Справа № 401/679/16-к
Провадження № 1-кп/401/112/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі, головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000130 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Зарафшан Навоїйської області, Узбекистан,

мешканця АДРЕСА_1 ,

росіянина, особи без громадянства, з базовою загальною середньою освітою,

не одруженого,не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

За ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи, а саме вчинив таємне викрадення чужого майна та нанесення умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин.

Так, 29.11.2015 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного забагачення ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, без дозволу своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрав із приміщення кухні домоволодіння АДРЕСА_1 мобільний телефон марки Samsung GT 1200I вартістю згідно висновку експерта від 15.02.2016 року 359 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «КиївСтар» вартістю згідно висновку експерта від 15.02.2016 року 18 гривень. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 377 гривень.

Крім цього, 26.01.2016 року приблизно о 13 год 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кухні за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, виник умисел на спричинення своїй матері ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 чисельні удари кулаками рук по голові, верхніх кінцівках та тулубі, в свою чергу ОСОБА_4 прикривалась від ударів руками. Таким чином, згідно висновку експерта № 24 від 27.01.2016 року, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 не менше шести ударів, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: припухлості в лівій скроневій області, крововиливу на лівому плечі та садна на тильній поверхні лівої кисті, які в свою чергу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі та суду повідомив, що дійсно 29.11.2015 року приблизно о 10:00 год. викрав у своєї матері, ОСОБА_4 мобільний телефон марки "Samsung GT 1200I". Крім цього, 26.01.2016 року приблизно о 13:00 год. в ході раптово виниклої сварки наніс своїй матері, ОСОБА_4 , легкі тілесні ушкодження. У скоєному щиросердно розкаюється і просить його суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, його вина в інкримінованих злочинах повністю підтверджується дослідженими матеріалами досудового розслідування.

29 лютого 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_5 буде призначено покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Угода містить наслідки її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків,злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визначення винуватості може ініціювати в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, та ч.1ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.471 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам потерпілого та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визначення винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити дану угоду про примирення. Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала та просить затвердити укладену між нею та ОСОБА_5 угоду, а прокурор не заперечував проти її затвердження між обвинуваченим та потерпілою.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, компрометуючих матеріалів відносно нього немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, вину визнав, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані ним збитки.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття ОСОБА_5 у скоєнні злочинів та активне сприяння слідству у розкритті злочинів .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілою цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.369,374,376,394,471,473,474 -476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 29 лютого 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області в порядку визначеному ст.394 КПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1
16.03.2016