Справа № 159/922/16-к
Провадження № 1-кп/159/80/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брунетівка, Старовижівського району, Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді експедитора у приватного підприємця ОСОБА_9 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ст. 119 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2015року близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на автомобільній парковці Привокзальної площі, що на бульварі Л. Українки в м. Ковелі, під час конфлікту з раніше незнайомими йому оператором автопаркування ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_10 , який виник раптово з приводу його відмови від додаткової оплати наданих послуг з автомобільного паркування, в той час коли він намагався самовільно виїхати з території автомобільної парковки, був зупинений оператором ОСОБА_6 , в результаті чого зчинилась штовханина та бійка з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в ході якої відштовхнув ОСОБА_6 рукою. Після цього ОСОБА_4 , не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг передбачити, якби діяв з більшою обачністю, проявив злочинну недбалість, наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого потерпілий впав на асфальтоване покриття проїжджої частини дороги, зконтактувавши лівою ділянкою голови, та отримав тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока темно-синього кольору із багрово-фіолетовим відтінком та чітким контуром розміром 4,0х1,5см, що поширюється на внутрішній кут ока, перенісся та внутрішній кут правого ока та частково верхню повіку; дифузно-обмеженого крововиливу на апоневрозі на межі потиличної та тім`яної ділянки розміром 8,0х7,0см, крововиливів під мозкові оболонки, вогнища забою головного мозку в обох лобних долях та полюсах скроневих долей, лінійного зламу кісток основи та склепіння черепа. 29.12.2015 о 00 годин 55 хвилин потерпілого ОСОБА_10 було доставлено в Ковельську центральну районну лікарню та о 9 годині 30 хвилин транспортовано для подальшого лікування у Волинську обласну клінічну лікарню, де від отриманих тілесних ушкоджень він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 5 годині 40 хвилин.

Згідно висновку експерта № 458 від 11.01.2015 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток основи та склепіння черепа, забоїв головного мозку із крововиливами під оболонки, стосовно живих осіб, належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, стосовно живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів наказ №6 п.2.3.2. Враховуючи характер та локалізацію пошкоджень у вигляді крововиливу на апоневрозі на межі тім`яної та потиличної ділянки, свідчить про закидання голови на момент співударіння, наявність зони проти удару в лобних ділянках, цілком можливо, що дані тілесні ушкодження могли виникли в результаті падіння з висоти власного зросту з попередньо наданим прискоренням вище центру ваги тіла (в ділянку обличчя) в напрямку спереду-назад, та послідуючим контактом потиличною ділянкою з тупою твердою необмеженою контактуючою поверхнею в напрямку ззаду-наперед. Цілком можливе їх виникнення від ударної дії кулаком, при розташуванні потерпілого у вертикальному чи близькому до нього положенні, обличчям до нападника. Тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока темно-синього кольору із багрово-фіолетовим відтінком та чітким контуром розміром 4,0х1,5см, що поширюється на внутрішній кут ока, перенісся та внутрішній кут правого ока та частково верхню повіку могли виникнути і від однієї ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку лівого ока, ближче до перенісся, в напрямку спереду-назад. Причиною смерті ОСОБА_10 є відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась зламом кісток основи і склепіння черепа, забоями головного мозку із крововиливами під оболонки та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Таким чином, за вищевказаних обставин внаслідок злочинної недбалості, допущеної ОСОБА_4 , за яких останній не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді смерті, але повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, заподіюючи удар кулаком в обличчя потерпілого, в результаті чого останній впав та отримав тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, він вчинив вбивство ОСОБА_10 через необережність.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ч.1 ст.119 КК України.

Своїми діями, що виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, скоєному внаслідок злочинної недбалості, тобто коли винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчиненої ним дії, але повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України та з приводу обставин вчинення ним злочину показав, що 27 грудня 2015 року він разом зі своєю сестрою власним автомобілем приїхав в м. Ковель. Автомобіль залишив на паркувальному майданчику Привокзальній площі, а сам із своєю сестрою і її дітьми потягом поїхав в м. Київ. Коли він залишав автомобіль на парковці, то біля шлагбаума був чоловік , який запитав, коли буде забирати автомобіль, на що йому відповів, що автомобіль буду забирати 29 грудня , приблизно о 00 год15 хвилин, так як саме в цей час прибуває на станцію Ковель потяг з м. Києва. Цей чоловік дав йому паркувальний талон і сказав заплатити 18 гривень. З м. Києва він повернувся 29 грудня 2015 року 00 год15 хвилин і відразу пішов забрати свій автомобіль з парковки, щоб їхати додому. Сівши в автомобіль він під`їхав до приміщення паркувальників, показав талон чоловікові, який стояв біля шлагбаума. Цей чоловік сказав, що необхідно заплатити ще 18 грн., на що він йому відповів, що вже заплатив суму, яку вказав йому паркувальник , а тому не буде оплачувати вказані гроші. Він залишився сидіти в салоні автомобіля. В цей час до його автомобіля підійшла жінка, яка в категоричній формі сказала, що він нікуди не поїде з парковки поки не заплатить гроші. Він тоді сказав, щоб вона зв`язалась з працівником, який працював, коли він залишав автомобіль на парковці, на що вона сказала, що нікому телефонувати не буде і продовжувала наполягати, щоб він заплатив 18 гривень. Тоді він вийшов з автомобіля і оглянув яка відстань від кінця шлагбаума до бардюри, а тоді оцінивши, що відстань достатня для проїзду автомобіля, сів в автомобіль і став їхати повз шлагбаума. В цей час жінка стояла попереду автомобіля біля капоту і перешкоджала для руху автомобіля. Він попросив, щоб вона відійшла та не перешкоджала йому їхати та став повільно рухатись, а жінка стала відходити назад . Після того як він проїхав повз шлагбаум , жінка підійшла до його автомобіля зі сторони дверей водія, скло яких було відчинене, і через відчинене вікно почала наносити йому ляпаси руками п обличчю, смикати за вуха, дряпати нігтями по обличчю, пальцями намагалась влучити в очі. Він захищався , відштовхуючи її руки. Жінка вела себе агресивно, але чи була вона в стані алкогольного сп`яніння він стверджувати не може, так як запаху алкоголю від неї не відчував. Через кілька секунд в конфлікт втрутився чоловік, який вийшов з будинку парковки, який на відміну від жінки був спокійний. Він також підійшов до дверцят водія , де знаходилась жінка , та став наносити удари кулаком. Він чув, що в цей час кричали діти «мама не треба». Для того, щоб припинилось побиття, він натиснув на педаль газу автомобіля і виїхав на тротуар біля супермаркету «Салют», вийшов з автомобіля і став підходити до вказаних осіб чоловіка та жінки, які стояли посеред дороги навпроти шлагбаума, щоб розібратись в цьому конфлікті. Коли він став йти, то чоловік став бігти до нього, при цьому чоловік відразу накинувся на нього та намагався знову вдарити кулаком по обличчю, але від його ударів він відхилився. Після цього чоловік схопив його руками спереду за одяг і він схопив його теж руками за одяг. Жінка в цей час підбігла до них і стала дряпати нігтями пальців рук по обличчю та наносити ляпаси по обличчю. Він тоді правою рукою відштовхнув її від себе, внаслідок чого вона впала на асфальт і більше не підходила. Чоловік продовжував утримувати його за одяг. Цей чоловік намагався вдарити нього, а він відповідно намагався вдарити чоловіка Під час такої шарпанини він наніс прямий удар правої руки в область обличчя, однак від цього удару чоловік ухилився. Потім він вдруге наніс прямий удар кулаком правої руки в обличчя чоловіку, внаслідок якого він впав на асфальт і більше не піднімався. Наміру спричинити будь які тілесні ушкодження він не мав. В цей час до місця бійки підійшло декілька чоловік і він сів в автомобіль і поїхав додому.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину, доведена сукупністю зібраних в ході досудового слідства доказів

Потерпіла ОСОБА_6 показала про те, вона працює оператором автомобільної парковки, яка розміщена в м. Ковелі на Привокзальній площі. 27 грудня 2015 року вона знаходилась на робочому місці з 08 год.00 хвилин до 20 год.00 хв. Того дня вона відлучалась у власних справах приблизно з 18 год.30 хвилин до 20 год. 00 хвилин.В цей період на роботі її підміняв рідний брат ОСОБА_11 , який прийняв на території парковки автомобіль «Деу», що належав ОСОБА_4 28.12.2015 року вона заступила працювати з 08 год.00 хвилин до 08 год00 хвилин 29 грудня 2015 року. До роботи та під час роботи алкогольних напоїв не вживала. В нічний час на роботі були її чоловік ОСОБА_10 та двоє їхніх дітей. Всі вчотирьох знаходились в приміщені операторів і дивились комп`ютер. В цей час до приміщення під`їхав автомобілем «Деу» ОСОБА_4 , який передав чоловікові паркувальний чек. ОСОБА_10 сказав , щоб ОСОБА_4 доплатив 18 грн., так як автомобіль знаходився на парковці другу добу. Останній категорично відмовився оплачувати гроші. ОСОБА_10 сказав, що не випустить автомобіль і тоді ОСОБА_4 почав їхати праворуч повз шлагбаум, намагаючись залишити паркувальний майданчик. Вона стала перед автомобілем не даючи водієві їхати. Водій продовжував їхати. Через відчинене вікно в них продовжувався конфлікт, обставини якого вона погано пам`ятає. Далі він проїхав в напрямку супермаркету «Салют» і зупинивши автомобіль вийшов. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_12 і між ними зав`язалась бійка.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює таксистом. 29 грудня 2015 року біля 00 год.20 хвилин, коли він знаходився на Привокзальний площі біля приміщення парковки відбувався конфлікт між оператором цієї парковки ОСОБА_6 , її чоловіком ОСОБА_10 та водієм автомобіля марки «Део сенс хавбек», темного кольору, який хотів виїхати зі стоянки. На місці конфлікту також знаходилось двоє малолітніх дітей подружжя ОСОБА_16 . Причиною конфлікту було розмір плати за парковку. Конфліктуючі сторони не домовились щодо розміру плати і тоді водій склавши дзеркало заднього виду почав виїзджати з парковки. Васюта ОСОБА_17 стала перед автомобілем і не давала водію проїхати. Водій просив її відійти але вона відмовилась. Водій став їхати повільно, щоб уникнути наїзду. Все це супроводжувалось гучними криками та лайкою. При цьому діти стояли на дворі і просили матір заспокоїтись. Через відчинене вікно ОСОБА_18 стала наносити удари водію.

Свідок ОСОБА_13 також зазначив, що він підійшов до місця конфлікту, так як його особливо схвилювала присутність малолітніх дітей. Підходячи до безпосереднього місця конфлікту він бачив весь конфлікт. ОСОБА_19 в той час вийшов з приміщення паркувальників і через вікно автомобіля став наносити удари рукою водію. Водій різко від`їхав праворуч і зупинився на тротуарній бруківці супермаркета «Салют». Васюта ОСОБА_20 і ОСОБА_18 тримались за водійські дверцята. Водій автомобіля зупинивши автомобіль, вийшов з нього. Васюта ОСОБА_20 і ОСОБА_18 стали шарпати та утримувати водія за одяг. ОСОБА_17 дряпала водія по обличчю, а ОСОБА_19 в цей час утримував водія за одяг і намагався вдарити по обличчю. Водій захищаючись, вдарив ОСОБА_21 в обличчя, останній залишився стояти на ногах. Тоді водій, захищаючись від ляпасів та драпання по обличчю, відштовхнув ОСОБА_17 і вона впала на землю. Після того водій відштовхнув ОСОБА_21 і той впав на асфальт і сильно вдарився. Водій тоді сів в автомобіль і увімкнув задню швидкість Він крикнув водієві , щоб той став, так як позаду лежала ОСОБА_17 . Водій зупинився і поїхав прямо, далі розвернувся перед супермаркетом «Салют», виїхав на дорогу та повернув праворуч на вул. Сагайдачного.

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показав, що він був очевидцем конфлікту між паркувальниками і водієм автомобіля «Деу», який відбувся 29 грудня 2016 року приблизно о 00 год.20 хвилин. Коли він знаходився в салоні свого автомобіля , то почув крики сварки, яка відбувалась біля приміщення оператора паркувального майданчика. Там він побачив ОСОБА_13 . На вказаний конфлікт він звернув увагу коли автомобіль «Деу» вже виїхав з території парковки і знаходився поруч зі шлагбаумом він тоді вийшов зі свого автомобіля і став підходити до місця конфлікту. Підійшовши зрозумів, що конфлікт відбувається між операторами даної парковки і водієм автомобіля «Деу». Як він зрозумів причиною конфлікту була відмова водія оплатити послуги парковки. В цей час водій знаходився в салоні свого автомобіля, а жінка знаходилась поряд з водійськими дверима даного автомобіля. Через відчинене вікно водійських дверей він бачив, що між ними відбувається конфлікт, але що саме не бачив. В подальшому водій вийшов з автомобіля і він побачив, як паркувальник і його жінка лежали на землі. Як водій наносив удари він не бачив. Після конфлікту водій сів в автомобіль і почав рухатись назад, однак йому крикнули зупинитись і він зупинився і далі поїхав прямо, біля супермаркету розвернув автомобіль і поїхав в напрямку вул. Сагайдачного. Після цього жінка встала, підійшла до чоловіка у якого йшла кров, останньому допомогли піднятись і він зі сторонньою допомогою пішов в приміщення оператора парковки.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 29 грудня 2015 року біля 00 год20 хвилин він перебував в приміщені операторів паркувальної стоянки, де знаходився його знайомий ОСОБА_19 та його дружина ОСОБА_17 з їхніми малолітніми дітьми. В цей час до виїздного шлагбауму під`їхав автомобіль «Деу», тнмного кольору, і водій цього автомобіля передав паркувальний чек ОСОБА_22 , який сказав доплатити йому 18 гривень за паркувальну послугу. Водій сказав, що оплатив послугу. Між ними відбувся словесний конфлікт, що супроводжувався криками. Потім водій проїхав через отвір між шлагбаумом і бард юрою. Перед цим ОСОБА_17 стала перед автомобілем. Водій став їхати з території парковки на малій швидкості і таким чином витісняти ОСОБА_23 з території паркувального майданчика.. В цей час ОСОБА_19 підійшов до дверей водія . ОСОБА_18 теж там знаходилась і через відчинене вікно в них відбувався конфлікт з водієм., обставин якого він не бачив, так як затримав дітей, які хотіли йти до батьків. В цей час він знаходився спиною до учасників . Коли повернувся, то ОСОБА_17 вже лежала на асфальті.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що він 28 грудня 2015 року біля 19години працював на паркувальному майданчику підміняючи свою сестру ОСОБА_23 , яка там працює оператором. В цей час на стоянку заїхав автомобіль «Деу», водій якого заплатив вартість парковки за добу в розмірі 18 гривень.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме протоколом огляду місця події від 29 грудня 2015 року, протоколом огляду місця вчинення кримінального правопорушення (злочину); протоколом огляду місця події від 29 грудня 2015 року, проведеного в приймальному відділені Ковельської ЦРЛ, під час якого було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 29 грудня 2015 року, під час якого було оглянуто та вилучено автомобіль підозрюваного ОСОБА_4 марки «?Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколом огляду трупа від 31 грудня 2015 року, судово-медичної експертизи № 310 від 30.12.2015 року, висновком судово-медичної експертизи № 308 від 31.12.2015; висновком судово-медичної експертизи № 458 від 11.01.2016; висновком судово-медичної експертизи № 458/а від 01.02.2016 протоколом огляду речей від 29.12.2015, за результатами якого проведено огляд оптичного диску формату DVD-R марки МАРА білого кольору з відео записом камери № 1 спостереження магазину «Агро» за адресою: бульвар Л. Українки, 31 м. Ковель Волинської області, що направлена в напрямку паркувального майданчика на території Привокзальної площі по бульварі Лесі Українки в м. Ковелі, за 29 грудня 2015 року у період часу з 00 год. 00 хв. до 01 год. 00 хвилин; протоколом огляду речей від 11.01.2016, за результатами якого проведено огляд одягу та взуття гр. ОСОБА_24 , що були на ньому 29 грудня 2015 року в момент вчинення злочину, а саме: куртку, кофту, футболку, штани, одну пару шкарпеток та кросівки; протоколом огляду речей від 14.01.2016, за результатами якого проведено огляд автомобіля марки «?Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; протоколом огляду та вилучення речей від 14.01.2016, за результатами якого проведено огляд одягу підозрюваного ОСОБА_4 , що був на ньому в момент вчинення злочину, а саме: куртку та штани.

