Справа № 683/913/16-к
1-кп/683/78/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницькоїобласті в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника уповноваженого органу
Національної поліції ОСОБА_8
представника служби у справах дітей ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
законного представника обвинуваченого ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Іванківці Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.129, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_12 до листопада 2015 року на протязі одного місяця проживав в будинку ОСОБА_13 , що знаходиться по АДРЕСА_3 . Разом з власником будинку проживала його внучка потерпіла ОСОБА_7 , яка перебувала у фактичних шлюбних стосунках з рідним братом обвинуваченого - ОСОБА_14 . Між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_13 неодноразово виникали сварки з різних побутових причин.
В один із днів на початку листопада 2015 року, після того, як потерпіла ОСОБА_7 та ОСОБА_14 припинили фактичні шлюбні стосунки, ОСОБА_13 вигнав обвинуваченого ОСОБА_12 з власного будинку.
8 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_12 починаючи з 16 години разом з іншими односельцями святкував коляду, під час чого вживав спиртні напої.
9 січня 2016 року близько 1 години ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння від вжитих в значній кількості спиртних напоїв, на грунті помсти із-за образ та вигнання з будинку, вирішив вчинити вбивство ОСОБА_13 .
З цією метою обвинувачений в дворогосподарстві ОСОБА_15 взяв сокиру і пішов до житлового будинку ОСОБА_13 .
Достовірно знаючи яким чином закриваються вхідні двері будинку, ОСОБА_12 ривком відкрив їх і незаконно проник в будинок. Зайшовши в кімнату, де спав ОСОБА_13 , обвинувачений, з метою вбивства останнього, тричі ударив його гострою частиною сокири і один раз обухом в лобно-тім`яну ділянку голови, спричинивши відкриту черепно-мозкову травму, яка виразилась переломами склепіння та основи черепа, субдуральною гематомою, субарахноїдальним крововиливом, забоєм та розміжченням речовини головного мозку, від якої ОСОБА_13 помер на місці події.
Крім того, коли на шарудіння в будинку зі своєї кімнати вийшла потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_12 , тримаючи в руках сокиру, став погрожувати вбивством її та дитини. В даній конкретній обстановці у потерпілої ОСОБА_7 були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Боячись за своє життя та життя малолітньої дитини, потерпіла ОСОБА_7 запропонувала обвинуваченому забрати кошти ОСОБА_13 , які зберігались в останнього під подушкою, та не чіпати їх. ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії та усвідомлюючи присутність потерпілої ОСОБА_7 , відкрито викрав 1216 грн., які належали ОСОБА_13 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в умисному вбивстві без обтяжуючих обставин, відкритому викраденні чужого майна та в незаконному проникненні до житла визнав, а в погрозі вбивством вину не визнав і показав, що потерпіла ОСОБА_7 , яка проживала у свого діда ОСОБА_13 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з його рідним братом. Від спільного проживання вони мали малолітню дитину. До листопада 2015 року він близько одного місяця проживав в будинку ОСОБА_13 . Після того, як його брат припинив фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_7 , між ним та ОСОБА_13 неодноразово виникали сварки з приводу його проживання в будинку останнього. Після чого ОСОБА_13 вигнав його з будинку.
В ніч з 8 на 9 січня 2016 року він, після вживання значної кількості спиртних напоїв, а саме 0.5 л самогону і стільки ж вина, вирішив піти до ОСОБА_13 і поговорити з ним щодо стосунків, які склались між ними. Для того, щоб відкрити вхідні двері він взяв в дворогосподарстві ОСОБА_15 сокиру і попрямував до будинку ОСОБА_13 . Підійшовши до веранди, він ривком відкрив вхідні двері і зайшов в кімнату, де спав потерпілий. Саме тоді вирішив убити останнього і з цією метою наніс йому три удари обухом сокири по голові.
Після цього вийшов з кімнати і, зустрівши в прихожій потерпілу ОСОБА_7 , розповів їй про скоєне. Вона запропонувала йому взяти гроші, які зберігав під подушкою ОСОБА_13 , і їхати з села. Він забрав гроші, які в присутності потерпілої витирав від крові, а також сокиру і пішов з будинку. На ставку він втопив сокиру і намагався відмити гроші від крові. Після цього на вулиці села його затримав ОСОБА_16 і відвів до будинку ОСОБА_13 .
Незалежно від показань обвинуваченого ОСОБА_12 , його винність у вчиненні зазначених злочинів підтверджується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з рідним братом обвинуваченого ОСОБА_14 . Від спільного проживання вони мали неповнолітню дитину. Проживала вона у свого діда ОСОБА_13 . До припинення фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_14 на протязі жовтня 2015 року разом з ними проживав обвинувачений. Коли вона припинила спільно проживати з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вигнав обвинуваченого з будинку.
Вночі з 8 на 9 січня 2016 року вона почула як хтось ходить по будинку. Коли вийшла зі своєї кімнати, то побачила обвинуваченого, котрий розповів про вбивство діда, а також став погрожувати вбити її та дитину. Вона тривалий час вмовляла його не робити цього, пропонувала забрати гроші, які зберігались на ліжку ОСОБА_13 . Тоді обвинувачений віддав їй сокиру, яку вона заховала за двері. В цей час до неї прийшов її двоюрідний брат неповнолітній ОСОБА_17 . Боячись і за його життя вона знову запропонувала обвинуваченому взяти гроші і залишити будинок. Після цього обвинувачений забрав гроші, а також сокиру і вийшов з хати. Залишившись з ОСОБА_17 , вона розповіла йому про те, що скоїв обвинувачений і попросила подзвонити рідним, знайомим, а також викликати швидку допомогу і поліцію. Через деякий час ОСОБА_16 затримав обвинуваченого і привів в будинок діда.
За свідченням неповнолітнього ОСОБА_17 , в ніч з 8 на 9 січня 2016 року він пішов до своєї сестри ОСОБА_7 ночувати. В цей час там знаходився обвинувачений. Сестра попросила його побути в її кімнаті з дитиною, а сама разом з обвинуваченим вийшли в іншу кімнату. Обвинувачений зайшов в кімнату діда, а потім, забравши щось за дверима, вийшов з будинку. Після цього ОСОБА_7 , яка була налякана, розповіла про те, що обвинувачений вбив діда, а також погрожував вбити і її. Про вбивство він повідомив спочатку свого брата ОСОБА_16 , а потім вони викликали сусідів. Через деякий час ОСОБА_16 привів до будинку обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що в ніч з 8 на 9 січня 2016 року від його брата ОСОБА_17 надійшло СМС-повідомлення про те, що обвинувачений вбив ОСОБА_13 . Через деякий час він передзвонив брату і той розповів йому про вбивство і попросив прийти до них. Коли він йшов в напрямку будинку ОСОБА_13 , то зустрів обвинуваченого і запитав, що той наробив. Однак обвинувачений нічого не відповів. Тоді він взяв його за руку і відвів до будинку ОСОБА_13 . Там уже знаходились ОСОБА_15 та місцевий фельдшер.
Згідно з даними інформації, отриманої від оператор мобільного зв`язку ПрАТ Київстар на підставі ухвал слідчого судді, про з`єднання мобільного телефону, який знаходився в користуванні свідка ОСОБА_16 , на його мобільний телефон № НОМЕР_1 з телефону його брата ОСОБА_17 № НОМЕР_2 надійшло СМС-повідомлення 9 січня 2016 року о 01 год.26 хв., а о 01 год.39 хв. та 01 год.42 хв. вони розмовляли по телефону.
