УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1836/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.ст. 537, 539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 390, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Райківській ВК (№73) звернувся до районного суду з клопотанням про перерахунок строку відбування покарання відповідно до положень Закону України Про внесення змін Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання), в якому просив зарахувати йому строк перебування під вартою до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк перебування в СІЗО, після набрання вироком суду законної сили у період з 07.09.2015 року до 26.01.2016 року до строку відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів справи видно, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 390, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі.
Розглядаючи клопотання засудженого про зарахування йому строку перебування під вартою до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі, суд прийшов до правильного висновку, що строк перебування засудженого в СІЗО після набрання вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року законної сили, а також час слідування його до установи відбування покарань не зараховується до строку відбування покарання з розрахунку один день ув?язнення за два дні позбавлення волі, з таким рішенням суду погоджується і колегія суддів.
Також, не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про зарахування йому до строку позбавлення волі, часу знаходження в СІЗО після набрання законної сили вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2015 року, оскільки відповідно положень ч.5 ст.72 КК України, термін перебування під вартою в СІЗО після набрання вироком законної сили, не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2016 року щодо нього без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: