Справа №621/2825/15-к
Провадження №1-кп/621/47/16
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження: потерпілих: ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Зміївського районного суду
кримінальне провадження № 0001002 відносно ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Комсомольське Зміївського району
Харківської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, який не
працює, раніше засудженого:
- 14.06.2001 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. ст.140 ч. 2, ст.17,
140 ч.2 КК України 1960 року до 03 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 45 КК
України 1960 року, з випробуванням, строком на 2 роки, зі штрафом на користь держави
в розмірі 680 гр.;
- 05.03.2002 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.2,71 КК
України до 3 років позбавлення волі;
- 24.04.2002 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.3,70 ч.4 КК
України до 06 років позбавлення волі;
- 13.09.2002 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок від 24.04.2002 року
переглянуто, на підставі ст. 70 ч.4 КК України до 05 років позбавлення волі;
- 15.08.2005 року звільненого за постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від
05.08.2005 року умовно - достроково на невідбутий строк 01 рік 07 місяців;
- 28.02.2007 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.2,71 КК
України до 02 років 01 місяця позбавлення волі;
- 28.03.2009 року звільненого за відбуттям строку покарання;
- 06.12.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.2 КК України
до 03 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням
строком на 3 роки;
- 21.08.2013 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. ст. 307 ч. 2, 69,71КК
України до 03 років 01 місяця позбавлення волі,
- 04.06.2014 року звільненого за відбуттям строку покарання;
- 20.08.2015 року Балаклійським районним судом Харківської області, скасованим в частині
призначеного покарання та залишеного без змін в іншій частині вироком колегії суддів
судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від
05.04.2016 року за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, який
зареєстрований та фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України при
наступних обставинах.
1 епізод.
На початку вересня 2015 року, у денний час, точні дата та час під час досудового
розслідування не встановлені, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував поблизу
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований
на таємне викрадення чужого майна.
Виконуючи свій злочинний умисел, діючи навмисно та протиправно, керуючись
корисливими мотивами, обвинувачений ОСОБА_7 через не закриту хвіртку зайшов
на територію подвір`я вказаного домоволодіння, де шляхом зриву дужки навісного замку
проник до приміщення будинку, звідки таємно, повторно викрав майно ОСОБА_5 , а саме:
- ємкість із нержавіючої сталі, діаметром 48 см, висотою 48 см, вартістю 60 гр.;
- ємкість із нержавіючої сталі, з ручками для утримання, діаметром 47 см., висотою 50 см.
вартістю 60 гр.;
- ємкість із нержавіючої сталі, з ручками для утримання, діаметром 39 см, висотою 36 см.,
вартістю 60 гр.;
- ємкість із нержавіючої сталі, діаметром 49 см, висотою 50 см., вартістю 60 гр., а всього
на загальну суму 240 гр..
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, звернувши
викрадене на свою користь.
2 епізод.
На початку вересня 2015 року, у денний час, точні дата та час під час досудового
розслідування не встановлені, у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував поблизу
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований
на таємне викрадення чужого майна.
Виконуючи свій злочинний умисел, діючи навмисно та протиправно, керуючись
корисливими мотивами, обвинувачений ОСОБА_7 через не закриту хвіртку зайшов
на територію подвір`я вказаного домоволодіння, де шляхом зриву дужки навісного замку
проник до приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав майно ОСОБА_6 , а саме:
- 2 листи металу із нержавіючої сталі, розміром 1,5м.х 0,8м., вартістю 468 гр. за 1 штуку,
на суму 963 гр.;
- 2 листи металу із нержавіючої сталі, розміром 0,3м.х 1,5м., вартістю 412 гр. за 1 штуку.,
на суму 824 гр. а всього на загальну суму 1787 гр.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, звернувши
викрадене на свою користь.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провинність
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, при вищевикладених обставинах
не визнав повністю.
По 1 епізоду обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від давання показань,
користуючись своїм правом в силу ст.63 Конституції України.
По 2 епізоду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що у вересні 2015 року він пішки
прийшов у с. Лиман Зміївського району Харківської області, маючи бажання назбирати на
городах рослини маку.
На одній із ділянок хвіртка була відчинена, паркан повалений, будинок був у
напівзруйнованому стані.
Він зайшов у будинок та побачив листи з нержавіючої сталі.
Вказані листи він взяв та пішов їх продавати.
У с. Єгорівка проживає його знайомий, який сказав, що ОСОБА_8 займається
будівництвом та скупляє будь - які матеріали.
Тоді він пішов до ОСОБА_8 та продав останньому листи з нержавіючої сталі
Зазначив, що він не заперечує, що перебував на території домоволодіння, де взяв листи
з нержавіючої сталі, а саме, два великих листа та два малих листа, однак у якому будинку він
був не знає.
Більш того, листи з нержавіючої сталі знаходились за будинком, а не в сараї.
Вважає, що вказані листи з нержавіючої сталі він не викрадав.
Зазначені листи хтось сховав, а він знайшов.
Згодом обвинувачений ОСОБА_7 по 1 епізоду пояснив, що свою провинну
він повністю не визнає, в будинку у ОСОБА_5 він не був та крадіжку ємкостей
із нержавіючої сталі не скоював.
По 2 епізоду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що свою провинну він повністю
визнає, щиро кається у скоєному, при цьому зазначив, що листи з нержавіючої сталі він
виносив з двору. Листи лежали за будинком, а не в сараї, а тому він вважає, що знайшов їх.
Розгляд судового провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_7
в межах пред`явленого йому обвинувачення, у повному обсязі.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами:
по 1 епізоду:
- Свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що за адресою:
АДРЕСА_2 , розташований будинок, який дістався
йому від діда та батька.
У вказаному будинку знаходились речі, які дід та батько збирали роками.
Він кожний день або через день заїжджав до будинку, наглядав за ним, брав для роботи
деякі речі.
В суботу у вересні 2015 року він приїхав до свого будинку, де побачив, що на гаражі,
погребі, котельній, сараї були зірвані замки та були викрадені речі, які він перелічив
у заяві, коли звернувся до відділення поліції.
По наявним слідам він бачив, що вкрадені в нього речі виносились через город
з виходом на вул. Шкільну, а також на АДРЕСА_2 .
Серед викрадених речей були, у тому числі, ємкості із нержавіючої сталі.
Таких ємкостей в нього було 5-7 штук, з яких залишилась лише одна у кухні, оскільки
не змогли її винести.
Згодом йому було повернуто чотири ємкості із нержавіючої сталі, які отримав його
товариш, оскільки він був у від`їзді.
Заявляє цивільний позов у відшкодування матеріальної шкоди на суму у розмірі
91 849 гр. 76 коп., яка складається з вартості викраденого та не провернутого майна.
Не дивлячись на те, що обвинуваченому ОСОБА_7 не ставиться до вини викрадення
майна на вказану суму, він підтримує свої позовні вимоги та просить про їх задоволення
у повному обсязі.
Крім того, вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 йому завдана моральна
шкода, а тому заявляє вимоги у її відшкодування на суму у розмірі 140 000 гр., яка була йому
завдана внаслідок крадіжки належного йому майна на загальну суму 91 849 гр. 76 коп..
В частині міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вважає, що вона має бути
максимальною.
- Свідченнями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що у вересні 2015 року за місцем його
проживання прийшов обвинувачений ОСОБА_7 та запропонував купити в нього чотири
ємкості із нержавіючої сталі різних розмірів, на що він погодився.
Як обвинувачений ОСОБА_7 доставляв до його будинку вказані ємкості із
нержавіючої сталі йому не відомо.
Згодом йому стало відомо, що ємкості із нержавіючої сталі були вкрадені та були в нього
вилучені. ( а.с. 111-113)
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.09.2015
року, прийнятого від ОСОБА_5 , в якому останній заявив про крадіжку особистого майна
за адресою: АДРЕСА_2 у період
з 08.09.2015 року по 12.09.2015 року. ( а.с.114)
- Протоколом огляду місця події від 12.09.2015 року, під час якого було оглянуто
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2
та встановлено, що вказане домоволодіння огороджено цегляним парканом, вхід на територію
якого здійснюється через одностворчату металеву хвіртку, яка пошкоджень не мала.
Також встановлено, що на території домоволодіння знаходиться житловий будинок,
гараж, котельня.
На приміщенні гаражу та котельної була виявлена відсутність замків та деформація
петель, які були зігнуті. ( а.с.115-116)
- Протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 26.09.2015 року за участю
власника ОСОБА_8 , під час якого було оглянуто домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_3 , на території якого розташована
літня кухня, в приміщенні якої було виявлено та вилучено чотири ємкості із нержавіючої
сталі,а саме:
- ємкість із нержавіючої сталі з полосами по окружності, діаметром 48 см., висотою 48 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з ручками для утримання , діаметром 47 см., висотою 50 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з рукоятками для утримання , діаметром 39 см., висотою 36 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі, діаметром 49 см., висотою 50 см.. ( а.с.117-118,119)
- Висновком судової товарознавчої експертизи № 119 від 16.10.2015 року, згідно якої була
визначена вартість майна, що було вкрадено у ОСОБА_5 , а саме:
- ємкості із нержавіючої сталі з полосами по окружності, діаметром 48 см., висотою 48 см.;
- ємкості із нержавіючої сталі з ручками для утримання , діаметром 47 см., висотою 50 см.;
- ємкості із нержавіючої сталі з рукоятками для утримання , діаметром 39 см., висотою 36 см.;
- ємкості із нержавіючої сталі, діаметром 49 см., висотою 50 см.. ( а.с.129)
- Розпискою ОСОБА_5 від 26.09.2015 року про отримання чотирьох ємкостей із
нержавіючої сталі.( а.с. 128)
по 2 епізоду:
- Свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що йому належить будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Він кожний день навідує вказаний будинок, оскільки на його подвір`ї знаходяться
матеріали.
18.09.2015 року він виявив крадіжку. Коли він в цей день прийшов на територію
домоволодіння, хвіртка була відчинена, а на літній кухні був відсутній замок.
Він звернувся до дільничного інспектора, який в той же день виявив у пункті прийому
металу належні йому листи металу із нержавіючої сталі.
Заявляє цивільний позов у відшкодування матеріальної шкоди на суму у розмірі
10 000 гр., яка складається з вартості викраденого та не провернутого майна.
Не дивлячись на те, що обвинуваченому ОСОБА_7 не ставиться до вини викрадення
майна на вказану суму, він підтримує свої позовні вимоги та просить про їх задоволення
у повному обсязі.
Крім того, вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 йому завдана моральна
шкода, а тому заявляє вимоги у її відшкодування на суму у розмірі 10 000 гр., яка була йому
завдана внаслідок крадіжки належного йому майна на загальну суму 10 000 гр..
В частині міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 покладається на розсуд суду.
- Свідченнями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що у вересні 2015 року він вийшов на
стук у хвіртку. Він побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , який запропонував купити в нього
листи металу, на що він погодився.
Обвинувачений ОСОБА_7 приніс йому додому листи металу із нержавіючої сталі,
два з яких були розміром побільше, а два інших розміром поменше.
Вказані листи металу із нержавіючої сталі він придбав, оскільки займається
будівництвом.
За листи металу із нержавіючої сталі він заплатив обвинуваченому ОСОБА_7
1000 гр.
Згодом йому стало відомо, що листи металу із нержавіючої сталі були вкрадені та були в
нього вилучені. ( а.с. 111-113)
- Заявою потерпілого ОСОБА_6 від 12.10.2015 року, в якій останній заявив про крадіжку
особистого майна за адресою: АДРЕСА_2
у період з 18.09.2015 року по 23.09.2015 року. ( а.с.120)
- Протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього від 24.09.2015 року за участю
власника ОСОБА_6 , під час якого була оглянута територія домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено,
що вказане домоволодіння огороджено листами шиферу, вхід на територію якого здійснюється
через двостворчаті металеві ворота, поряд з якими знаходиться хвіртка, яка перебуває
у відчиненому стані. На території домоволодіння розташовані надвірні будівлі: складське
приміщення з дахом із шиферу, приміщення із дерева, житловий будинок з дерев`яною
прибудовою.( а.с.121-122,123)
- Висновком судової товарознавчої експертизи № 119/1 від 16.10.2015 року, згідно якої була
визначена вартість майна, що було вкрадено у ОСОБА_6 , а саме:
- 2 х листів металу із нержавіючої сталі, розміром 1,5м.х 0,8м.;
- 2 -х листів металу із нержавіючої сталі, розміром 0,3м.х 1,5м.. ( а.с. 1129-130)
- Розпискою ОСОБА_6 про отримання:
- 2 х листів металу із нержавіючої сталі, розміром 1,5м.х 0,8м.;
- 2 -х листів металу із нержавіючої сталі, розміром 0,3м.х 1,5м.. ( а.с. 127)
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених злочинів під час судового
провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним
та ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 по
1 епізоду скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане
з проникненням до приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК
України.
По 2 епізоду обвинувачений ОСОБА_7 також скоїв таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням до приміщення, тобто вчинив злочин,
передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.
Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині,
що він, по епізоду 1 з потерпілим ОСОБА_5 в будинку останнього не був та крадіжку
ємкостей із нержавіючої сталі не скоював.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 займає таку позицію, намагаючись
уникнути відповідальності за скоєне.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаній частині спростовуються
свідченнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні стверджував, що
на початку вересня 2015 року з належного йому домоволодіння, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 була скоєна крадіжка
майна. Серед викрадених речей були, у тому числі, чотири ємкості із нержавіючої сталі.
Також пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаній частині спростовуються
поясненнями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні давав послідовні свідчення
та стверджував, що саме обвинувачений ОСОБА_7 продав йому чотири ємкості
із нержавіючої сталі, які згодом були вилучені в нього за місцем проживання, про що був
складений протокол огляду місця події від 26.09.2015 року.
Не вірити вказаному свідку ОСОБА_8 у суда не має підстав.
Суд, перевіривши показання потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , оцінивши їх та
зіставивши їх з іншими доказами кримінального провадження, зокрема, протоколами огляду
місця події від 12.09.2015 року та від 26.09.2015 року, висновком судової товарознавчої
експертизи № 119 від 16.10.2015 року, вважає, що їх показання відповідають фактичним
обставинам і не суперечать зібраним доказам та узгоджуються між собою.
Суд також критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 і в тій
частині, що він, по епізоду 2 з потерпілим ОСОБА_6 , не проникав до приміщення сараю,
не викрадав, а взяв два великих листа та два малих листа з нержавіючої сталі за будинком,
на території домоволодіння, який знаходився у напівзруйнованому стані та поваленим
парканом, що розцінює як знахідку.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 займає таку позицію, намагаючись
уникнути відповідальності за скоєне.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаній частині спростовуються
свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні стверджував, що
18.09.2015 року він виявив крадіжку чотирьох листів металу із нержавіючої сталі, які
зберігались у надвірній будівлі на території його домоволодіння, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 , яке він постійно відвідує
та контролює, оскільки зберігає на ньому матеріали.
Також пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаній частині спростовуються
поясненнями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні давав послідовні свідчення
та стверджував, що саме обвинувачений ОСОБА_7 продав йому чотири листи металу
із нержавіючої сталі, які згодом були вилучені в нього за місцем проживання.
Не вірити вказаному свідку ОСОБА_8 у суда не має підстав.
Суд, перевіривши показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , оцінивши
їх та зіставивши їх з іншими доказами кримінального провадження, зокрема, протоколом
огляду місця події від 24.09.2015 року, згідного якого на території домоволодіння ОСОБА_6 ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
знаходиться житловий будинок з надвірним будівлями та спорудами, що огороджені парканом
з шиферу і не являють собою будівлі у напівзруйнованому стані з поваленим парканом, а також
висновком судової товарознавчої експертизи № 119/1 від 16.10.2015 року, вважає, що їх
показання відповідають фактичним обставинам і не суперечать зібраним доказам та
узгоджуються між собою.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 , суд вважає на необхідне
залишити без розгляду та рекомендувати останньому звернутись з такими вимогами в рамках
іншого кримінального провадження або в порядку цивільного судочинства.
В судовому засіданні встановлено, що по даному кримінальному провадженню
вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_5 майна складає суму 240 гр. і таке
майно було повернуто останньому в натурі.
Щодо його вимог про відшкодування моральної шкоди, то така шкода, як зазначав
потерпілий ОСОБА_5 в позовній заяві та безпосередньо в судовому засіданні, була завдана
йому викраденням майна на загальну суму 91 849 гр. 76 коп.
Суд вважає, що цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , також
на необхідне залишити без розгляду та рекомендувати останньому звернутись з такими
вимогами в рамках іншого кримінального провадження або в порядку цивільного судочинства.
В судовому засіданні встановлено, що по даному кримінальному провадженню
вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_6 майна складає суму 1787 гр. і таке
майно було повернуто останньому в натурі.
Щодо його вимог про відшкодування моральної шкоди, то така шкода, як зазначав
потерпілий ОСОБА_6 в позовній заяві та безпосередньо в судовому засіданні, була завдана
йому викраденням майна на загальну суму 10 000 гр..
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що
пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв
злочини, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.
Як особистість обвинувачений ОСОБА_7 є особою, яка неодноразово
засуджувалась, у тому числі, за корисні злочини ( а.с. 134-136,137,234-236), 05.04.2016 року
був засуджений вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2016 року за ст. 309 ч.2 КК України
до 3 років позбавлення волі. ( а.с. 234-237)
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 04.06.2014 року звільнився після
відбуття строку покарання за вироком Зміївського районногосуду Харківської області від
21.08.2013 року за ст. ст. 307 ч. 2, 69,71КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі,
він 23.06.2015 року знову скоїв злочин, за який засуджений вироком Балаклійського районного
суду Харківської області від 20.08.2015 року, скасованим в частині призначеного покарання
та залишеного без змін в іншій частині вироком колегії суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2016 року за
ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, а на початку вересня 2015 року
також скоїв епізоди злочинів по даному кримінальному провадженню, що свідчить про його
стійку антисоціальну направленість.( а.с.137, 234-237)
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем
проживання ( а.с. 138), з 2014 року знаходився на диспансерному обліку у Комунальному
закладі охорони здоров`я « Комсомольська міська лікарня» Зміївської районної Ради
Харківської області у лікаря хірурга з приводу післятромбофлебітного синдрому правої
нижньої кінцівки, хронічної венозної недостатності ІІ-ІІ ступню, про що свідчить лист
вказаного закладу охорони здоров`я від № 243 від 12.02.2016 року ( а.с. 254)
У період перебування у Харківській установі виконання покарань № 27 з 20.10.2015
року, обвинувачений ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в медичній
частині установи з 20.10.2015 року по 23.10.2015 року з діагнозом: « Синдром відміни опіоідів»,
що вбачається з медичної довідки Харківської установи виконання покарань № 27 від
11.02.2016 року ( а.с. 256)
Пом`якшуючими обставинами щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає
його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність хронічних захворювань.
Не дивлячись на посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в судових дебатах на
часткове визнання вини за загальним об`ємом обвинувачення та визнання вини, зокрема,
по епізоду 2 з потерпілим ОСОБА_6 , та його щире каяття, суд вважає, що фактично
обвинувачений ОСОБА_7 , у тому числі, і по вказаному епізоду повністю не визнав свою
провинну, оскільки неодноразово зауважував суд на те, що листів з нержавіючої сталі не
викрадав, у приміщення не проникав, а взяв їх на подвір`ї, за напівзруйнованим будинком,
що розцінює як знахідку.
