Справа № 361/1230/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1061/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 14.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
14 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

представника потерпілої: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України з вищою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 5649 грн. 70 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а всього 10649 грн. 70 коп (десять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 70 копійок).

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 31 жовтня 2015 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в смт. В.Димерка, Броварського району Київської області, вул. Коцюбинського, поблизу будинку №10, під час спілкування з ОСОБА_10 у словесному конфлікті маючи злочинний умисел, направлений на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область голови, після чого, схопив ОСОБА_10 рукою за капюшон куртки, в яку вона була одягнена та правою стороною голови ударив об асфальт.
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_7 були спричинені ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №356 від 03 листопада 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок щодо нього скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати його за недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Зазначає, що він не наносив удари потерпілій ОСОБА_10 , а тільки відштовхнув останню, яка душила його двома руками за горло, після чого ОСОБА_10 не втрималася на ногах та впала, оскільки на його думку перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Під час падіння потерпіла не розмовляла по мобільному телефону. Після цього ОСОБА_10 встала на ноги і продовжувала його ображати, при цьому скарг на здоров`я вона не висловлювала. Тому, обвинувачений не погоджується з висновком суду щодо стягнення з нього на користь потерпілої матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, ОСОБА_7 вказує, що у вироку не вірно вказаний час коли потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, а саме 21 година, однак обставини, які відбулися 31.10.2015 року були близько 23 години.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Вважає, що при винесенні вироку допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що показання потерпілої ОСОБА_10 щодо події 31.10.2015 року значно різняться, оскільки на досудовому слідстві вона вказувала один час заподіяння їй тілесних ушкоджень, а в судовому засіданні надала зовсім інший. Окрім цього під час досудового слідства потерпіла взагалі не вказувала на пошкодження її мобільного телефону, а лише в суді зазначила про це.

Стверджує, що суд безпідставно визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази не вказують на те, що саме обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Також апелянт вказує, що суд безпідставно задовольнив заявлений позивачем цивільний позов, оскільки в матеріалах справи відсутні розрахункові документи чи інші документи, які б свідчили про витрати потерпілою коштів на лікування, а розмір моральної шкоди визначений лише словесно без жодних на те документальних підтверджень.

Під час апеляційного розгляду даного провадження, представник потерпілої ОСОБА_9 подав до суду клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження в зв`язку з відмовою від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Вислухавши думки прокурора та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених КПК України, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується за ч.2 ст.125 КК України, провадження по справі було розпочате саме за заявою потерпілої ОСОБА_10 і є провадженням у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду та закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою представника потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Головуючий:
Судді: