Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/299/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000605 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобринецький районного суду Кіровоградської області від 21.01.2016 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Острівка, Компаніївського району Кіровоградської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником охоронної зміни Капітанівського цукрового заводу Новомиргородського району, одруженого, раніше судимого:

- 14.01.2015 року, вироком Рубіжанського міського суду Луганської області за ч.1 ст. 119, ч.2 ст. 146 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік,

визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Рубіжанського місього суду Луганської області від 14.01.2015 року за ч.1 ст. 119, ч.2 ст. 146 КК України, за якими він був засуджений на підставі ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік, - призначивши остаточно покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин:

02 жовтня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в середині салону автомобіля таксі марки Рено Кенго д/н НОМЕР_1 жовтого кольору, що знаходився на території СТО по вул. Промисловій у м. Бобринець, з корисливих мотитвів та ціллю особистого збагачення, за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю водія та сторонніх осіб, з чоловічої барсетки чорного кольору, яка належить ОСОБА_8 , та яка знаходилась в салоні автомобіля, таємно викрав гроші в сумі 2509 грн..

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.01.2016 року в частині призначення покарання відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом не в повній мірі враховані пом`якшуючі обставини. Покарання у вигляді позбавлення волі строкм на 1 рік 6 місяців є безпідставним.

Зазначає, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, вину у скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, повністю відшкодував збитки потерпілому, позитивно характеризується за місцем проживання, а також має неповнолітнього сина, 2007 року народження. Крім того не була врахована думка потерпілого, який у своєму виступі в судових дебатах просив суворо його не карати, так як жодних претензій до нього не має.

Заслухавши доповідь судді, прокурора у кримінальному провадженні, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, в порядку ч.3 ст. 349 КК України, належно оцінені судом та наведені у вироку.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Характеризуючи особу обвинуваченого, суд врахував, що він за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість

Обставинами, які пом`якшують покарання судом визнано щире каяття та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України взяв до уваги не тільки той факт, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я інших осіб, але й конкретні обставини самого кримінального правопорушення, відношення до нього самого ОСОБА_7 , який щиро розкаявся та повністю визнав свою вину, що судом обґрунтовано і у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнано обставинами, що пом`якшують його провину, те, що в ході слідства сприяв у встановленні істини по справі, тяжких наслідків від злочину не настало, шкода усунута так як кошти повернуто потерпілому, але також те, що ОСОБА_7 вчинив новий умисний, корисний злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому суд у відповідності до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначив покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, визнавши таке покарання відповідним до його цілей і достатнім для виправлення обвинуваченого, з чим судова колегія також знаходить за можливе погодитися.

Відповідно до пункту 10 Постанови ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК.

Відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно усіх вимог чинного законодавства щодо призначення покарання та з огляду на те, що не відбута частина покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.01.2015 року становить 5 років, покарання у вигляді саме 5 років 6 місяців позбавлення є обґрунтованим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним вчинення нових злочинів.

Що ж до доводів обвинуваченого в його апеляції про те, що він за місцем проживання характеризується позитивно та має на утриманні малолітню дитину, колегія суддів не може їх прийняти до уваги, оскільки на підтвердження цих фактів жодних підтверджуючих даних суду надано не було, а в матеріалах такі дані відсутні. Всі інші доводи ОСОБА_7 щодо неврахування судом ряду пом`якшуючих обставин при призначенні покарання, судова колегія вважає хибними, оскільки вони в повній мірі були враховані судом та викладені у вироку, то ж колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни судового вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.01.2016 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2