Суд вважає, що таке ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 не свідчить про часткове
визнання своєї вини та щире каяття.
Обтяжуючою обставиною щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає рецидив
злочину.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд
виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання
вчиненню останнім нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості,
з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання
як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення
справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту
основоположних прав особи, воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним
(не становити надмірного тягаря для особи), що наведено в справах «Бакланов проти Росії»
від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії»
від 29.11.2007 року.
З урахуванням обставин, характеру, ступеню тяжкості скоєних злочинів,
особи обвинуваченого ОСОБА_7 , думки потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції
від суспільства.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений вироком колегії суддів
судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від
05.04.2016 року за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, а злочини по 1 та 2
епізодам даного кримінального провадження скоїв до винесення вироку від 05.04.2016 року,
то суд вважає на необхідне призначити йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України,
частково склавши призначені покарання.
Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення
обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів
Суд вважає на необхідне зарахувати у строк відбуття обвинуваченим ОСОБА_7
покарання період його перебування під вартою по даному кримінальному провадженню
з 19 жовтня 2015 року по 24 травня 2016 року включно, з урахуванням визначеного
вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду
Харківської області від 05.04.2016 року строку покарання з 05.04.2016 року.
Суд вважає на необхідне рахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк відбуття
покарання з 25 травня 2016 року.
Крім того, відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк
попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 з 19 жовтня 2015 року по день
ухвалення даного вироку 25.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за
два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838VIII "Про
внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення строк покарання".
Речові докази:
- ємкість із нержавіючої сталі з полосами по окружності, діаметром 48 см., висотою 48 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з ручками для утримання , діаметром 47 см., висотою 50 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з рукоятками для утримання , діаметром 39 см., висотою 36 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі, діаметром 49 см., висотою 50 см., що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає на необхідне залишити у розпорядженні останнього;
( а.с.124-126)
- 2 листа металу із нержавіючої сталі, розміром 1,5м.х 0,8м.;
- 2 листа металу із нержавіючої сталі, розміром 0,3м.х 1,5м., що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_6 суд вважає на необхідне залишити у розпорядженні останнього.
( а.с. 124-126)

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 370,374,395 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 04 ( чотирьох) років
позбавлення волі, а на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом
часткового складання покарання, призначеного по даному вироку і покарання, призначеного
за вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду
Харківської області від 05.04.2016 року за ст. 309 ч.2 КК України у вигляді 1( одного) року
позбавлення волі, остаточно призначити йому 5 ( п`ять ) років позбавлення волі, з
відбуванням покарання у кримінально виконавчому закладі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній
тримання під вартою і залишити таким до набрання вироком законної сили.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 25 травня 2016 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_7
період його перебування під вартою по даному кримінальному провадженню з 19 жовтня 2015 року по 24 травня 2016 року включно, з урахуванням визначеного вироком колегії суддів
судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від
05.04.2016 року строку покарання з 05.04.2016 року.
Зарахувати, відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього
ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 з 19 жовтня 2015 року по день ухвалення даного
вироку 25.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні
позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838VIII "Про внесення
змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом
строку попереднього ув`язнення строк покарання".
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - залишити без розгляду,
рекомендувавши останнім звернутись з вимогами в рамках іншого кримінального провадження
або в порядку цивільного судочинства.
Речові докази:
- ємкість із нержавіючої сталі з полосами по окружності, діаметром 48 см., висотою 48 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з ручками для утримання , діаметром 47 см., висотою 50 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі з рукоятками для утримання , діаметром 39 см., висотою 36 см.;
- ємкість із нержавіючої сталі, діаметром 49 см., висотою 50 см., що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останнього;
- 2 листа металу із нержавіючої сталі, розміром 1,5м.х 0,8м.;
- 2 листа металу із нержавіючої сталі, розміром 0,3м.х 1,5м., що перебувають на збереженні
у потерпілого ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1