Справа № 676/5817/15-к
Провадження № 1-кп/676/36/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 20 липня 2015 року до ЄРДР за № 0001526, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки с. Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, не заміжньої, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

20 липня 2015 року близько 3 год. 40 хв. поблизу нічного клубу Playboy по просп. Грушевського, 31 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , оглянула її жіночу сумку та усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходяться поруч з нею та усвідомлюють вчинення нею викрадення чужого майна, однак ігноруючи це, ОСОБА_6 відкрито заволоділа грошовими коштами в сумі 400 грн., витягнувши їх з вказаної сумки, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому діянні заперечила та пояснила, що у ніч події з подругами, зокрема, ОСОБА_8 та її знайомою ОСОБА_9 , проводила дозвілля у нічному клубі «Плейбой». За її столик підсідала не лише потерпіла, яку знала візуально, а також інші люди. Близько 4 год. через погане самопочуття вийшла за приміщення нічного клубу. Пізніше підійшла ОСОБА_8 та принесла невідому жіночу сумочку, запитуючи кому вона може належати. ОСОБА_8 залишила їй сумку, сама ж пішла шукати власницю цього майна. Оскільки почувалася вкрай погано, викинула ту сумку на місці, де стояла. ОСОБА_9 перебувала за приміщенням далі, справляла природні потреби. Невдовзі підійшов охоронець з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілою, яка одразу почала звинувачувати її ( ОСОБА_6 ) у викраденні сумки. В подальшому охоронець знайшов сумку, зібрав паспорт, ключі та ще якісь речі, які лежали поблизу сумки. Перевіривши сумку, потерпіла повідомила про зникнення грошей у сумі до 300 грн. Обвинувачена запропонувала, щоб її обшукали співробітники міліції для спростування обвинувачень, висловлених потерпілою, однак, безрезультатно прочекавши приїзду оперативної групи близько 10 хв., поїхала на таксі додому. Наступного дня телефонувала потерпілій та пропонувала віддати кошти, але виключно для того, щоб уникнути неприємної ситуації. Наступного ж дня ОСОБА_8 переїхала з житла обвинуваченої і лише по спливу значного періоду часу почала при зустрічі вітатися. Причини такої поведінки та перших показань ОСОБА_8 . ОСОБА_6 невідомі. Обвинувачена просила виправдати її за недоведеністю вини у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілої.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого діяння, її винуватість об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 судом встановлено, що у ніч події вона з друзями проводила дозвілля у нічному клубі Playboy. Будучи знайомою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підійшла до їхнього столику та попросила приглянути за її сумочкою, але коли повернулася, не застала ні дівчат, ні своєї сумки, тому почала її шукати. Дівчат знайшла на вулиці, однак вони сказали, що у них наявні лише їхні сумки. Тому повернулася у приміщення разом з ОСОБА_8 продовжувати пошуки. Невдовзі охоронець нічного клубу покликав за приміщення клубу, де лежала її сумка, у ній був лише паспорт і ключі. Телефон знайшла окремо від сумки, а пошкоджену сім-карту знайшла вже з допомогою співробітників міліції. Однак грошових коштів у сумі 400 грн., які лежали у кишені сумки, у знайденій сумці не було. Потерпіла також повідомила, що у сумці були дрібні грошові купюри, але точної суми вона не пам`ятала, тому й не вказала у заяві. Охоронець нічного клубу ОСОБА_11 повідомив, що сумку викинула за приміщенням клубу дівчина, яку він детально описав за зовнішніми ознаками та одягом, з чого вона (потерпіла) зрозуміла, що це ОСОБА_6 (білий колір волосся та одяг з анімалістичним (тигровим) візерунком). В подальшому обвинувачена декілька разів телефонувала і під час розмов то визнавала викрадення коштів, то ні, то звинувачувала ОСОБА_8 , то стверджувала, що знайшла сумку вже пустою, то пропонувала повернути 400 грн. за умови відкликання заяви про вчинений злочин. Однак реальних заходів щодо відшкодування шкоди обвинувачена не вжила. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Як пояснила суду свідок ОСОБА_9 , близько 2 год. ночі 20 липня 2015 року вона приїхала у нічний клуб Playboy за запрошенням ОСОБА_8 , де познайомилася з іншими дівчатами, в тому числі з ОСОБА_6 . В подальшому, перед поверненням додому з дівчатами вийшла за приміщення клубу, ОСОБА_8 винесла сумочки присутніх. Одна із сумок не належала присутнім дівчатам, тому ОСОБА_8 віддала її обвинуваченій, щоб та подивилася вміст для встановлення її власниці. Обвинувачена, перевіривши вміст сумки, сказала: «О, тут гроші є!», дістала грошові купюри та заховала їх собі за пояс. Після цього витягнула телефон і намагалася його вимкнути, однак їй це не вдалося, тому вона передала його ОСОБА_8 , щоб та допомогла його вимкнути, але ОСОБА_8 відмовилася і повернула їй телефон. ОСОБА_6 дістала з нього сім-карту, погризла її і виплюнула. Після цього підійшла потерпіла, шукаючи свою сумку, яку на той момент ОСОБА_6 тримала у себе за спиною. Не повідомила потерпілій про долю сумки, оскільки обвинувачена просила нічого не казати. Хто поклав телефон у сумочку ОСОБА_8 , не бачила. ОСОБА_8 , сказавши обвинуваченій забрати з її сумки телефон, на прохання потерпілої пішла з нею у приміщення допомагати шукати сумку. Бачила, як ОСОБА_6 викинула сумку біля сміттєвого бака, а також телефон. Після цього на таксі поїхала додому, тому подальший перебіг подій їй невідомий. Наступного дня ОСОБА_6 телефонувала та пропонувала скинутися, щоб повернути ті кошти, однак відмовилася, оскільки чужих коштів не брала. Після цього від невідомих осіб чоловічої статі надходили телефонні дзвінки з погрозами та пропозиціями зустрітися, щоб поговорити.

Як підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , у ніч події, виконуючи свої обов`язки по охороні нічного клубу, він бачив за приміщенням клубу двох дівчат (одна з яких у костюмі леопардового забарвлення), які щось викидали, оскільки там розміщений сміттєвий бак, а на його запитання повідомили, що їм погано. Коли потерпіла повідомила про зникнення сумки, пішов з ліхтарем за приміщення, де знайшов пропажу, тому покликав потерпілу. Біля сумки лежав телефон у розібраному чи розбитому стані, а в сумці був паспорт і ключі.

З даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20 липня 2015 року (а.м.к.п. 88) встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 о 4 год. 15 хв. 20 липня 2015 року повідомила про викрадення її сумочки, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон, паспорт та ключі, підозрюючи у цьому дівчину на ім`я « ОСОБА_13 ».

Відповідно до даних заяви від 22 липня 2015 року (а.м.к.п. 91) потерпіла ОСОБА_5 добровільно видала співробітникам міліції викрадені у неї 20 липня 2015 року сумочку та телефон «NOKIA С3», вартість яких станом на 20 липня 2015 року могла становити відповідно 30 грн. та 315 грн., як встановлено з даних судово-товарознавчої експертизи № 191т від 23 липня 2015 року (а.м.к.п. 96-99), однак суд не приймає ці докази як належні докази пред`явленого обвинувачення, оскільки заволодіння цим майном обвинувачені особі не інкриміноване, а відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що близько 00 год. у ніч події приїхала у нічний клуб Playboy, де зустрілася з ОСОБА_6 , пізніше до них приєдналася ОСОБА_9 також до їх столику підходила потерпіла, але чи залишала свою сумку, не пам`ятає. Відпочивши у клубі, з обвинуваченою та ОСОБА_9 вийшла за кут приміщення клубу, але одразу повернулася, щоб забрати сумочки. Одна з сумочок виявилася зайвою, тому попросила обвинувачену подивитися всередину сумки для встановлення власниці. ОСОБА_6 відкрила сумочку, дістала з неї гроші і заховала їх за пояс своїх штанів. Також дістала телефон, який безуспішно намагалася вимкнути, після чого обвинувачена передала телефон їй, але вона ( ОСОБА_8 ) телефон повернула, сказавши, що їй цього не потрібно, це не її майно. Отримавши назад телефон, обвинувачена відкрила задню панель, дістала сім-карту, пожувала її і виплюнула. Крім неї ( ОСОБА_8 ), це споглядала й ОСОБА_9 . Коли підійшла потерпіла, шукаючи свою сумку, ОСОБА_6 тримала сумочку за спиною. На запитання потерпілої про сумку не розповіла правду, бо розгубилася, боялася і не хотіла «підставляти» обвинувачену, з якою були подругами. Поки з потерпілою шукали зниклу сумку, її ( ОСОБА_8 ) сумка була у обвинуваченої. Свідок підтвердила, що охоронець повідомляв, що бачив хто викинув сумку. Наступного дня посварилася з ОСОБА_6 , яка звинуватила її у відмові допомогти. Однак в подальшому помирилися і обвинувачена зізналася, що коли на місці події викрадення сумки набуло розголосу, вона викрадені кошти разом із сумкою викинула за приміщенням клубу.

