Номер провадження: 11-сс/785/919/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2016 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого з ОВС четвертого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000759 від 24.05.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання слідчого з ОВС четвертого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «MAN», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна посилаючись не те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог закону. Висновок суду про відмову у накладенні арешту не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, так як відсутність арешту на майно, зазначене у клопотанні, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків щодо майна, яке використовувалось, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, слідчого ОСОБА_7 який підтримав своє клопотання, адвоката , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках,передбачених Кримінальним кодексом України.

Так, в обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначив, що управлінням ФР ГУ ДФС в Одеської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №00000759 від 24.05.2016 року, - за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України
Під час досудового розслідування встановлено, що до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від начальника УЗЄ в Одеській області ДЗЄ НП України капітана поліції ОСОБА_10 про те. що біля будинку № 34 про вул. Заовдська в м. Біляївка Одеської області, працівника УЗЄ в Одеській області затримано автомобіль марки «MAN», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_9 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який перевозив 4600 літрів спирту з метою збуту.
В рамках кримінального провадження №00000759 від 24.05.2016 року проведено за огляд зазначеного автомобіля, в багажному відділенні виявлено та вилучено 23 полімерні бочки синього кольору, об`ємом приблизно по 200 літрів кожна. Частково наповнені рідиною з різким запахом спирту, а також 16 полімерних бочок синього кольору, об`ємом приблизно по 200 літрів кожна порожніх та 4 каністри білього кольору об`ємом приблизно по 20 літрів кожна порожні.
В своєму рішенні слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що раніше, ухвалою слідчого судді було накладено арешт на автомобіль про якій йдеться у клопотанні слідчого, але ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.05.2016 року арешт автомобілю марки «MAN», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_9 було скасовано.
Звертаючись знову з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний автомобіль слідчий ОСОБА_7 не навів нових підстав на користь задоволення клопотання про арешт.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного розгляду, вважає, що слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна згідно до вимог ст. 170 КПК України, оскільки пришов до обґрунтованого висновку про те, що будь-якої необхідності в накладені арешту вказаного майна в клопотанні не зазначено та прокурором не доведено.
Так, стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що зазначене в клопотанні майно може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні та що, відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, яка є власником вказаного майна.
Власником майна, яке є предметом клопотання, є ОСОБА_9 ., який не є підозрюваним чи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, та, не був повідомлений водієм ОСОБА_11 , який керував автомобілем, та працює на зазначеному автомобілі, про те, що останній перевозив спирт, який був вилучений під час огляду автомобіля.

Водій ОСОБА_11 , також не притягується до кримінальної відповідальності за зазначеним кримінальним правопорушенням, оскільки, за поясненнями останнього, він взяв замовлення на перевозку вантажу, але не був обізнаний про його вміст до затримання працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що відсутні підстави, передбачені ст.ст. 170-171 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та для накладення арешту на вказане майно, оскільки майно було вилучено в травні 2016 року, у слідства був достатній час для проведення слідчих дій з використанням вказаного майна, з урахуванням досліджених матеріалів провадження відсутні підстави вважати, що майно є знаряддям злочину.
Крім того, з вказаного у клопотанні вбачається, що з автомобіля були вилучені всі необхідні предмети, які можуть нести сліди кримінального правопорушення, проведені всі необхідні слідчі дії по збиранню доказів, будь-яких конкретних обґрунтувань про те, що майно має доказове значення за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 204 КК України, стороною обвинувачення в судовому засіданні не було наведено.
Крім того, доводи прокурора, що відсутність арешту на майно зазначене у клопотанні, може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, є неспроможними, так як в клопотанні не зазначено, а з наданих до клопотання копій документів не вбачається, чим конкретно слідчий, прокурор обґрунтовують ці доводи, а лише є припущеннями.

З наведених підстав доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя незаконно відмовив у задоволенні клопотання про арешт майна, не можуть бути прийняті до уваги.
При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст.376 ч. 2, 404,405,419,422КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2016 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого з ОВС четвертого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000759 від 24.05.2016 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4