Номер провадження: 11-сс/785/933/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.06.2016 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження №0001615 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29000 грн.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував особу підозрюваного, та обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважав за необхідне визначити розмір застави, передбачений для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину і зазначений ч. 5 ст. 182 КПК України
На зазначену ухвалу слідчого судді від захисника ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга, в якій він що вважає вищевказану ухвалу незаконною, мотивуючи свої вимоги наступним:

- слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прийняв до уваги дані про особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання в предмісті м. Одесі, те, що він має на утриманні дружину та малолітню дитину, не має судимості, не ухилявся від органу досудового розслідування, викрадене майно добровільно повернув потерпілій та визнає провину у вчиненні злочину;

- заявлені у кримінальному провадженні ризики є необґрунтованими і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження;

- тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину не є безумовною підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_10 у виді тримання під вартою дотримався зазначених вимог закону.

Так, з наданих в суді апеляційної інстанції матеріалів провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та 26.06.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюється, підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
З клопотання слідчого вбачається, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків була належним чином обґрунтована слідчим у клопотанні, а також прокурором в судовому засіданні судів 1-ої та апеляційної інстанції.

При цьому наявність постійного місця проживання у передмісті Одеси та його сімейний стан, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може беззаперечно свідчити про відсутність заявлених у кримінальному провадженні ризиків. Більш того, поведінка підозрюваного одразу після вчинення злочину, а саме - його спроба зникнути з місця вчинення злочину, свідчить про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_8 може ухилитись від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, однак в силу ст. 89 КК України вважається не судимим. Більш того, на протязі 2016 року ОСОБА_8 притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Апеляційний суд також не приймає до уваги доводи захисника про відшкодування підозрюваним шкоди потерпілій (повернення викраденого майна), оскільки таке відшкодування було вимушеним у зв`язку із затриманням ОСОБА_8 після вчинення злочину.

Ризики можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні або вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, також належним чином доведені.

Окрім того, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував дані про особу підозрюваного, і, як наслідок, застосував до нього занадто суворий запобіжний захід.

Так, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід, врахував обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, відсутність перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлених ч.2 ст.183 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Колегія суддів визнає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину не є безумовною підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, враховуючи конкретні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не перешкоджає застосуванню такого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.177, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2016 року якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження №0001615 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 29 тис. грн. - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4