Справа № 521/4874/16-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/464/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, не одруженого; не працюючого; солдата в/ч ПП НОМЕР_1 на посаді водія 2 взводу автомобільної роти; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 та ч.1 ст. 393 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи з 23.04.2015 року військовослужбовцем в умовах особливого періоду, зарахованим до особового складу наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 18.08.2015 року діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину без поважних причин за весь період відсутності та був відсутній до 06.12.2015 року, крім цього 19.01.2016 року діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину без поважних причин за весь період відсутності та був затриманий 05.02.2016 року.

05.02.2016 року ОСОБА_5 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було обрано запобіжний заход у вигляді тримання під вартою. Проте у цей же день, ОСОБА_5 діючи умисно з метою залишити місце тримання під вартою перебуваючи під конвоєм в приміщені ВМКЦ ПР за адресою: м. Одеса, вул. Піроговська, 2/2 шляхом обману здійснив втечу з-під варти.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та пояснив, що залишав місце розташування частини в зв`язку з сімейними обставинами. Після обрання запобіжного заходу він вирішив повернутися додому для лікування, для чого під приводом відвідування туалету залишив будівлю госпіталю та на маршрутному таксі повернувся додому.У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та дослідженням матеріалів провадження, які надані сторонами.При цьому судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин, щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Окрім допиту обвинуваченого, суд з`ясував обставини та перевіряв їх шляхом:

-допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_5 був його підлеглим по службі, проте залишив військову частину та тривалий час перебував за її межами. Обвинувачений перебував на забезпечені, отримав форму та зарплатню. Характеризує обвинуваченого посередньо;

-допиту свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_5 проходив з ним службу в ЗС. Обвинувачений перебував на забезпечені. Характеризує обвинуваченого посередньо.

-досліджування документів, надані сторонами, згідно яких: обвинувачений раніше судимий вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.06.2014 року за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; задовільно характеризується за місцем служби; позитивно характеризується за місцем мешкання та відбування покарання за попереднім вироком.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 :

-за ч.4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

-за ч.1 ст. 393 КК України - втеча з з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною яка пом`якшуює покарання щире каяття. Суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання на наявності яких наполягав захисник, а саме активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинений злочинів відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України відноситься до тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч.1 ст. 393 КК України до злочинів середньої тяжкості ; вік обвинуваченого 20 років; його особу - наявність судимості та його характеристики; характер, мотиви та обставини вчинення злочинів, які встановлені в ходу судового розгляду та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 та ч.1 ст. 393 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_5 неможливо без відбування покарання та не знаходить підстав для застосування до нього вимог ст.ст. 69 або 75 КК України.

З урахуванням встановлених обставин скоєного злочину (втеча з-під варти) та призначеного покарання суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_8 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 та ч.1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 407 КК України чотири роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 393 КК України три роки та шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання по сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.06.2014 року чотири роки та шість місяців позбавлення волі.

Початок перебігу строку відбування покарання визначати з дня затримання, тобто з 05.02.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 05.02.2016 року по 04.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний заход у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання чинності вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1