Провадження № 1-кс/537/267/2016
Справа № 537/1829/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , старшого слідчого Крюківського ВП КВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Крюківського ВП КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, пояснив, що 04.02.2016 року до ЄРДР за № 0000172 було внесено відомості за його заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України, а саме, 23.01.2016 року ОСОБА_5 здійснила завідомо неправдиве повідомлення слідчому або органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст.157 та ч.4 ст.190 КК України, з метою створення тиску на нього з боку правоохоронних органів, так як ОСОБА_5 в даний час відмовляється від виконання фінансових зобов`язань перед ним, а саме виплатити кошти. 15.02.2016 року він заявив клопотання про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню. Проте, 15.02.2016 року ст.слідчим Крюківського ВП КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 26.02.2016 року дана постанова була скасована. 01.03.2016 року він повторно подав заяву про визнання його потерпілим, але 03.03.2016 року ст.слідчим Крюківського ВП КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було повторно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. При винесенні постанови слідчий не прийняв до відома, що згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди; в результаті виклику до Крюківського ВП та детального допиту щодо фактів, викладених в заяві ОСОБА_5 , злочинними діями ОСОБА_5 йому було завдано значної моральної шкоди. Його викликали працівники Крюківського ВП та детально розпитували щодо фактів, викладених в зверненні ОСОБА_5 , щодо його намірів шахрайським шляхом заволодіти нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , викрадення документів, вимагання коштів у ОСОБА_5 з погрозами фізичного насильства та інше. Виносячи постанову, слідчий керувався не законодавство України, не КПК України, а коментарем. 03.03.2016 року була винесена постанова аналогічна постанові, винесеній 15.02.2016 року. Вважає, що слідчий ОСОБА_4 дійшов хибного висновку, що об`єктом даного злочину не є інтереси ОСОБА_3 .. Постанову про відмову у визнанні потерпілим від 03.03.2016 року він отримав поштою 17.03.2016 року, на даний час конверт втратив. Прохає суд поновити строк на оскарження постанови, якщо вважатиме його пропущеним, скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим старшого слідчого Крюківського ВП Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 від 03.03.2016 року.
Слідчий СВ Кременчуцького ВП КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 пояснив суду, що постанову від 03.03.2016 року він передав до канцелярії відділу 03.03.2016 року, 15.03.2016 року скаржник запитував у нього про результати розгляду його заяви, йому було повідомлено, що рішення прийнято і постанова йому направлена, будь-яких письмових заяв щодо повідомлення про результати розгляду заяви про визнання потерпілим він від скаржника 15.03.2016 року не отримував. Прохає суд в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Вислухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно ст..303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
04.02.2016 року до ЄРДР за № 0000172 було внесено відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України, а саме, 23.01.2016 року ОСОБА_5 здійснила завідомо неправдиве повідомлення слідчому або органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст.357 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення його потерпілим по кримінальному провадженню за № 0000172.
Постановою слідчого СВ Крюківського ВП КВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_4 від 15.02.2016 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000172 від 04.02.2016 року, відмовлено.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 26.02.2016 року дана постанова була скасована.
01.03.2016 року ОСОБА_3 повторно подав заяву про визнання його потерпілим, але 03.03.2016 року ст.слідчим Крюківського ВП КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було повторно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, оскільки об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, а не інтереси ОСОБА_3 майнового чи іншого характеру.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.5 ст.55 ККПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява , повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий,прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При винесенні постанови слідчим не враховано положення ст.ст.22,23 ЦК України, якими передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Із матеріалів справи, пояснень слідчого вбачається, що слідчим постанова винесена 03.03.2016 року, в цей же день передана до канцелярії відділу та в цей же день зареєстрована в журналі вихідної кореспонденції.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Скарга здана до суду 18.03.2016 року.
Приймаючи до відома відсутність даних про передачу постанови слідчого до поштового відділення, документальних даних про отримання скаржником постанови слідчого, період часу з дня прийняття постанови та подачі скарги, вважаю, що скарга надійшла в межах строку , передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно без повного та всебічного з`ясування обставин, які б свідчили про наявність чи відсутність факту спричинення ОСОБА_3 шкоди, а з`ясування цих обставин має суттєве значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для залучення останнього до провадження як потерпілого, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню та відповідно скарга задоволенню.
Керуючись ст..ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.
Скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим , винесену старшим слідчим Крюківського ВП КВП ГУНП України в Полтавській області 03.03.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: