печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення, управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000470 від 13.04.2016 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 367 КК України, у тому числі за фактом шахрайських дій з боку колишнього працівника ГПУ ОСОБА_4 , що виразились у придбанні ним права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчинених в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підробленого документа.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі ордеру № 29940, виданого Печерською райдержадміністрацією в м. Києві від 06.05.2003, ОСОБА_4 отримав службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка у подальшому, відповідно до інформації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, була приватизована його матір`ю ОСОБА_5 , проживаючою до цього у трьохкімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 21.12.2004 відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, на підставі рішення № 33569.
Незважаючи на вказане, 07.05.2010 ОСОБА_4 черговий раз звернувся із заявою до Генерального прокурора України про надання йому службової квартири за адресою АДРЕСА_3 , надавши довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 29.04.2010 б/н, видану житловим кооперативом «№ 140», про те, що він зареєстрований і проживає разом з дідусем ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_8 (періоди проживання з 04.12.1992 по 05.08.2003 та з 27.04.2010 по 15.07.2010) за адресою АДРЕСА_2 , чим обґрунтував необхідність надання йому службового житла. У зв`язку з чим, розпорядженням Печерської районної м. Києва державної адміністрації від 31.01.2010 №305 ОСОБА_4 на родину з 4 осіб безпідставно надано службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
У подальшому, на підставі листа заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 № 3433 від 02.06.2010, відомості про який відсутні у автоматизованій системі електронного документообігу Генеральної прокуратури України, виконаного на кольоровому бланку Генеральної прокуратури України № 349973, адресованого голові Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, з клопотанням про виключення зазначеної квартири з числа службових, розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 445 від 09.08.2010 вказану квартиру було виключено з числа службових.
Пізніше, 13.03.2014 ОСОБА_4 подав до указаного органу приватизації завідомо підроблений документ, а саме лист за нібито підписом заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 №13-73 вих-14, відомості про який у автоматизованій системі електронного документообігу Генеральної прокуратури України «Мегаполіс» відсутні, щодо оформлення приватизації квартири АДРЕСА_4 на його сім`ю.
Згодом, ОСОБА_4 вказану квартиру незаконно одноособово приватизовано та отримано свідоцтво про право власності, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 516990043 від 16.01.2016.
У ході здійснення досудового розслідування 10.04.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
14.04.2016 Печерським районним судом міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Отже, ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні, в тому числі, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким, відповідальність за вчинення якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Для забезпечення кримінального провадження, а саме конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_4 , з метою тимчасово позбавити її власника можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати належне йому майно, набуте злочинним шляхом, тобто зазначену квартиру, з урахуванням чого необхідно буде провести ряд експертних досліджень, у тому числі щодо вартості визначення розміру шкоди завданої злочинними діями, для забезпечення об`єктивної кваліфікації кримінального правопорушення, а тому має суттєве значення для кримінального провадження, з метою встановлення усіх обставин вчинення злочинів.
Звернувшись до суду з вищевказаним клопотанням, орган досудового розслідування окремо акцентував увагу на доцільності розгляду клопотання без виклику власника майна, що визнається слідчим суддею обґрунтованим в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України.
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000470 від 13.04.2016, 10.04.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на належну підозрюваному ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4 , заборонивши використовувати, передавати та відчужувати вказане майно, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, що передбачена санкцією інкримінованої йому ч. 4 ст. 190 КК України в якості обов`язкового додаткового покарання.
При цьому слідчий суддя також виходить з того, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , яка на праві власності зареєстрована за підозрюваним ОСОБА_4 , заборонивши використовувати, передавати та відчужувати вказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1