У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про зняття арешту з майна, накладене ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що 19.08.2016р. Приморським районним судом м. Одеси в межах кримінального провадження №0000050 від 02.07.2016 р. (на теперішніх час №0000006 від 11.01.2016 p.) було накладено арешт на майно, вилучене 11.08.2016р. під час проведення обшуку ТОВ"Укрвибухтехнологія" за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на грошові кошти у розмірі 167000 доларів США, 34727 грн., 51150 рос. рублів., 50 євро.
ОСОБА_3 вважає, що вищевказаний арешт, накладений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 року, підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вищевказані грошові кошти, вилучені 11.08.2016р. із її жіночої сумки та портфеля, належать ОСОБА_3 на праві власності та жодного відношення до обставин викладених у кримінальному провадженні №0000050 від 02.07.2016 р. не мають.
Так, частина грошових коштів була запозичена ОСОБА_3 на підставі договору позики, укладеного нею із ОСОБА_6 , що підтверджується розпискою від 02.02.2016 р. Інші грошові кошти 34727 грн., 51150 рос. рублів., 50,00 євро, ОСОБА_3 постійно носила з собою про всяк випадок та для використання в особистих цілях.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 підтримала своє клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти зняття арешту з грошових коштів, вказаних в клопотанні про зняття арешту з майна, пояснивши, що на даний час немає підстав для подальшого арешту грошових коштів.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, вважаю вимоги клопотання ОСОБА_3 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як встановлено судом, арешт на майно було накладено в рамках розслідування кримінального провадження № 0000050 від 02.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що існує достатня підозра вважати, що власником вказаного майна,- ОСОБА_3 вчиненні кримінальні правопорушення, які інкримінуються в рамках зазначеного кримінального провадження, або вона задіяна в злочинній схемі.

В рамках кримінального провадження власнику арештованого майна не повідомлено про підозру.
Крім того, на момент розгляду клопотання, органом досудового розслідування не надано даних, що вищезазначені грошові кошти здобуті злочинним шляхом та мають відношення до вказаного кримінального провадження, отримані згідно господарських договорів, вказаних в ухвалі про арешт та є власністю ТОВ "Укрвибухтехнологія" та інших суб`єктів господарювання (ДП "НВО "Павлоградський хімічний завод" та ТОВ "СВП "Криворіждорвибухпром"), вказаних в ухвалі про арешт.
Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду ОСОБА_3 клопотання про зняття арешту з майна, відповідно до ст. 170,174 КПК України, вона не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим грошові кошти на які накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2016 року у розмірі 167000 доларів США, 34727 грн., 51150 рос. рублів., 50 євро, вилучені 11.08.2016р. під час проведення обшуку ТОВ"Укрвибухтехнологія" за адресою: м. Харків, пров. Каплунівський, б. 4, кв. 1, не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
З огляду на викладене суд приймає клопотання ОСОБА_3 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 року на грошові кошти у розмірі 167000 доларів США, 34727 грн., 51150 рос. рублів., 50 євро, вилучені 11.08.2016р. під час проведення обшуку ТОВ "Укрвибухтехнологія" за адресою: м. Харків, пров. Каплунівський, б. 4, кв. 1, з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
29.11.2016