УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора засудженого при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 23 червня 2016 року кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого

ОСОБА_5 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 4 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від

17 листопада 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 , визнано винуватим та засуджено за те, що він 1 травня 2015 року близько 16.30 годин, біля будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав ОСОБА_7 один удар дерев`яною рукояткою лопати в ділянку голови, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 порушує питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження. Крім того, вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції ретельно не перевірив і не проаналізував, відповіді на них не дав, чим порушив право на об`єктивний та неупереджений розгляд справи в апеляційному порядку та вимоги ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримання поданої скарги, думку прокурора про необхідність скасування ухвали апеляційного суду, перевіривши кримінальне провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ст. 401 ч. 1 КПК України суддя-доповідач під час підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду, протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції надсилає копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом із копіями апеляційних скарг, інформує про їх права та обов`язки і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу; пропонує учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу, а також вирішує інші клопотання. А згідно ч. 3 цієї статті після закінчення підготовки до апеляційного розгляду суддя-доповідач постановляє ухвалу про закінчення та призначення апеляційного розгляду.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, захиснику ОСОБА_8 апеляційний суд не направляв копії ухвал про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 та про закінчення підготовки до апеляційного розгляду й призначення до апеляційного розгляду на 29.10.2015 року ( а.п.77, 79).

Також при перевірці встановлено, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 29.10.2015 року не відбувся та був відкладений на 17.11.2015 року, однак ні захисник ОСОБА_8 , ні потерпілий ОСОБА_7 не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що засуджений, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подав апеляцію, в якій зазначав про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що призвело, на його думку, до необґрунтованого засудження за інкримінований злочин.

Проте, апеляційний суд у мотивувальній частині ухвали належним чином не виклав вимоги апеляційної скарги засудженого, не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляції, належним чином свого рішення не обґрунтував, відповіді на викладені доводи не дав, а послався на ті ж докази винуватості засудженого у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які викладені у вироку, достовірність яких оскаржувалась в апеляції та зазначив, що призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За таких обставин, ухвала Апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого та, із урахуванням доводів його касаційної скарги, ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 434-436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3