Дата документу Справа № 334/5324/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/458/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/5324/15-к
Категорія: ст. 213 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002913, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року /а.п. 50/ з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 /а.п. 52-54/, в якій просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що відповідно до протоколу допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваної, побутової характеристики, яка видана Хортицьким територіальним відділенням з управління житловим фондом, а також копії паспорта ОСОБА_7 , остання зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тому факти неявки обвинуваченої до суду за викликами, а також невиконання ухвал суду про привід обвинуваченої не можуть свідчити про фактичне непроживання останньої за місцем реєстрації та не є підставою вважати, що анкетні дані, вказані в обвинувальному акті, невірні, оскільки ОСОБА_7 може ухилятись від суду шляхом залишення свого місця мешкання або не мати змоги з`явитися у судове засідання з інших, у тому числі поважних, причин.

Таким чином, на думку апелянта, доводи суду щодо порушення ч.ч. 1, 2 ст. 291 КПК України в частині невірного зазначення адреси фактичного місця проживання обвинуваченої, а саме: АДРЕСА_1 , є безпідставними.

Також апелянт вважає, що 11.01.2016 року у підготовчому судовому засіданні судом безпідставно було відхилено клопотання прокурора про зупинення судового провадження з метою розшуку обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Крім того, як вважає прокурор, доводи суду про неспівпадіння підписів обвинуваченої у копії паспорту та розписці про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів кримінального провадження, нічим не підтверджені, необґрунтовані та не можуть братись до уваги, оскільки встановлення відповідності підписів не відноситься до компетенції суду та може бути підтверджене лише шляхом проведення відповідного експертного дослідження.

Згідно із ухвалою суду, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, повернутий прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3 м. Запоріжжя, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що вобвинувальному акті відсутні достовірні відомості про місце проживання або знаходження ОСОБА_7 , оскільки обвинувачена, яка викликалась за адресою, зазначеною в обвинувальному акті: АДРЕСА_1 , сім разів не з`являлась за викликами суду у призначені підготовчі судові засідання, а саме: 22.07.2015 року, 21.09.2015 року, 29.10.2015 року, 24.11.2015 року, 22.12.2015 року, 25.12.2015 року та 11.01.2016 року. При цьому, ухвали суду про привід обвинуваченої від 22.07.2015 року, 23.12.2015 року та 25.12.2015 року органами внутрішніх справ не виконані, у зв`язку з неможливістю встановлення місця перебування ОСОБА_7 , яка згідно з поясненнями опитаних чотирьох сусідів не проживає більш двох років.

За таких обставин вручити обвинуваченій судову повістку і забезпечити передбачене законом право на участь в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 314 КПК України судом виявилося неможливим.

Також суд зазначив, що підпис ОСОБА_7 в розписці про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 30.06.2015 року не збігається з її підписом в паспорті.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких та інших норм закону відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України.
До суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 і під час підготовчого судового засідання суд був позбавлений можливості виконати вимоги ст. ст. 314, 415 КПК України та призначити судовий розгляд по провадженню, оскільки обвинувачена до суду неодноразово не з`являлась, її привід співпрацівниками міліції не виконаний, а в обвинувальному акті не зазначено її дійсне місце проживання, що свідчить про невідповідність обвинувального акта п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК в частині анкетних відомостей обвинуваченої, а саме місця фактичного проживання, і підтверджується фактами невиконання рішень суду про привід обвинуваченої в підготовче судове засідання. Невідповідність даних про місце проживання обвинуваченої знайшло підтвердження і в суді апеляційної інстанції.
Отже, посилання прокурора в скарзі на безпідставність рішення суду щодо визнання зазначеної адреси місця проживання обвинуваченої такою, яка не відповідає п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, не узгоджується з вимогами КПК України.
Нормами КПК України визначений об`єм дій суду на стадії судового провадження, а саме окремо на стадії підготовчого судового засідання та після завершення підготовчого провадження і призначення судового розгляду окремо на стадії судового розгляду.

Нормами ст.314 КПК України чітко визначено, що підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченого можливе лише у випадку проведення по провадженню спеціального досудового розслідування, що не має відношення до кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 і, відповідно, виключає проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

Нормами ст.335 КПК України, які визначають можливі дії і рішення суду на стадії судового розгляду, передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухиляється від суду або захворів на психічну та іншу тяжку хворобу, суд зупиняє судове провадження щодо цієї особи, у тому числі з оголошенням розшуку.

Нормами ст.314 КПК України закріплено, що суд під час підготовчого судового засідання виконує вимоги, передбачені ст.ст.342-345 КПК України, виконання вимог ст.335 КПК України на цій стадії судового провадження не передбачено.

Крім того, ані суду першої, ані апеляційній інстанції, стороною обвинувачення не надано даних про те, що обвинувачена ухиляється від суду, або захворіла.

Суд саме від сторони обвинувачення отримав інформацію про те, що за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, обвинувачена не проживає більше двох років, що виходить за межі строків досудового розслідування по провадженню і підтверджує обґрунтованість висновків суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України в частині достовірності анкетних даних обвинуваченої.

Під час підготовчого судового засідання суд надав можливість стороні обвинувачення усунути допущені недоліки, що позитивних наслідків не дало. Навпаки, у тому числі виходячи з доводів апеляційної скарги, сторона обвинувачення намагається покласти на суд свої обов`язки по встановленню достовірних анкетних даних обвинуваченої.

Що стосується того, що підпис ОСОБА_7 в розписці про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 30.06.2015 року не збігається з її підписом в паспорті, то ці обставини не впливають на рішення суду, а лише потребують з`ясування у обвинуваченої.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду, у зв`язку з чим, ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, повернутий прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3 м. Запоріжжя, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4