Справа № 191/2909/16-к
Провадження № 1-кс/191/177/16
У Х В А Л А
іменем України
06 червня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове заяву захисника ОСОБА_4 про скасування арешту ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилається на те, що 15 січня 2016 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було прийнято рішення про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Краз-250» р/н НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «Краз-6510» р/н НОМЕР_2 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля марки «Краз-250», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «вантажного автомобіля марки «Краз-250» серії НОМЕР_3 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни вантажного автомобіля марки «Краз-6510». Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого Синельниківського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

В обґрунтування вказаного рішення судом було зазначено, що відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна суд врахував правову підставу для арешту майна- оглянуті та вилучені речі є предметом даного кримінального правопорушення.

Вважає, що висновки суду суперечать обставинам справи та законодавству, є помилковими та необґрунтованими, а зазначене рішення суду не відповідає вимогам ст.170 та 173 КПК України з наступних підстав:

1.Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.246

КК України (незаконна порубка лісу), передбачає вчинення саме незаконної порубки дерев

і чагарників, а перевезення не підпадає під правову кваліфікацію вказаного

правопорушення, що виключає залучення транспортного засобу в якості засобу чи

знаряддя вчинення злочину, а тим більше в якості предмету злочину. Суд не прийняв до уваги, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України (незаконна порубка лісу), є лише дерева та чагарники, а не транспортні засоби, і висновок, що арештоване судоми майно є предметом злочину, помилковий.

2.Рішення суду про те, що за допомогою вантажного автомобіля марки «Краз-

250» р/н НОМЕР_1 та вантажного автомобіля марки «Краз-6510» р/н НОМЕР_2 , ключів

від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля

марки «Краз-250», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «вантажного автомобіля

марки «Краз-250» серії НОМЕР_3 , ключів від замку запалювання та дверей кабіни

вантажного автомобіля марки «Краз-6510» можливо було вчинити незаконну порубку

дерев і чагарників, не відповідає дійсності. Будь-яка порубка дерев і чагарників не можлива перерахованим майном, так як його цільове призначення перевозити вантажі і використання для порубки дерев і чагарників неможливе принципово.

3. Відповідно до санкції статті 246 КК України передбачено конфіскацію лише

незаконного добутого, тобто деревини чи чагарників, а конфіскація іншого майна не

передбачена взагалі, а арешт на цій підставі неможливий.

4. Власники арештованих транспортних засобів та особи, в оренді яких знаходяться автомобілі, не приймали жодної участі в здійсненні незаконної порубки дерев та чагарників і ніякої причетності до вказаного злочину не мають, тому застосування арешту порушує законні права власників.

Власниками вантажного автомобіля марки «Краз-250» р/н НОМЕР_1 вантажного автомобіля марки «Краз-6510» р/н НОМЕР_2 , ключів від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля марки «Краз-250», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «вантажного автомобіля марки «Краз-250» серії НОМЕР_3 , ключів від замку запалювання та дверей кабіни вантажного автомобіля марки «Краз-6510» є громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

5.Судом необґрунтовано порушено вимогу п. 6 ст. 170 КПК України в частині заборони арештовувати майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, так як зазначене в ухвалі суду майно перебуває у власності громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є добросовісними набувачами.

6.Всупереч вимог п.7 ст.170 КПК України судом прийнято рішення про арешт майна та передачу його на зберігання до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що є фактичним обмеженням користування, розпорядження майном, без зазначення обставин, які підтверджують, що його незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

7.При вирішенні питання про арешт майна судом було проігноровано вимоги ч.4 ст.173 КПК України в частині обов`язку суду застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Так, застосований судом спосіб арешту майна призвів до обмеження інтересів громадянин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині користування вантажним автомобілем для роботи.

8. Судом першої інстанції безпідставно зазначено про те, що нібито відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Зазначених обставин немає в частині 2 статті 170 КК України, суд фактично вигадав правову підставу, якої не існує, і безпідставно послався на неї.

Необґрунтованим є рішення слідчого судді у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, грубим порушення норм процесуального права, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи.

В юридичному праві взагалі і в Кримінальному процесу недопустимо застосовувати підміну понять визначених законодавством та перекручування змісту норм права на угоду тій чи іншій стороні процесу, що є запорукою однакового застосування норм права всіма судами України та належного виконання вимог законодавства.

Таким чином, недопустимо вчиняти підміну понять обмеження прав на розпорядження або користування майном таким поняттям, як арешт майна.

Вважає, що арешт, який був накладений за ухвалою Синельниківського міськраионного суду Дніпропетровської області від 15.01.2016 року, є необґрунтованим, а тому просить скасувати арешт на вантажний автомобіль марки «Краз-250» р/н НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «Краз-6510» р/н НОМЕР_2 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля марки «Краз-250», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу -вантажного автомобіля марки «Краз-250 серії НОМЕР_3 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни вантажного автомобіля марки «Краз-6510».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти заяви захисника заперечував, вважав підставу для накладення арешту на вказане вище майно обґрунтованою.

Суд, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст..174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Судом встановлено, що 13 січня 2016 року було виявлено та вилучено автомобілі «Краз-250» р/н НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «Краз-6510» р/н НОМЕР_2 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля марки «Краз-250», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «вантажного автомобіля марки «Краз-250» серії НОМЕР_3 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни вантажного автомобіля марки «Краз-6510».
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року накладено арешт на вантажний автомобіль марки «КРАЗ-250» р/н НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «КРАЗ-6510» р/н НОМЕР_2 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни у кількості трьох штук вантажного автомобіля марки «КРАЗ-250», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «вантажного автомобіля марки «КРАЗ-250» серії НОМЕР_3 , ключі від замку запалювання та дверей кабіни вантажного автомобіля марки «КРАЗ-6510».
Підставою для накладення арешту судом було те, що вказані вантажні автомобілі марки «КРАЗ-250» р/н НОМЕР_1 та марки «КРАЗ-6510» р/н НОМЕР_2 використовувалися під час незаконної порубки дерев, в тому числі для перевезення їх фрагментів, є засобами вчинення злочину та доказами у кримінальному провадженні, можуть бути конфісковані для забезпечення цивільного позову щодо відшкодування завданих злочином збитків, а також враховувалися наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Постановою старшого слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 16 січня 2016 року перелічене у заяві майно було визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.
У відповідності до п.2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом N51/401/649/471/23/125 від 27 серпня 2010 року, у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані вилучати речові докази, якими є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для
спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.
Згідно п.12 Інструкції, речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол і відповідальною за зберігання речових доказів є особа, яка проводить дізнання, слідчий , а в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, в експертній установі співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи.

Враховуючи, що арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним, а вказані транспортні засоби використовувалися під час незаконної порубки дерев, в тому числі для перевезення їх фрагментів, були виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення та заповнені наполовину фрагментами пиляних дерев різних розмірів та конфігурацій, постановою слідчого Синельниківського відділу поліції були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, ухвала суду про накладення арешту набрала законної сили, суд вважає доводи, які викладені в заяві про скасування арешту необґрунтованими, а тому в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 131,174 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1