм тілесних ушкоджень. З матеріалів закритого кримінального провадження убачається, що особами, яких ОСОБА_5 звинувачувала у своєму побитті та побитті її сина, були ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Постановою слідчого СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві від 29 квітня 2015 року кримінальне провадження № 000157, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення.
Постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2015 року ОСОБА_5 оскаржила до суду та 08 жовтня 2015 року за її скаргою було відкрито провадження.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав постанову слідчого законною і обґрунтованою та в ухвалі від 24 березня 2016 року вказав на те, що під час досудового розслідування слідчим було належним чином і в повному обсязі проведено всі слідчі дії, направлені на перевірку обставин, викладених у заяві ОСОБА_5 , надано оцінку всім доказам та встановленим обставинам і об`єктивно зроблено висновок про відсутність події кримінального правопорушення.
Проте, вказаний висновок, викладений у постанові слідчого судді, не ґрунтується на матеріалах закритого кримінального провадження.
Колегія суддів відмічає, що висновок слідчого про відсутність події кримінального правопорушення, викладений у постанові про закриття кримінального провадження, ґрунтується на поясненнях ОСОБА_7 і ОСОБА_11 про обставини події, яка сталася 05 березня 2014 року, та висновках судово-медичних експертиз про відсутність тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .
У постанові про закриття кримінального провадження наведені також пояснення заявниці ОСОБА_5 , які не були взяті до уваги слідчим, та пояснення свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , яким зі слів працівників міліції стало відомо про побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .
Разом з тим, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції ОСОБА_5 про неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, звертає увагу на матеріали закритого кримінального провадження № 000157, з яких убачається, що під час розслідування кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_5 , в порушення вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування не були застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зокрема, у своїх поясненнях ОСОБА_5 вказувала на те, що очевидцями про її побиття могли бути сусіди з квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.п. 7, 19 матеріалів закритого кримінального провадження). Органом досудового слідства особи, на яких посилалась ОСОБА_5 , не встановлені та, відповідно, не допитані. В матеріалах закритого кримінального провадження є пояснення свідка ОСОБА_13 , яка мешкає у кв. АДРЕСА_3 , але ці пояснення стосуються лише «сусіда з квартири АДРЕСА_4 », яким може бути ОСОБА_9 , а обставини, викладені у заяві ОСОБА_5 , про її побиття у вказаного свідка не з`ясовувалися (а. 32-33 закритого кримінального провадження).
Також у своїх поясненнях ОСОБА_5 вказувала на те, що з приводу заподіяних їм тілесних ушкоджень вона та її син ОСОБА_9 звертались до медичних установ, а саме: сина було доставлено до Лікарні швидкої медичної допомоги, а заявниця зверталась до лікарні № 8 по вул. Кондратюка в м. Києві.
Органом досудового розслідування обставини щодо звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у медичні заклади не з`ясовувались, працівники відповідних медичних закладів не допитувались та не вилучались медичні документи.
Така неповнота досудового слідства, на думку колегії суддів, є суттєвою, оскільки документи з медичних закладів можуть вплинути на висновки судово-медичних експертиз.
Колегія суддів зауважує, що на досудовому слідстві зверталась увага слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 на неповноту досудового слідства.
Так, 08 серпня 2014 року прокурор прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_14 відповідно до вимог ст. 36 КПК України дав письмові вказівки слідчому СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000157 щодо усунення неповноти досудового розслідування (а. 42-43 закритого кримінального провадження).
Відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.
Як убачається з матеріалів закритого кримінального провадження, слідчий виконав не всі письмові вказівки прокурора, а частина вказівок, які були виконані, виконані не у тій послідовності, як були надані прокурором.
Невиконання слідчим письмових вказівок прокурора та вибіркове виконання окремих вказівок, не у тій послідовності, як вони надавались прокурором, призвело до неповноти досудового слідства.
Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, як така, що прийнята на підставі неповно досліджених обставин, не може вважатись законною у обґрунтованою, тому слідчому судді при розгляді скарги ОСОБА_5 слід було звернути на це увагу та прийняти рішення про скасування постанови слідчого на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Оскільки слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не дотримався вимог закону, то колегія суддів, приймаючи до уваги доводи та прохання, викладені в апеляційній скарзі, має скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2015 року та направити матеріали кримінального провадження до Оболонського управління поліції ГУ НП України в м. Києві для проведення досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/1118/2016 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_15
Доповідач ОСОБА_1