Справа № 463/3047/16-к
Провадження № 1-кп/463/248/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002098 від 14 травня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судженого 24 лютого 2016 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850,0 гривень, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 13 травня 2016 року близько 02 год. 00 хв. спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись на перехресті вулиць Некрасова Кармалюка в м.Львові, помітили громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 , підійшли до останнього та представилися працівниками поліції. В подальшому попросили пред`явити документи та показати вміст кишень. Після цього ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі С6», а гаманець передав невстановленій досудовим розслідуванням особі. Заволодівши гаманцем, в якому були грошові кошти в сумі 450,0 гривень та документами, невстановлена досудовим розслідуванням особа раптово почала втікати в сторону вул.Некрасова в м.Львові, а ОСОБА_4 , заволодівши телефоном, почав також втікати, наздоганяючи дану особу. Заволодівши особистими речами ОСОБА_6 , останні з місця події втекли, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 13 травня 2016 року близько 01 год. 30 хв., знаходячись на вул.Б.Котика в м.Львові, він познайомився з чоловіком на ім`я « ОСОБА_7 ». Проходячи по вул.Некрасова в м.Львові, вони побачили потерпілого ОСОБА_6 . Підійшовши до нього, вони представилися працівниками поліції та запропонували пред`явити документи і показати вміст кишень, на що потерпілий погодився. ОСОБА_7 взяв у потерпілого гаманець, а він мобільний телефон. Після цього, ОСОБА_7 раптово почав втікати, а він почав його наздоганяти, проте, не наздогнав та направився додому. На наступний день викрадений мобільний телефон здав у ломбард. Чому саме він викрав мобільний телефон пояснити не може. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Розгляд справи проведено без участі потерпілого ОСОБА_6 , оскільки останнім подано письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду та інші учасники процесу з приводу цього не заперечили.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше суджений Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850,0 гривень, штраф сплатив, за місцем реєстрації характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, неофіційно працює на будівництві у ПП «Старткол», на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психічного захворювання не знаходиться, має на утриманні батька ОСОБА_8 , 1961 року народження, інваліда 3-ої групи, який потребує постійної матеріальної та медичної допомоги.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину повторно.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому у відповідності до вимог ст.75 КК України суд звільняє його від обраного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст.75 КК України звільнити засудженого від обраного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1