Ухвала іменем україни 29 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0000311 щодо останнього,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області та проживаючого без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 , українця, без громадянства, раніше судимого:

1.) 03.07.2006 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого по відбуттю покарання 27.01.2012 року.

засуджено за:

ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на 3(три) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, росіянина, раніше судимого останній раз вироком Полтавським районним судом Полтавської області від
15.02.2011 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 02.12.2013 року по відбуттю строку покарання,-

засуджено за:
ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два)роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на 3(три) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 (п'ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Вироком суду вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою між собою 11.08.2015 року вночі, точного часу не встановлено, шляхом пошкодження пластикового віконного скла, проникли до приміщення контори ФГ « Надія», що розташоване за адресою: Полтавська область, Котелевський район, смт. Котельва, вул. Островського, 4в, звідки таємно вчинили крадіжку проволоки в бухтах, коробок під розетки, терморегуляторів, фасадної сітки, інших будматеріалів, заподіявши ФГ « Надія» шкоду на суму 19948,08 грн.

Там же вони викрали електроінструменти, що належали ОСОБА_7 , а саме кутошліфувальні машинки, перфоратори, електропили, шуруповерти, дрилі, електролобзик та інші інструменти на загальну суму 15425,40 грн, заподіявши потерпілому шкоду на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в ту ніч 11.08.2015 року діючи за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу, з під`їзду будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , скоїли незаконне заволодіння транспортним засобом скутером марки «SUZUKI LETS 2» номер рами НОМЕР_1 належного ОСОБА_8 , вартістю 7487,56 грн., спричинивши останньому шкоду на вказану суму.

Після цього вночі 11.08.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, з під`їзду № 2 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно викрали велосипед StelsNavigator SX (серійний номер К50202950) з колесами AVANTI належний ОСОБА_9 , вартістю 5310,43 грн., чим спричинили потерпілому шкоду на вказану суму.
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 11.08.2015 року близько 04 год. 30 хвилин, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проникли до приміщення підвалу, належного ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно вчинили крадіжку велосипеда Formula Gallo 24 (серійний номер- VLT1390349) який належить ОСОБА_10 , вартістю 2160,90 грн., чим спричинили потерпілій шкоду на вказану суму.

Вранці 11.08.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, від будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , повторно скоїли незаконне заволодіння транспортним засобом скутером марки ««SUZUKI LETS 2» номерами НОМЕР_2 належного ОСОБА_11 вартістю 7071,58 грн., чим причинили потерпілій шкоду на вказану суму.

В ту ніч 11.08.2015 року ОСОБА_6 шляхом вільного доступу з приміщення під`їзду № 3, будинку АДРЕСА_6 повторно вчинив крадіжку велосипеда « Минск» з відкритою рамою ( 28 Аист, заводський номер НОМЕР_3 ) вартістю 1673 грн. 60 коп., який належав потерпілій ОСОБА_12 , чим спричинив шкоду на вказану суму.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 порушує питання про скасування вищезазначених судових рішень у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Мотивує своє прохання тим, що під час судового розгляду, як у суді першої так і апеляційної інстанції ОСОБА_6 зазначав, що він сам вчинив вказані злочини. Такі показання повністю узгоджуються з позицією його підзахисного, зважаючи зокрема і на те, що ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження руки, і він ніяк не міг допомагати у вчиненні крадіжок ОСОБА_6 .

При цьому захисник звертає увагу, що докази на які посилався суд у вироку, зокрема протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 13.08.2015 року, висновки експертиз № 90 від 31.08.2015 року та № 103 від 24.09.2015 року (дослідження вилученого у ОСОБА_5 взуття згідно протоколу затримання особи), зібрані з порушенням ст.ст. 87-89 КПК України, та не є допустимими.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Суд касаційної інстанції, згідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, він постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим. Крім іншого, в ньому належним чином наведено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 і визнаного судом доведеним, висновки суду про винуватість засудженого у вчиненні інкримінованих правопорушень, обґрунтовано на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

В обґрунтування своїх висновків, суд поклав показання самого засудженого, який вину у вчиненні злочинів не визнав, однак підтвердив, що він разом з ОСОБА_6 11.08.2015 року на автомобілі під керуванням ОСОБА_13 знаходились в смт. Котельва. Вказував, що ОСОБА_6 кудись виходив, а коли вони повертались по дорозі додому їх зупинили працівники міліції, які виявили в їх автомобілі викрадене майно.

