Справа № 495/9330/15-к
Ухвала

24 червня 2016 року м.Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі одноособово головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому засіданні у залі суду м.Білгород-Дністровський Одеської області клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2015 року військовій прокуратурі Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою приводу в судове засідання для вирішення питання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
З клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, Проходячи військову службу на посаді начальника відділення зв`язку начальник зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенант ОСОБА_3 з метою ухилення від військової служби, не з`явився на службі у разі переведення.
Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №101-ос від 27.03.2012 року, ОСОБА_3 призначений на посаду начальника відділення зв`язку начальник зв`язку ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У своїй діяльності, як військовослужбовець, лейтенант ОСОБА_3 повинен керуватись та неухильно дотримуватись положень Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24.03.1999 року, Військової присяги, затвердженої постановою Верховної Ради України №1936-XII від 06.12.1991 року, іншими нормативними документами.

Однак, ОСОБА_3 проігнорував вимоги директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України №11т від 27.03.2014 року та не прибув з тимчасово окупованої території АР Крим до визначеного пункту збору в установлений строк.

Не прибувши до нового місця служби, ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання проходити військову службу у Збройних Силах України.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України №299-ос від 24.04.2014 року, лейтенанта ОСОБА_3 звільнено з військової служби через службову невідповідність.
21.12.2015 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м.Харків, громадянину України, жителю АР Крим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

Підозра обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: показами свідків, інформацією Адміністрації Державної прикордонної служби України та іншими матеріалами кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не зявився, але надав заяву згідно якої клопотання підтримує, просив справу слухати в його відсутність, без фіксації технічними засобами судового процесу.

Оскільки клопотання про застосування технічних засобів фіксування судового засідання не заявлялось, то відповідно до ч.1 ст.107 КПК України розгляд клопотання здійснювався без фіксування його технічними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором.

Оскільки, прокурором до суду не був доставлений ОСОБА_3 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та строк дії ухвали суду втратив законну силу, суд в задоволенні клопотання відмовляє.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 188, 189, 190 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя