Справа № 353/98/16-к
Провадження № 1-кп/353/11/16
В И Р О К
01 березня 2016 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення було вчинене при наступних обставинах:
13.01.2016 року близько 00 год. 40 хв. на автодорозі між населеними пунктами с. Хотимир та сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , знаходячись на пасажирському сидінні у автомобілі марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 , яким на той час керував ОСОБА_7 , побачив на панелі даного автомобіля біля автомагнітоли телефон моделі «Нокіа С1-01», власником якого є ОСОБА_6 та вирішив його викрасти.
Після цього ОСОБА_4 , користуючись відсутністю власника та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно викрав телефон моделі «Нокіа С1-01», б/в, вартістю 300,0 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 30,0 грн., та з викраденим майном з місця події скрився, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн.
Під час проведення досудового розслідування, 30.01.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України в межах санкції, передбаченої цією статтею, у виді 100 годин громадських робіт. Також, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення, укладення якої з його сторони було добровільним.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, суд вважає, що для затвердження угоди про примирення є достатні правові підстави.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у психіатричному кабінеті з 2014 р. з діагнозом: «Змішані специфічні розлади розвитку», проте згідно висновку судово-психіатричної експертизи як на момент вчинення злочину, так і на момент проведення експертизи, в повній мірі здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 30.01.2016 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника- адвоката ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Судових витрат по справі немає.
Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про примирення від 30 січня 2016 року, у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Речові докази: телефон моделі «Нокіа С1-01» з сім-картою мобільного оператора «Київстар», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , вважати повернутими за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча ОСОБА_1