Під час додаткового допиту 27 вересня 2016 року свідок ОСОБА_8 змінила показання та повідомила, що на досудовому розслідуванні та під час першого допиту в суді вона давала неправдиві показання, до чого її змусив слідчий, погрожуючи притягнути до кримінальної відповідальності її. При цьому, зазначила, що у поліцію з приводу примушування до дачі завідомо неправдивих показань вона не зверталася, оскільки не придала цьому значення, вважала це несуттєвим. Свідок не змогла пояснити причину раптового зникнення страху перед слідчим аж після допиту судом і лише після задоволення судом клопотання захисту про її додатковий допит та подальших тривалих спроб забезпечення її явки до суду стороною захисту. Вказала, що у ніч події вона з дівчатами вийшла з приміщення нічного клубу на вулицю, однак згадала, що їхні сумочки залишилися без нагляду, тому повернулася за ними. Одна із сумок виявилася зайвою, тому з`ясовувала у різних дівчат чи не їм належить. Цю сумку вона віддала ОСОБА_6 , однак заперечила, що обвинувачена у її присутності відкривала сумку чи брала щось з неї. ОСОБА_6 на той момент було зле, тому залишила її одну біля кущів неподалік сміттєвого бака. Повернулася за декілька хвилин, а обвинувачена повідомила їй, що викинула сумку. Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_9 в цей час перебувала неподалік обвинуваченої (на відстані близько 3 м). Коли потерпіла повідомила про зникнення її сумки з грошима в сумі 400-500 грн., допомагала їй її шукати, однак сумку знайшов охоронець і передав потерпілій. Ствердила, що її власні слова під час попереднього допиту про долю сім-карти були вигадкою.

Суд критично оцінює змінені показання свідка ОСОБА_8 , яка є подругою обвинуваченої, що викликає обґрунтований сумнів у її об`єктивності. Крім того, її змінені показання суперечать показанням в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка , будучи двічі допитаною, свої показання не змінила, хоча є подругою ОСОБА_8 , і її ( ОСОБА_9 ) показання узгоджуються з першими показаннями ОСОБА_8 в судовому засіданні, а чинення тиску співробітниками міліції ОСОБА_9 заперечила, категорично ствердивши, що була безпосереднім очевидцем неправомірних дій ОСОБА_6 . При цьому, свідок ОСОБА_8 під час обох допитів в суді підтвердила присутність свідка ОСОБА_9 на місці події після отримання обвинуваченою сумки потерпілої від ОСОБА_8 . Тому, з огляду на незмінність та послідовність показань свідка ОСОБА_9 у суду відсутні підстави для піддання їх сумніву.

Посилання захисника на те, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях та домислах суд вважає необґрунтованими, оскільки винуватість ОСОБА_6 підтверджена сукупністю досліджених вище доказів. Так, перебування викрадених коштів у внутрішній кишені сумочки потерпілої не спростовує показання свідка ОСОБА_9 та первинні показання в суді свідка ОСОБА_8 в частині перевірки обвинуваченою вмісту сумочки, після чого вона витягнула знайдені кошти і засунула собі за пояс. Твердження захисника про невизначену кількість купюр та загальну суму коштів, яку не змогли назвати свідки, не спростовує факту їх наявності у сумці потерпілої, а те, що начебто сама потерпіла протягом значного часу не могла визначитися з точною сумою викрадених коштів, на чому необґрунтовано наголошувала захисник, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вже о 4 год. 15 хв. (ще до спливу однієї години з часу вчинення інкримінованого діяння 3 год. 40 хв.) 20 липня 2015 року потерпіла ОСОБА_5 звернулася в міліцію з відповідною заявою, в якій чітко вказала суму викрадених грошових коштів 400 грн.