Зокрема, висновком судово-медичної експертизи № 310 від 30.12.2015 року стверджується, що у ОСОБА_10 при судово медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно мозкової травми з переломом кісток основи черепа та забоєм головного мозку, гематоми лівого ока та травматичного розриву лівої барабанної перетинки, які утворились від дії тупих твердих предметів з послідуючим падінням на тупі тверді предмети з наданням тілу прискорення, можливо в час, вказаний у постанові і в медичній документації і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.б,в «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Напрямок дії травмуючої сили на тіло потерпілого ОСОБА_10 в ділянку обличчя. По тілу ОСОБА_10 було нанесено не менше одного удару. Взаємо розташування потерпілого ОСОБА_10 та особи яка спричинила тілесні ушкодження найбільш ймовірно передніми поверхнями тіла один до одного. Після заподіяння тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 здатність до активних дій не залишилась. За даними представленої медичної документації під час поступлення ОСОБА_10 в Ковельську ЦПЛ 29.12.2015 року в 00 год.55 хвилин у хворого відмічався запах алкоголю з рота (а.с. 73 75).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 308 від 31.12.2015 року у ОСОБА_4 при судово медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден обличчя та гематоми спинки носа забій спинки носа, які утворились від дії тупих твердих предметів, садна тупих предметів, по типу тупо загострених, якими могли бути нігті людини, можливо в час вказаний у постанові і за ступенем тяжкості відносяться до категорії садна обличчя легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», гематома спинки носа забій носа легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно пункту 2.3.3. - «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 не являються небезпечними для життя в момент їх спричинення. По тілу ОСОБА_4 було нанесено не менше двох ударів. ОСОБА_4 та особа, яка спричинила йому тілесні ушкодження були розміщенні передніми поверхнями тіла один до одного (а.с.77 79).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 458 від 11.01.2016 року відповідно до «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17.01.1995 року, наказ № 6 п.2.1.3. виявлено у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток основи та склепіння черепа, забоїв головного мозку із крововиливами під оболонки, стосовно живих осіб, належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого. Тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, стосовно живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів наказ № 6 п.2.3.3.

Цією експертизою встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 є відкрита черепно мозкова травма, яка супроводжувалась зламом кісток основи і склепіння черепа, забоями головного мозку із кривовиливам під оболонки, що підтверджується наявністю характерної патаморфологічної картини виявленої при розтині трупа, та відображеної в судово медичному діагнозі і описовій частині даної експертизи. Це свідчить про прямий причинний зв`язок між ушкодженнями виявленими у ОСОБА_10 та смертю потерпілого ( а.с.81 85 ).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 458/а від 01.02.2016 року тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя верхньої повіки лівого ока темно синього кольору із багрово фіолетовим відтінком та чітким контуром 4,0 х 1,5 см, що поширюється на внутрішній кут ока, перенісся та внутрішній кут ока та частково верхньої повіки, могли утворитись внаслідок завдання потерпілому концентрованого удару кулаком правої руки в перенісся, як вказав підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту з його участю. Тілесні ушкодження у вигляді дифузно обмеженого крововиливу на апоневрозі на межі потилочної та тім`яної ділянки 8,0 х 7,0 см, крововиливи під мозкові оболонки, вогнища забою головного мозку в обох лобних долях та полюсах скроневих долей, лінійний злам кісток основи і склепіння черепа могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню (асфальт) з наданням тілу прискорення внаслідок концентрованого удару кулаком в перенісся, як вказав підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту з його участю ( а.с.88 91).

Протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до цього протоколу від 26 січня 2016 року стверджується, що в ході цього експерименту підозрюваний ОСОБА_4 показав та розповів при яких обставинах і де стався конфлікт між ним та ОСОБА_10 і ОСОБА_6 ,, показав як він зміг виїхати з території паркувального майданчика при зачиненому шлагбаумі, з якої сторони до автомобіля підбігли ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , за допомогою манекену продемонстрував в якому положенні відносно нього перебував потерпілий ОСОБА_10 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, показав як він наносив удар потерпілому ОСОБА_10 та показав за допомогою манекену, як після його удару впав потерпілий ОСОБА_10 (а.с.136 144 ).

Згідно листа головного лікаря Ковельської ЦРЛ від 14.02.2016 року № 106/5 2.16 старшому слідчому Ковельського ВП ГУНП у Волинській області вбачається , що 29.12.2015 року ОСОБА_10 проведено лабораторне обстеження на наявність алкоголю та наркотичних засобів і результат аналізу №2410 від 30.12.2015 року становить 1,7%о алкоголю. ( а.с.161)

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 по ст. 119 ч.1 КК України, тобто у вбивстві вчиненому через необережність.

Суд прийшов до такого висновку виходячи з показів обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновків судово медичних експертиз, протоколу проведення слідчого експерименту.

Суд вважає, що кваліфікація за ч.2 ст.121 КК України прийнятна лише у випадку, якщо тяжкий характер ушкодження охоплювався умислом винного і якщо винний передбачав цей наслідок. Кримінальне правопорушення (злочин) не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.121 КК України, якщо смерть сталася в результаті необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження. Обвинувачений ОСОБА_4 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_10 , від чого той впав та вдарився головою в асфальт. Внаслідок цього удару заподіяні тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно мозкової травми з переломом кісток основи черепа та забоєм головного мозку, гематоми лівого ока та травматичного розриву лівої барабанної перетинки, які утворились від дії тупих твердих предметів з послідуючим падінням на тупі тверді предмети з наданням тілу прискорення Із механізму нанесення тілесного ушкодження вбачається умисел на нанесення удару невизначеної сили, а не на спричинення смерті або нанесення тяжкого тілесного ушкодження.

Локалізація тілесного ушкодження також спростовує наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_4 саме на позбавлення життя потерпілого або нанесення тяжкого тілесного ушкодження: безпосередньо ударом в обличчя заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя, яке не належить до тяжких тілесних ушкоджень, що стверджується висновками судово медичних експертиз, і таке ушкодження не може бути та в даному випадку не є причиною смерті потерпілого, стосовно живих осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів. Тілесні ушкодження у вигляді дифузно обмеженого крововиливу на апоневрозі на межі потилочної та тім`яної ділянки 8,0 х 7,0 см, крововиливи під мозкові оболонки, вогнища забою головного мозку в обох лобних долях та полюсах скроневих долей, лінійний злам кісток основи і склепіння черепа могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню (асфальт) з наданням тілу прискорення внаслідок концентрованого удару кулаком в перенісся і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.б,в «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Отже, смерть ОСОБА_10 сталася внаслідок йогу удару головою в асфальтове покриття при падінні, а не від нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 удару рукою в обличчя.

Доказів того, що ОСОБА_4 завдаючи удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , мав намір заподіяти тяжке тілесне ушкодження суду не надано, тому суд кваліфікував дії ОСОБА_4 по ст. 119 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття, активне сприяння у розкриття цього злочину, добровільне відшкодування в повному обсязі матеріальних збитків , які були заявлені потерпілою під час досудового розслідування, часткове відшкодування моральної шкоди.

