г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/208/16-к
Номер провадження 1-кп/213/72/16
В И Р О К
Іменем України
29 лютого 2016 рокуІнгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000226 від 24.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, освіта: базова вища, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 16.09.2015 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 125 КК України, затверджена угода про примирення, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, який був сплачений 18.09.2015 року, судимість в установленому законом порядку непогашена та не знята,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 23 лютого 2015 року близько о 21 годині 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 30 по пр. Перемоги в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку свідків та очевидців, достовірно знаючи, що мобільний телефон "Samsung GT - S5282" був загублений потерпілим ОСОБА_5 під час бійки останнього з ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір, таємно, умисно, шляхом підняття з землі, викрав мобільний телефон «Samsung GT - S5282» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в чорному корпусі, що належить ОСОБА_5 та вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 48 від 04.11.2015 року складає 602,00 гривні, після чого утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 будучи засудженим Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу від 16.09.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, який був сплачений 18.09.2015 року, маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став, знов вчинив умисні кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_4 08.11.2015 року приблизно о 00 годині 40 хвилин разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували в нічному клубі «Аттіла», розташованого по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де між ними та ОСОБА_6 виникла сварка з приводу поведінки останніх.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через сварку, підбіг з переду до ОСОБА_6 , який знаходився біля входу до нічного клубу і умисно наніс йому один удар лівою рукою, стислою в кулак в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, забою м`яких тканин носу, закритого перелому кісток носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 12.11.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6»).

Крім цього, ОСОБА_4 29 листопада 2015 року близько о 03 годині 30 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у магазині «Продукти-306», розташованому за адресою вул. Нєдєліна,27 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, помиляючись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, оцінюючи їх як таємні, взяв з відділу фруктів та овочів один апельсин 1 категорії вагою 0,330 кг, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1 від 05.01.2016 року становить 9 грн.53 коп., зі стенду з виробами з шоколаду, що розташована біля однієї з каси взяв два яйця шоколадні ТМ «Ferrero Kinder Joy» вагою 20 гр. кожне, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 1 від 05.01.2016 року становить 51 грн.90 коп., що належать ТОВ «АТБ-маркет».

Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, пройшов разом із викраденим майном через касу, не сплативши їх вартість, та намагаючись вийти з приміщення магазину, де ще не маючи можливості розпорядитися викраденим майном, був викритий у злочині охоронцями магазину, які намагалися затримати ОСОБА_4 та вимагали від останнього припинити злочинні дії та повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 ігноруючи вимоги охоронців, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь, заподіявши тим самим ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на суму 61 грн. 43 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає себе винним в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, викладені у обвинувальних актах обставини не оспорював. При цьому пояснив, що в обвинувальних актах все вірно зазначено. Злочини вчинив тому, що потрібні були гроші. З найменуванням, ціною, сумами та способами викраденого майна згідний. В скоєному обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Потерпілому ОСОБА_6 він відшкодував в добровільному порядку завдану матеріальну та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Мобільний телефон потерпілому ОСОБА_5 повернуто за рахунок вилучення викраденого майна. Також пояснив, що в рахунок викраденого майна із магазину «Продукти-306» ТОВ «АТБ-маркет» він сплатив згідно товарного чеку від 26.02.2015 року- 51 грн.58 коп.. Просив суворо не карати.

Потерпілі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися в судовому засіданні давати пояснення. З приводу призначення обвинуваченому міри покарання- потерпілі просили суворо не карати обвинуваченого.

Представник ТОВ «АТБ Маркет» в судове засідання не явився. Про день та час розгляду кримінального провадження був повідомлений належним чином.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України. За ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ю потерпілого; за ч. 2 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 за ч. 2 ст.125 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості, за ч. 1 ст. 185 КК України середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 186 КК України вчинив тяжкий злочин, не працює, раніше судимий. Згідно вироку від 16.09.2015 року призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Штраф сплачено 18.09.2015 року, судимість не погашена. Епізоди злочинів від 08.11.2015 року та 29.11.2015 року були скоєні після винесення вироку від 16.09.2015 року. Вирок від 16.09.2015 року виконано самостійно. За місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, під наглядом лікарів нарколога, психіатра не перебуває. Цивільні позови не заявлені. Потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду відшкодовано за рахунок вилучення співробітниками міліції викраденого майна. Потерпілому ОСОБА_6 обвинувачений в добровільному порядку відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду в сумі 10000 гривень. В рахунок відшкодування завданих збитків магазину «Продукти-306» ТОВ «АТБ-маркет» - обвинувачений 26.02.2015 року сплатив згідно товарного чеку- 51 грн.58 коп..

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини у повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати за ст.125 ч.2 КК України у виді арешту, за ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, обравши мінімальний строк, передбачений в санкції ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів необхідно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно слід призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі. Оскільки виправлення обвинуваченого можливе і без його безпосередньої ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України необхідно звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, своєчасно з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2015 року призначене основне покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 510 гривень- остаточне покарання за сукупністю вироків не може бути визначене ані шляхом поглинення, ана шляхом складання і призначені за окремими вироками покарання виконуються самостійно.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 сплатив самостійно зазначений штраф 18.09.2015 року, суд приходить до висновку, що покарання за вироком від 16.09.2015 року виконано самостійно.

Одночасно, суд приходить до висновку, що підстав для застосування ОСОБА_4 ст.ст.69,75 КК України не має.

Обраний та продовжений ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту- необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.2, 185 ч.1, 186 ч.2 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання :

-за ст.125 ч.2 КК України у виді арешту строком на 6 місяців;

- за ст.185 ч.1 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, своєчасно з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Обраний та продовжений ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung GT - S5282» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в чорному корпусі, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у останього;

- паперовий конверт з диском «DVD-RW» наданий адміністрацією нічного клубу «Аттіла», із записом з камер відео спостереження за 08.01.2015 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження- залишити при ньому;

- диск білого кольору формату «СD-R», наданий адміністрацією ТОВ «АТБ-Маркет», із записом з камер відео спостереження за 29.11.2015 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження- залишити при ньому.

Матеріали кримінального провадження справа № 213/208/16-к, пр.№ 1-кп/213/72/16 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судом першої інстанції і не набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1