На спростування позиції ОСОБА_5 про його невинуватість у вчиненні кримінальних правопорушень суд у вироку послався на показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , які підтвердили про викрадення їхнього особистого майна.

Також, обґрунтовано суд першої інстанції послався, як на доказ винуватості ОСОБА_5 на показання свідків: ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона бачила, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали належний ОСОБА_15 велосипед. Вона добре запам`ятала їх по рисах обличчя та одежі. При цьому вона ствердила, що саме ОСОБА_5 виносив велосипед з підвалу, крім того свідок впізнала засуджених у судовому засіданні; ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є працівниками міліції та пояснили, що до них зателефонувала ОСОБА_16 , яка повідомила про вчинення крадіжки велосипеда, а також описала ОСОБА_5 , його вік та одяг. Вони поїхали на виклик та по дорозі побачили автомобіль, в якому знаходився чоловік, якого описала свідок. На їх вимогу водій не хотів зупинятись, обвинувачені намагались втекти, чинили непокору, погрожували. В затриманому автомобілі були виявлені викрадені будматеріали, електроінструменти, велосипеди, моторолери; ОСОБА_13 , який є водієм автомобіля на якому перевозилось викрадене, пояснив, що він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебував в смт. Котельва, обвинувачені кудись ходили, а коли вони всі разом поверталися до м. Полтави, їх зупинили працівники міліції, тоді він і побачив у своєму автомобілі викрадені велосипеди та мопеди.
Окрім цього, вина засудженого у вчиненні крадіжки чужого майна та у незаконному заволодінні транспортними засобами підтверджується: протоколами огляду місць подій, протоколами пред`явлення особи для впізнання, постановами про визнання і приєднання до справи речових доказів, висновками експерта, судово-трасологічними експертизами, протоколом затримання особи.

Вказані вище докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, логічно узгоджуються між собою та не містять протиріч.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, за результатами перевірки матеріалів кримінального провадження, суд обґрунтовано відкинув доводи скарги захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , в тому числі про невизнання останнім своєї вини, як безпідставні, зазначивши, що рішення про його засудження є законним і ухвалене на підставі встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин справи, тому ухвалу можна вважати законною та обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Рішення суду про призначення виду та розміру покарання мотивовано згідно з вимогами ст. 65 КК України. Так, судом ураховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_5 , який раніше судимий, згідно довідки- характеристики Решетилівської сільської ради проживає без реєстрації, під час перебування в органах пенітенціарної системи характеризується посередньо, допустив 6 порушень вимог режиму утримання, згідно медичного висновку про стан здоров`я ОСОБА_5 від 12.08.2015 року на момент огляду мав сколків перелом 2 та 4 основної фаланги правої кисті, обмежено працездатний.

Спростовуючи довід касаційної скарги про покладення в основу вироку недопустимих доказів, колегія суддів касаційного суду зазначає, що процесуальне оформлення вилученого взуття у ОСОБА_5 , в якості речових доказів, суд першої інстанції здійснив згідно ч. 1 ст. 98 КПК України. Неможливо погодитися із доводами, що на вилучені кросівки не був накладений арешт, а тому неможливо рахувати і доказом вказані експертизи, оскільки сам протокол виявлення та вилучення взуття у ОСОБА_5 ніким не оспорюється. Також протокол впізнання не викликає ніяких сумнівів, оскільки свідок ОСОБА_16 впізнала обвинувачених у судовому засіданні, за її показаннями були затримані обвинувачені, а самі фотознімки в протоколі ніякої позначки не мають, нічим не виділяються.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій про непричетність ОСОБА_5 до вчинення злочину невірними, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку та ухвали та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарг немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0000311 щодо останнього.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3