Зазначені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 полягають в тому, що ОСОБА_4 після вчинення злочину розповів та показав про обставини вчинення ним злочину, погодився на проведення слідчого експерименту під час якого розповів та показав при яких обставинах вчинив кримінальне правопорушення, як наносив удари потерпілому, в подальшому неодноразово вибачався перед потерпілою стороною та вживав заходи , щодо відшкодування заподіяної ним шкоди, на час завершення судового розгляду повністю відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду понесену нею на лікування , похорони та жалобний обід.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 навчаючись в Кременецькому обласному гуманітарно педагогічному інституті ім. Тараса Шевченка характеризувався виключно позитивно, він сумлінно ставився до навчання, його характеризують, як добру , чуйну людину. Він також позитивно характеризувався під час проходження переддипломної практики в Старовижівському професійному ліцеї і позитивно характеризується в даний час працюючи в приватного підприємця. За місцем свого проживання ОСОБА_4 теж характеризується позитивно, що стверджується характеристикою виданою секретарем Старовижівської сільської Ради. Суд також враховує, що ОСОБА_4 жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено. В той же час судом при обранні покарання ОСОБА_4 враховується і протиправна поведінка потерпілої сторони, яка під час конфліктної ситуації маючи можливість уникнути цього конфлікту, повідомивши Ковельський ВП, стали перші наносити обвинуваченому удари, при цьому заподіяли останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, що стверджується висновком судово медичної експертизи, потерпілий ОСОБА_10 в момент конфлікту перебував в стані алкогольного сп`яніння маючи в крові 1,7%о, що відповідає середній тяжкості алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини, що наведені судом вище, та які істотно знижують ступінь тяжкості злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 є людиною молодого віку, має задовільний стан здоров`я , а також враховуючи, що в результаті його злочинної недбалості загинула молода людина, при цьому без батька залишилось двоє малолітніх дітей, то наслідки цього злочину є невідворотними, і тому суд враховуючи всебічно, повно, об`єктивно сукупність всіх обставин та виходячи із видів покарань, які передбачає ст. 119 ч.1 КК України та поведінки обвинуваченого і потерпілої сторони під час конфлікту, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ст. 119 ч.1 КК України у виді обмеження волі.

Суд також прийшов до висновку, що підстав для застосування ст. 75 КК України не має, оскільки ОСОБА_4 хоча позитивно характеризується , але разом з тим він в повному обсязі не відшкодував спричинену шкоду, а заподіяні наслідки вчиненого ним злочину є не відворотними, а оскільки ОСОБА_10 був годувальником сім`ї, без батька залишилось двоє малолітніх дітей, потерпіла ОСОБА_6 не пробачила обвинуваченого за його протиправні дії.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 34455,00 грн. моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн.

Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_6 збільшено позовні вимоги, посилаючись на ст. 1200 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 34455,00 грн. моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн., шкоду у зв`язку з втратою годувальника за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 рік в розмірі 27136,48 грн. та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вісімнадцяти років, а у випадку його навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вісімнадцяти років, а у випадку її навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, про відшкодування моральної шкоди визнав частково в межах 20 - 25 тисяч гривень, оскільки вважає розмір моральної шкоди надто завищений.

Щодо вимоги позивачки про відшкодування шкоди у зв`язку зі втратою годувальника, то обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вважають, що дана вимога заявлена після початку судового розгляду і тому вона повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства, і ця вимога не визнається.

Суд вважає, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 34455,00 грн. моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн. та шкоди у зв`язку з втратою годувальника за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 рік в розмірі 27136,48 грн. та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 шкоду у зв`язку з втратою годувальника, по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вісімнадцяти років, а у випадку його навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вісімнадцяти років, а у випадку її навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років підлягає до задоволення частково.

Суд вважає, що вимога цивільного позивача ОСОБА_6 про відшкодування їй моральної шкоди спричиненої злочином є підставною, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала.

ОСОБА_4 судом визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, а отже цим злочином цивільному позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях в зв`язку з загибеллю чоловіка та батька двох малолітніх дітей, що призвело до прикладення позивачкою додаткових зусиль для організації свого життя , а тому виходячи з того, що ОСОБА_4 вчинив злочин через необережність і виходячи із тривалості заподіяної моральної шкоди, із принципів розумності, справедливості та достатності, суд оцінює моральну шкоду завдану ОСОБА_6 в розмірі 250000,00 грн., яка підлягає стягненню в її користь із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд також прийшов до висновку, що до задоволення підлягає вимога позивачки про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 шкоди у зв`язку з втратою годувальника за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 рік в розмірі 27136,48 грн. та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 шкоду у зв`язку з втратою годувальника, по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вісімнадцяти років, а у випадку його навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним до 23 років та щомісячно стягувати в її користь із ОСОБА_4 по 1696,03 грн. до досягнення ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вісімнадцяти років, а у випадку її навчання до 23 років.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років).

Відповідно до вимог вищезазначеної статті шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування призначеної пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника та інших доходів.

