Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2996/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000109 від 06 лютого 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого,непрацюючого, неодноразово судимого, останній раз за вироком Овруцького районного суду від 12 грудня 2012 року за ст.395 КК України до покарання у виді 4-х місяців арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно рішенню Овруцького районного суду Житомирської області від 12 листопада 2012 року( виконавчий лист №617/15071/12 від 12 листопада 2012 року обвинувачений ОСОБА_4 був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з трьох дітей, починаючи з 17 жовтня 2012 і по 31 березня 2020 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_8 , в розмірі 1/6 частини його заробітку(доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного на кожного з двох дітей, починаючи з 01 квітня 2020 року та до 25 серпня 2021 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_9 , в розмірі 1/12 частини його заробітку(доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 26 серпня 2021 року і до 18 квітня 2024 року, тобто до досягнення повноліття його донькою ОСОБА_10 .

Проте, ОСОБА_4 , будучи працездатним, ніде не працював, тривалий час аліменти на утримання дітей не сплачував, внаслідок чого в період з жовтня 2012 року по 01.02.2014 року утворилась заборгованість по їх сплаті в сумі 16921,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснив, що дійсно має велику заборгованість по сплаті аліментів на користь своїх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Пояснив, що був позбавлений щодо своїх дітей батьківських прав, певний час не міг працювати і сплачувати аліменти, тому, що перебував у місцях позбавлення волі, має дуже поганий зір та страждає на туберкульоз, а тому за станом здоров`я не працює і не отримує заробітної плати, не має іншого постійного джерела доходів. Також пояснив, що все ж таки періодично допомагав дітям грішми.

Крім особистого визнання своєї провини, вина обвинуваченого також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- копіями рішення та виконавчого листа Овруцького районного суду від 12 листопада 2012 року про стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_10 ;

- довідкоюрозрахунком, виданої відділом ДВС Овруцького РУЮ, з якої вбачається, що заборгованість обвинуваченого по сплаті аліментів за період з жовтня 2012 року по 01 лютого 2014 року становить 16921,80 грн.

- довідкою Овруцької центральної районної лікарні № 1919 від 19 грудня 2014 року про те, що ОСОБА_4 від захворювання туберкульозом клінічно вилікувано.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України.

Разом з тим, відповідно до висновків комісійної судово-медичної експертизи від 16 березня 2016 року ОСОБА_4 в даний час являється практично сліпим і непрацездатним , оскільки відсоток втрати ним загальної працездатності становить 100%, що останній за станом здоров`я не може виконувати будь-які некваліфіковані види робіт. Проте експертизою не встановлено з якого часу ОСОБА_11 втратив непрацездатність, оскільки він вів асоціальний спосіб життя (зловживав спиртними напоями, бродяжничав ) і в медичні заклади не звертався.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особу винного, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, який по місцю проживання характеризується негативно, являється непрацездатним.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 , який, крім всього, не отримує пенсію та не має інших постійних джерел доходів неможливо призначити покарання у виді штрафу, громадських чи виправних робіт. Тому суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді обмеження волі та про звільнення його від відбування покарання на підставі ч.2 ст.84 КК України, оскільки відповідно до спільного Наказу Мінюсту та МОЗ України від 15.08.2014 року № 1348/5/572 його захворювання у виді повної сліпоти є підставою для звільнення від відбування покарання, так як вказана хвороба може перешкоджати відбуванню ним покарання.

На підставі ст. 84 ч.2 КК України та керуючись ст. ст.337,368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за хворобою.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1