ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на бездіяльність слідчого)

31 травня 2016 р. справа № 174/825/14-к

1-кс/174/61/2016

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Згідно скарги, що надійшла до суду 30.05.2016 р., заявниця зазначила, що на розгляді в СВ Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000463 за її заявою про притягнення до кримінальної відповідальності директора TOB «Укрдемсервіс» та ФОП ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України. Заяву про вчинений відносно неї злочин було нею подано ще в липні 2014 р., а до ЄРДР було внесено 04.09.2014 року.

Постановою заступника начальника СВ Вільногірського MB ГУМВС України в області ОСОБА_4 від 14.07.2015 р., зазначене вище кримінальне провадження було закрите за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Зазначену вище постанову слідчого було оскаржено нею до суду в листопаді 2015 року та скасовано судом, матеріали повернуто до органу досудового слідства, де зазначене кримінальне провадження й перебуває. Досудове розслідування здійснюється слідчим Вільногірського відділення поліції ОСОБА_4 . Однак, вона вважає, що органом досудового слідства безпідставно не проводяться слідчі дії, передбачені чинним КПК України, спрямовані на здобуття доказів у справі, та безпідставно не оголошується підозра особам, що вчинили кримінальне правопорушення відносно неї.

Так, в березні 2015 р., нею слідчому ОСОБА_4 було подано письмове клопотання (мається в матеріалах кримінального провадження) про здійснення передбачених КПК слідчих дій: провести судову експертизу товарних чеків, провести судову експертизу договорів, укладених TOB «Укрдемсервіс», та провести інші необхідні слідчі дії. Зазначене клопотання було задоволено слідчим частково та не в повному обсязі необхідні слідчі дії проведені не були. Аналогічне клопотання нею також було подано в квітні 2016 року через її представника - адвоката ОСОБА_6 .

На сьогоднішній день, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, допитані свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що вона, в період з серпня по грудень 2013 р., у відділенні TOB «Укрдемсервіс», розташованому в ТРК «Альтаїр», консультувала покупців, оформлювала договори та видавала товарні чеки, які підтверджували оплату людьми певних робіт, послуг та товарів, та приймала кошти від їх платників.

Допитана у справі ОСОБА_13 , показала, що вона працює бухгалтером в TOB «Укрдемсервіс», в кінці серпня 2013 р., протягом 10 днів, вона стажувалась за власним бажанням в TOB.

Директор TOB «Укрдемсервіс» ОСОБА_14 показав, що вона в кінці серпня 2013 р., приблизно протягом тижня ознайомлювалась з роботою продавця-консультанта, але їй в працевлаштуванні було відмовлено. Аналогічні пояснення дав також ФОП ОСОБА_5 , який показав, що вона приходила працевлаштовуватись, але їй в працевлаштуванні було відмовлено.

Таким чином, зазначені вище особи підтвердили, що вона певний період часу працювала в TOB «Укрдемсервіс» та виконувала функції продавця товарів та послуг зазначеного TOB. Відповідно до вимог ст. 24 КЗпП, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Зазначені вище свідки підтвердили той факт, що вона оформляла договори від імені TOB «Укрдемсервіс» та ФОП ОСОБА_5 , приймала кошти та видавала товарні чеки особам, що звертались за отриманням цих товарів та послуг. Тобто вона фактично перебувала у трудових відносинах з зазначеними вище особами.

Також слід зазначити, що чинний КЗпП не передбачає такого визначення, як проходження стажування працівником. В ст. 26 КЗпП України зазначається випробування при прийнятті на роботу та відповідно до вимог цієї норми закону, на весь час випробування на працівника поширюється законодавство про працю. Відповідно до вимог ст. 27, 28 КЗпП України, строк випробування не може перевищувати трьох місяців. В разі встановлення невідповідності працівника роботі, на яку його прийнято з випробуванням, власник вправі розірвати трудовий договір, що може бути оскаржено працівником до суду.

Відповідно до вимог ст. 22 КЗпП України, забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до вимог ст. 48 КЗпП України, трудова книжка повинна бути оформлена не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Таким чином, є очевидним той факт, що директором TOB «Укрдемсервіс» та ФОП ОСОБА_5 , відносно неї була вчинена ціла низка незаконних та протиправних дій, які грубо порушили її трудові права та гарантії, що полягає у невнесені в трудову книжку запису про її працевлаштування, неподання відповідної податкової звітності відносно неї та відсутності загальнообов`язкового соціального страхування, що має значення для встановлення загального трудового стажу, вона не отримала відповідної грошової винагороди за виконану роботу в повному обсязі, з усіма компенсаціями та надбавками, при звільненні вона не отримала відповідних компенсацій за не відбуту відпустку, передбачених чинним законодавством України, сама відмова від її подальшого працевлаштування була необгрунтованою та невмотивованою, що у своїй сукупності містить в собі ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ч. 1 ст. 172 КК України, в діях осіб, зазначених вище.

Тобто, вона вважає, що в матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000463 за її заявою про притягнення до кримінальної відповідальності директора TOB «Укрдемсервіс» ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, з урахуванням проведення слідчим необхідних процесуальних дій, які зазначені в її клопотанні та клопотанні її представника адвоката ОСОБА_6 , є достатньо доказів для оголошення підозри переліченим вище особам, а в зв`язку з тим, що зазначені вище особи - є за визначенням ст. 364 КК України службовими особами, то слід прийняти необхідне процесуальне рішення щодо наявності в їх діях складу злочину, відповідальність за який передбачена також і ст. 364 КК України, з підстав, викладених вище у цій скарзі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначені строки. Порядок розгляду скарг на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, регламентується ст. 306 КПК України, відповідно до якого, скарги розглядаються слідчим суддею.

З огляду на зазначене вище, та відповідно до вимог ст.ст. 303, 306 КПК України, заявниця прохає: Визнати незаконною бездіяльність заступника начальника СВ Вільногірського MB ГУМВС України в області ОСОБА_4 в процесі проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000463 за її заявою про притягнення до кримінальної відповідальності директора TOB «Укрдемсервіс» ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, що полягає в неприйнятті слідчим своєчасного рішення, щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення зазначеними вище особами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, та не в своєчасному оголошенні їм про підозру у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, з підстав, викладених вище.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги та їх обгрунтування, що викладені в скарзі, підтримала в повному обсязі та заявила про прийняття рішення на розгляд суду.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, проте була повідомлена про час, дату та місце судового засідання належним чином.

Враховуючи думку заявниці, яка не заперечувала проти проведення судового засідання за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання, керуючись ч.3 ст.306 КПК України, згідно якої відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, суд на місті ухвалив, судове засідання проводити за відсутності слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 24 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачено ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та особи, які можуть звернутися з відповідними скаргами, при цьому, не передбачено можливості оскаржувати дії слідчого стосовно його незаконної бездіяльності, яка полягає, саме, в неприйнятті слідчим своєчасного рішення, щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, та не в своєчасному оголошенні особам про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вислухавши заявницю, дослідивши надані нею докази, а саме: її клопотання від 19.03.2015 р. про проведення слідчих дій, клопотання її представника, адвоката ОСОБА_6 , від 17.03.2016 р. про проведення слідчих дій, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки заявлені за скаргою вимоги не підлягають розгляду слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Стосовно несвоєчасного оголошення слідчим про підозру зазначеним у скарзі особам у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 172 ч.1, 364 КК України, слід зазначити, що слідчий, згідно повноважень, наданих йому ст.ст. 40,91-94 КПК України, є процесуально незалежною особою і приймає рішення у кримінальному провадженні відповідно до власної оцінки зібраних доказів та встановлених обставин, при цьому заявниця, як потерпіла особа, має право повторно заявити слідчому свої відповідні клопотання, про виконання тих чи інших оперативно-розшукових та слідчих дій, за наявності для цього належних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307,309, 395, 532-535 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , відмовити в повному обсязі.

Згідно ч.5 ст. 532 КПК України, ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Згідно ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвал про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1