У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_9.,

суддів: ОСОБА_10. і ОСОБА_11.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 2 червня 2016 року заяву потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд судових рішень Верховним Судом України щодо ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

вироком Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року ОСОБА_6 виправдано за частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 194, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною другою статті 364-1 Кримінального кодексу України (далі - КК) у зв'язку з відсутністю події злочину, за частиною першою статті 358 КК у зв'язку з відсутністю складу злочину.

Цим же вироком виправдано ОСОБА_7 за частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 364-1, частиною другою статті 366 КК у зв'язку з відсутністю події злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року вирок щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року зазначені судові рішення щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишено без зміни.

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 13 липня 2015 року заяву потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_8 Верховним Судом України залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 25 серпня 2015 року повернуто заяву потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_8 Верховним Судом України у зв'язку з тим, що потерпілі не усунули недоліки протягом установленого строку.

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 28 квітня 2016 року заяву потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_8 Верховним Судом України залишив без розгляду на підставі частини шостої статті 447 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулись до Верховного Суду України із заявою, в якій порушують питання про перегляд вироку Франківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2014 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України. При цьому, посилаються на те, що в судових рішеннях відсутнє кримінально-правове рішення щодо ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 366 КК. Просять зазначені судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

До своєї заяви потерпілі долучили копії постанов колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року та 3 березня 2016 року. Також заявники разом із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України подали клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені у заяві, вивчивши долучені до заяви судові рішення, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України у зв'язку з відсутністю передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для її перегляду Верховним Судом України.

Відповідно до статті 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав та в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК (в редакції Закону України № 192-УШ від 12 лютого 2015 року, який набрав чинності з 28 березня 2015 року) визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Посилаючись на зазначену підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України, потерпілі фактично вказують на те, що в судових рішеннях відсутнє кримінально-правове рішення щодо ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 366 КК.

При цьому заявники на підтвердження існування передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК підстави для перегляду оскаржуваних ними судових рішень долучають копії постанов Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА та від 3 березня 2016 року щодо ОСОБА_2, убачаючи невідповідність судового рішення касаційного суду щодо ОСОБА_6 їх положенням про преюдиційне значення для кримінального провадження рішень інших судових юрисдикцій й посилання на частину другу статі 1 КПК про те, що кримінальне процесуальне законодавство складається не лише з цього Кодексу, а й з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, що є обов'язковими для України, та інших законів й можливість оскарження судових рішень, в яких відсутнє рішення щодо кримінального провадження, в якому обвинувачується підсудний.

Натомість вказані постанови Верховного Суду України місять правові висновки про застосування норм кримінального процесуального права, передбачених частиною другою статті 424, частиною п'ятою статті 539 КПК щодо оскарження в касаційному порядку судових рішень щодо амністії та статтями 24, 394 КПК щодо оскарження судових рішень особою, яка не є учасником судового провадження, але інтересів якої воно стосується.

Наведене свідчить, що заявники убачають невідповідність оскаржуваних судових рішень не висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України, а їх окремим положенням, що є обґрунтуванням загального висновку, що не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України згідно із пунктом 3 статті 445 КПК.

Отже, потерпілі у заяві, хоча і послалися на пункт 3 частини першої статті 445 КПК, проте не навели належного обґрунтування зазначеної підстави, у зв'язку із чим відсутні підстави для відкриття провадження, а відтак і для вирішення питання щодо дотримання строків подання заяви про перегляд судового рішення.

Окрім того, відповідно до частини четвертої статті 447 КПК перегляд виправдувального вироку, ухвали про закриття справи або інших судових рішень з метою погіршення становища засудженого з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього кодексу, допускається лише протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але не пізніше одного року з дня постановлення такого судового рішення.

Ураховуючи, що потерпілі оскаржують, в тому числі, виправдувальний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6, постановлений 10 лютого 2014 року, тобто у понад однорічний імперативний строк з метою погіршення становища виправданого, таке судове рішення не може становити предмет перегляду Верховного Суду України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що долучені до заяви копії зазначених постанов не містять даних про джерело їх походження, тоді як за змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV прийнятими для використання при здійсненні правосуддя є лише копії судових рішень, отримані з офіційного джерела (Єдиного державного реєстру судових рішень або офіційного друкованого видання).

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана потерпілими заява про перегляд судових рішень є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи щодо ОСОБА_6 до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити потерпілим ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у допуску справи до провадження за їх заявою про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_6.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11