Після смерті ОСОБА_10 залишилось двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували на його утриманні. Заробітна плата ОСОБА_10 за останні три місяці жовтень грудень 2015 року становила ( 4450,43 + 4148,92 + 11752,96) : 3 = 6784,10 грн., а отже на кожного із неповнолітніх дітей, з врахуванням усіх чотирьох членів сім`ї, припадав заробіток померлого батька в розмірі 1696,03 грн., який підлягає відшкодуванню за період з 01.01.2016 року по 31.08.2016 року в сумі 27136,48 грн. та на майбутнє до досягнення кожною з дітей вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років).

Судом відхиляються доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про те, що дана вимога ними не визнається, так як цю вимогу позивачка заявила після початку судового слідства і тому вона має слухатись в порядку цивільного судочинства, оскільки суд приймаючи заяву ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог мотивував своє рішення в ухвалі від 09.09.2016 року .

Зокрема суд вказав, що згідно ст. 128 ч.1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнову або моральну шкоду має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, або до фізичної або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільним позивачем ОСОБА_6 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди сумі 34455,00 грн., яка понесена нею на лікування, поховання та жалобний обід, а також моральну шкоду в сумі 500000,00 грн.
Питання про порядок збільшення позовних вимог КПК України не врегульовано.
В той же час ст. 128 ч.5 КПК України встановлює, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитись від позову.
Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_6 до початку судового розгляду заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, то відповідно до ст. 128 КПК України , ст.31 ЦПК України вона вправі протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитись від позову, що не суперечить засадам кримінального судочинства.

Позивачкою ОСОБА_6 завлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 34455,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дану вимогу визнав повністю та подав докази про сплату ним заподіяної шкоди , що підтверджується банківськими квитанціями.

В судовому засіданні позивачка не подала заяви про відмову від цієї вимоги, але оскільки обвинувачений відшкодував її в добровільному порядку то дана вимога до задоволення не підлягає і цій частині позову ОСОБА_6 слід відмовити.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 15.02.2016 року арешт, з метою забезпечення відшкодування збитків за цивільним позовом, на легковий автомобіль скасувати, оскільки автомобіль марки «?Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 згідно реєстраційних документів належить на праві приватної власності ОСОБА_27 скасувати.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст. ст.368 -374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 5.06.2011 року арешт, з метою забезпечення відшкодування збитків за цивільним позовом, на легковий автомобіль марки «?Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_27 скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та шкоди у зв`язку з втратою годувальника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 шкоду у зв язку з втратою годувальника за період з 01.01.2016 року по 31.08.2016 рік включно в сумі 27136 (двадцять сім тисяч сто тридцять шість)грн. 48 коп.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 шкоду заподіяну у зв`язку з втратою годувальника на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 1696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн. 03 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року і до досягнення ОСОБА_25 вісімнадцяти років, а у випадку його навчання до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 шкоду заподіяну у зв`язку з втратою годувальника на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 1696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість)грн. 03 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року і до досягнення ОСОБА_26 вісімнадцяти років, а у випадку її навчання до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

В іншій частині позову ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази: оптичний диск формату DVD-R марки МАРА білого кольору з відео записом камери № 1 спостереження магазину «Агро» за адресою: бульвар Л. Українки, 31 м. Ковель Волинської області, що направлена в напрямку паркувального майданчика на території Привокзальної площу по бульварі Лесі Українки в м. Ковелі, за 29 грудня 2015 року у період часу з 00 год. 00 хв. до 01 год. 00 хв,, що був наданий на запит приватним підприємцем ОСОБА_28 , знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального провадження; одяг та взуття гр. ОСОБА_10 , що були на ньому 29 грудня 2015 року , а саме: куртка, кофта, футболка, штани, одна пара шкарпеток та кросівки, які передані у камеру збереження речових доказів Ковельському відділу поліції ГУ НП у Волинській області повернути ОСОБА_6 ; автомобіль марки «?Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_27 ; одяг підозрюваного ОСОБА_4 , що був на ньому в момент вчинення злочину, а саме: куртка та штани, який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 до вирішення кримінального провадження по суті залишити у користуванні ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий:ОСОБА_1