Твердження захисника про перебування сумки потерпілої без нагляду протягом тривалого часу у приміщенні нічного клубу на місцях для сидіння біля столика обвинуваченої, в ході чого значна кількість людей підсідала за столик та покидала його, а відповідно й про можливість того, що у момент передачі сумки ОСОБА_8 . ОСОБА_6 відповідної суми коштів у сумці вже могло не бути, суд оцінює критично з огляду на проаналізовані вище показання свідків та дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення, суд керується принципом «доведеності вини поза розумним сумнівом», що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема, у справах Кобець проти України (п. 43), "Авшар проти Туреччини" (п. 282). Як вбачається з позиції, висловленої ЄСПЛ, при оцінці факту суддя повинен бути впевнений «поза розумним сумнівом» у його достовірності. Аналогічна вимога закріплена й ч. 2 ст. 17 КПК України, відповідно до якої особа визнається винуватою лише у разі, якщо сторона обвинувачення доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Так, присутність свідка ОСОБА_9 на місці події підтверджена показаннями свідка ОСОБА_8 , крім того, не заперечена обвинуваченою, а судом не встановлена будь-яка зацікавленість у результатах розгляду цієї справи свідка ОСОБА_9 , показання якої є послідовними та незмінними протягом усього судового розгляду, узгодженими з первинними показаннями в суді свідка ОСОБА_8 ,що суд вважає правдивими на відміну від додаткових показань, які суд до уваги не бере з огляду на їх явну суперечність та існування товариських стосунків ОСОБА_8 з обвинуваченою, що зумовили намагання свідка відновити дружбу, зруйновану відмовою підтримати позицію обвинуваченої одразу після події, як вбачається з показань самої обвинуваченої. При цьому, суд враховує ту обставину, що показання свідка ОСОБА_9 та перші показання в суді свідка ОСОБА_8 аналогічні в дрібних деталях (зокрема, щодо зіпсування обвинуваченою сім-картки шляхом прожовування, присутності обох свідків при заволодінні обвинуваченою грошима потерпілої, місце та спосіб заховання грошей за поясом тощо), тому суд не вбачає підстав для того, щоб ці узгоджені показання ставити під сумнів.

Крім того, вбачається нелогічним та явно абсурдним, щоб особа, яка непричетна до заволодіння чужим майном, і лише, як стверджує захист, потримала у руках в ніч події належну потерпілій сумку (наявність в той момент коштів у якій захист ставить під сумнів), щоб просто викинути поблизу сміттєвих баків, в телефонних розмовах з потерпілою пропонувала віддати викрадену суму коштів, як це робила ОСОБА_6 , що встановлено судом з показань потерпілої ОСОБА_5 , а також показань самої обвинуваченої. Сумнівними вбачаються й пропозиції обвинуваченої на місці події щодо її обшуку (огляду) за участі співробітників міліції, що були явно декларативними, оскільки по спливу лише близько 10 хв. обвинувачена покинула місце події, не дочекавшись працівників міліції, на обшуку (огляді) якими вона так наполягала, як вбачається з її показань.

Заперечення ОСОБА_6 своєї винуватості суд вважає намаганням уникнути відповідальності, що є способом захисту.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце, дії обвинуваченої містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і становлять собою відкрите викрадення чужого майна. Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і вона підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу винуватої, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, не перебуває на обліках нарколога та психіатра, працевлаштована неофіційно, утриманців не має, за місцем проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо неї не володіє.

З врахуванням обставин справи, вартості викраденого, позиції потерпілої, особи обвинуваченої, яка є людиною молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, суд вбачає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу в середньому розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обраний не був.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченої, оскільки стосуються витрат на залучення експертів щодо дослідження вартості об`єктів, заволодіння якими не ставляться у вину обвинуваченій особі, тобто ці обставини не входять до обсягу обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 1275 грн.).

Запобіжний захід не був обраний.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_14 -Годлевська