АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/1369/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/394/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 01 червня 2016 року кримінальне провадження №0000011 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1
по обвинуваченню за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року вищезазначений обвинувальний акт, як такий що не відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 у зв`язку з його невідповідністю вимогам діючого законодавства, а саме у зв`язку із тим, що в обвинувальному акті жодним чином не вказано місце правопорушення, не конкретизовано спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозру у підробці документів за ст.366 КК України не пред`явлено жодній особі, також відсутні реквізити підроблених документів, не зазначено потерпілих, яким завдано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, обвинувальний акт неможливо прочинати через погану якість.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.212 КК України складено відповідно до вимог ст.291 КПК України. Вказівки суду щодо того, що в обвинувальному акті жодним чином не вказано місце кримінального правопорушення, не конкретизовано спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, також відсутні реквізити підроблених документів є безпідставними. В обвинувальному акті чітко зазначено місце правопорушення м. Нікополь пр. Трубників, 27. безпідставним також є твердження суду щодо наявності чи відсутності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у підробленні документів за ст.366 КК України. Прокурор вважає, що в даному випадку суд порушив вимоги ст.ст.314, 315 КПК України, оскільки питання та обставини, зазначені в ухвалі не є предметом підготовчого провадження. Крім того, твердження суду першої інстанції щодо не визначення статусу потерпілого по кримінальному провадження є хибним та не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що потерпілі по кримінальному провадженню відсутні, оскільки визначити потерпілого у даному випадку немає можливості відповідно до ст.55 КПК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора і скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу іншими сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Згідно ч.1, 4 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, і якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, крім іншого, складається з мотивувальної частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях у справах «Серявін та інші проти України», «Ван де Хурк проти Нідерландів», «Татішвілі проти Росії» та їн. Стосовно вмотивованості судового рішення прийшов до висновку, що невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній чи касаційній скарзі. Наведені вимоги стосуються як судових рішень, прийнятих у формі ухвали, так і у формі вироку.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час вирішення питання про повернення обвинувального акту були порушені.

Суд першої інстанції, при постановлені ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, жодним чином не обґрунтував свої висновки, а з яких підстав суд дійшов до таких висновків в ухвалі не зазначено.
Так, мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції обмежився лише переліченням підстав, які є поверховими та неконкретними, фактично не надавши їм аналізу.

Судом належним чином не виконані вимоги cт.ст.370, 372 КПК України щодо вмотивованості ухвали та проведення судового розгляду таким чином, щоб обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні та аргументувати свою позицію.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, забезпеченості доведеності вини та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України.

Також ці вимоги містяться у ст.7 КПК України серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Як передбачено п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Отже, всупереч вимогам ст.370 КПК України, ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 рокуне є обґрунтованою та вмотивованою та згідно ч.2 ст.404, ч.1 ст.409, ст.412, ч.1 ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000011 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.212 КК України повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №2 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4