З показань свідка ОСОБА_15 убачається, що його співмешканка є матір`ю обвинуваченого, однак позбавлена щодо нього батьківських прав. Вихованням обвинуваченого займався батько. Увечері 8 січня 2016 року обвинувачений з односельчанином приходив до нього колядувати. Він пригостив їх вином. В ніч з 8 на 9 січня 2016 року йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_7 і попросила негайно прийти до неї. Коли він зайшов в будинок, то потерпіла ОСОБА_7 , яка перебувала в шоковому стані, повідомила про те, що обвинувачений вбив діда. Тоді він викликав швидку допомогу та повідомив в поліцію. Через деякий час ОСОБА_16 привів обвинуваченого.
За свідченням ОСОБА_18 , в ніч з 8 на 9 січня 2016 року їй зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що обвинувачений ударив ОСОБА_13 . Вона відразу ж явилась на виклик і, оглянувши ОСОБА_13 , який лежав фактично поперек ліжка, констатувала його смерть. Потерпіла була перелякана і вся трусилась. Тоді ж зі слів ОСОБА_7 вона дізналась, що обвинувачений погрожував вбити потерпілу. В її присутності обвинувачений сказав, що багато випив.
З показань рідної сестри ОСОБА_13 свідка ОСОБА_19 та його дочки свідка ОСОБА_20 убачається, що коли вони прибули в будинок ОСОБА_13 , то він був уже мертвий. Там також знаходився і обвинувачений. Зі слів потерпілого ОСОБА_13 їм було відомо, що обвинувачений проживав в нього. Крім того, ОСОБА_20 пояснила, що на її запитання куди обвинувачений подів гроші, останній дістав з кишені незначну суму грошей і кинув на диван. Потерпіла ОСОБА_7 їй розповіла про те, що обвинувачений погрожував їй вбивством, а тому вона пропонувала йому свої та діда гроші лише тому, щоб він не чіпав її та дитину. Зі слів потерпілої їй також стало відомо, що обвинувачений вбив ОСОБА_13 за те, що той виганяв його.
Під час огляду будинку, який знаходиться по АДРЕСА_3 , в кімнаті під №3 на ліжку виявлений труп власника будинку ОСОБА_13 з рубаними ранами на голові. На дивані виявлені гроші в сумі 260 грн. різними купюрами, на яких виявлені сліди темно-бурого кольору. В кімнаті №1 на викрученій лампочці виявлені сліди пальців рук. На вулиці біля хвіртки також виявлені гроші в сумі 950 грн. різними купюрами зі слідами темно-бурого кольору.
За висновком дактилоскопічної експертизи №69-Д від 26 лютого 2016 року слід пальця руки, який виявлений на лампочці, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_12 .
На купюрах грошей в сумі 260 грн. і 950 грн., які відповідно виявлені на дивані в кімнаті №1 та на вулиці біля хвіртки, знайдена кров людини, котра могла належати ОСОБА_13 , що підтверджується даними судово-імунологічної експертизи №80 від 17 лютого 2016 року.
Згідно з даними висновку судово-імунологічної експертизи №79 від 17 лютого 2016 року на банківській упаковці купюр номіналом по 1 гривні, яка була виявлена і вилучена у ОСОБА_12 під час його особистого обшуку при затриманні, знайдена кров людини, яка могла належати ОСОБА_13 .
Зазначені висновки імунологічних експертиз свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_12 заволодів коштами ОСОБА_13 після нанесення останньому рублених ран по голові.
Відповідно до даних протоколу слідчого експерименту від 9 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_12 розповів і показав яким чином він вчинив вбивство ОСОБА_13 , а також місце, де втопив сокиру, якою наносив удари. У вказаному обвинуваченим місці була виявлена і вилучена замотана в ганчірку сокира.
За висновком судово-медичної експертизи № 3 від 22 березня 2016 року смерть ОСОБА_13 настала незадовго після отримання тілесних ушкоджень, тобто за час необхідний для розвитку вогнищевої слабо вираженої поліморфноядерної лейкоцитарної інфільтрації (близько 30 хв.), від відкритої черепно-мозкової травми, яка виразилась переломами склепіння та основи черепа, субдуральною гематомою, субарахноїдальним крововиливом, забоєм та розміжченням речовини головного мозку.
