Справа № 536/329/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 квітня 2016 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження №536/329/16-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Мар`янськ Великобагачанського району, українки, громадянки

України, освіта середня-спеціальна, розведена, має неповнолітню дитину,

працює Пришибська об`єднана територіальна громада, касир, не судима,

зареєстрована АДРЕСА_1 , прож.

АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 умисно завдала легке тілесне ушкодження.

Так, 25 січня 2016 року приблизно о 16-15 години біля будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 між нею та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої сторони висловлювались образливою лайкою.

Після сварки ОСОБА_5 повернулась на подвір`я домоволодіння та приблизно о 17-40 год. в цей же день 25 січня 2016 року побачила ОСОБА_4 , який проходив повз її подвір`я, взяла дерев`яну палицю на нанесла йому декілька ударів по руках, тулубу та лівій нозі, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому мізинці з переходом на тильну поверхню лівої кісті та на долонній поверхні лівої кісті, садна на зовнішній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала повністю і дала свідчення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення, в скоєному розкається.

Обставини справи ніким не оспорюються, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів.

Аналізуючи обставини справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про винність обвинуваченій ОСОБА_5 в умисному завданні легких тілесних ушкоджень. Її дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винної ОСОБА_5 , яка раніше не судима, має неповнолітню дитину, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, вибачилась перед потерпілим та намаганя відшкодувати заподіяну шкоду, щиро кається у скоєному, що є пом`якшуючою покарання обставиною.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи, приймаючі до уваги негативну характеристику потерпілого ОСОБА_4 за місцем проживання, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 , підлягає покаранню у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речовий доказ дві дерев`яні палиці, як речі, що не можуть бути використані, необхідно знищити.

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлений до ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, який підлягає до часткового задоволення з врахуванням тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, віку потерпілого та ступеню моральних страждань.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, й призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 /п`ятсот десять/ гривень в рахунок держави.

Речовий доказ - дві дерев`яні палиці, які зберігаються в кімнаті речових доказів Кременчуцького відділення ВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Позов потерпілого задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 (одну тисячу) гривень завданої моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1