Смерть ОСОБА_13 настала між 1-ю та 3-ю годинами 9 січня 2016 року.
На трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми; вдавленого багатоуламкового перелому склепіння черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, з центром вдавлення в лівій скроневій ділянці; від нижнього краю вказаного вдавленого перелому відходить лінійний перелом до основи черепа, який йде по передньому краю лівої середньої черепної ямки на турецьке сідло, проходить через нього, йде по передньому краю правої середньої черепної ямки і закінчується в її передньому зовнішньому куті; вдавленого багатоуламкового перелому склепіння черепа в тім`яній ділянці зліва, пошкодження твердої мозкової оболонки в тім`яній ділянці зліва; субдуральної гематоми по лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці головного мозку; субдуральної гематоми в правій тім`яній ділянці головного мозку; субарахноїдального крововиливу по переважаючій поверхні лівої півкулі головного мозку; розміжчення речовини головного мозку в лівій тім`яній ділянці та лівій скроневій ділянці, з точкою прикладання - 4 рубані рани в лобно-тім`яній ділянці голови зліва, 1 забійна рана в лобно-скроневій ділянці голови зліва; крововиливи під м`які тканини голови в лобно-скроневій ділянці зліва та в лівій тім`яній ділянці.
Зазначені тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Рубані рани в лобно-тім`яній ділянці голови зліва виникли в один період часу від, як мінімум трьох і максимум чотирьох, дій твердого клиновидно-травмуючого предмету, що володіє рублячи ми конструктивними властивостями, характерними для негострого леза клинка сокири, або подібного предмету.
Забійна рана в лобно-скроневій ділянці голови зліва виникла від, як мінімум одної, дії твердого тупого травмуючого предмету, яким міг бути обух сокири, або йому подібний предмет.
Всі удари в ліву лобно-тім`яну і в ліву лобно-скроневу ділянки голови наносились майже одночасно і кожний удар нанесений сокирою в ділянку голови є смертельним. Найбільш ймовірно удари наносились, коли ОСОБА_13 знаходився в горизонтальному положенні на спині, повернутий до нападаючого лівим боком, або близькому до такого положення.
ОСОБА_13 після нанесення йому вказаних тілесних ушкоджень не міг здійснювати активні дії (ходити, повзати).
Крім того, на трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді непрямих переломів 4,5,6 ребер справа по передньо-підмишечній лінії, з незначно вираженим крововиливом в м`які тканини в місцях переломів, які могли виникнути від дії удару, здавлення тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги сторонньої особи, їм подібні предмети, виникли незадовго до моменту настання смерті і мають ознаки середнього ступеню тяжкості.
На обвинуваченому ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №8 від 9 січня 2016 року.
З даних висновку судово-медико-криміналістичної експертизи №22-мк від 1 березня 2016 року убачається, що на зовнішній поверхні частини шкіри, вилученої з лобно-тім`яної ділянки голови трупа ОСОБА_13 , виявлено 5 окремих ушкоджень шкіри, з яких 3 ушкодження є проникаюче-наскрізними рубленими ранами, одне пошкодження - переважно проникаюче-наскрізною забійною раною і одне ушкодження непроникаючим, але глибоким поверхневим розривом.
Три проникаюче-наскрізні рубані рани могли утворитися від не менше трьох окремих одноразових розсічно-тиснучих дій достатньо гострого ребра та прилеглих до нього бокових граней твердого клиновидного травмуючого предмету із можливим вмістом солей тривалентного заліза, що володіє рублячими конструктивними властивостями характерними для негострого леза клина сокири.
Переважно проникаюче-наскрізна забійна рана шкіри могла утворитися від одноразової дії твердого тупого, із можливим вмістом солей тривалентного заліза, травмуючого предмета із не визначеною формою та розмірами його контактної поверхні.
Непроникаючий, але глибокий поверхневий розрив шкіри міг утворитись від протилежно направлених сил позамежного розтягу складових шарів шкіри під час нанесення проникаюче-наскрізної рубаної рани шкіри.
За висновком стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи №105 від 9 березня 2016 року ОСОБА_12 жодним психічним захворюванням не страждав і не страждає на теперішній час, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчинення інкримінованих йому злочинів. Обвинувачений не потребує застосування примусових мір медичного характеру. В період вчинення злочину ОСОБА_12 в стані фізіологічного афекту, фрустації, психологічного стресу не перебував. На момент вчинення злочинів в стані патологічного сп`яніння не знаходився, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням рівня розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей, обвинувачений здатний розуміти характер і фактичний зміст власних дій, керувати ними, а також передбачати їх наслідки.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він не погрожував потерпілій ОСОБА_7 спростовуються показаннями потерпілої, не вірити яким у суду немає підстав, а також свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 .
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що умисел на вбивство ОСОБА_13 в нього виник тоді, коли він знаходився в кімнаті потерпілого.
Як встановлено судом, обвинувачений проживав в будинку ОСОБА_13 і достеменно знав яким чином зачиняються вхідні двері з середини. На підтвердження цього він без допомоги сокири відкрив двері будинку.
Отже, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 взяв сокиру у ОСОБА_21 з метою вбивства ОСОБА_13 , а не для того, щоб відкрити двері. Про це свідчать і наступні його дії, зокрема, виключення світла в прихожій кімнаті шляхом викручування лампочки.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_12 в погрозі потерпілій ОСОБА_7 вбивством доведена, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.129 КК України.
Органи досудового слідства не вірно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_12 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України як вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів та розбою, поєднаного з проникненням в житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_12 за вказаними статтями органи досудового слідства виходили з того, що обвинувачений проник в житло ОСОБА_13 та умисно протиправно позбавив його життя з метою заволодіння його коштами, тобто з корисливих мотивів.
Проте, з показань ОСОБА_12 убачається, що він вчинив вбивство ОСОБА_13 з метою помсти за образи та вигнання його потерпілим зі свого будинку, а гроші він забрав за пропозицією потерпілої ОСОБА_7 і в її присутності після вчинення вбивства.
Ці показання ОСОБА_12 стороною обвинувачення спростовані не були.
Крім того, показання обвинуваченого в судовому засіданні підтвердила потерпіла ОСОБА_7 .
Враховуючи зазначене та виходячи з презумпції невинуватості про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 слід перекваліфікувати з п.6 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а з ч.4 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно, і на ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
При призначенні покарання ОСОБА_12 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності притягується вперше, посередньо характеризується по місцю проживання і навчання, виховувався в неповній сім`ї, оскільки його мати була позбавлена щодо нього батьківства. Батько фактично його вихованням не займався.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає часткове визнання своє вини та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставинами, що обтяжують його покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 можливе лише в ізоляції від суспільства з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
З метою забезпечення виконання даного вироку при наявності ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_12 попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Оскільки щодо обвинуваченого ухвалюється обвинувальний вирок, тому відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з нього слід стягнути на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз.
Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:
-за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
-за ч.1 ст.129 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців;
-за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;
-за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
Строк відбування покарання рахувати з 9 січня 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 859 грн.02 коп.
Речові докази: поліетиленовий пакет, в якому знаходяться конверти зі зрізами в нігтьових пластин, зразками волосся ОСОБА_13 та шматками марлі зі змивів з рук; наволочку; сокиру; шматок тканини, що зберігаються в Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити;
- конверти та пакети з грошима відповідно в сумі 260 грн., 300 грн., 950 грн. і 6 грн., які зберігаються в Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області,- повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
- куртку темно-синього кольору, спортивні штани та черевики, що зберігаються в Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області,- повернути ОСОБА_12 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд, а ОСОБА_12 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя підпис

Судді підпис підпис

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_1