Номер провадження: 11-кп/785/645/16
Номер справи місцевого суду: 502/2219/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2016 року про повернення відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернено обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2016 року обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернено обвинувальний акт керівнику Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено формулювання обвинувачення, від якого ОСОБА_7 має захищатися в суді, а також не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення по епізоду замаху на крадіжку. Крім того, відповідно до тексту обвинувального акту ОСОБА_7 не обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а їй тільки повідомлено про підозру у їх вчиненні. Відсутність висунутого особі обвинувачення перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

В апеляції прокурор вказує, що рішення суду про повернення обвинувального акту необґрунтоване і суперечить вимогам ст. 314 КПК України, оскільки, проведено у відсутності обвинуваченої і потерпілого, яким, окрім того, не було вручено пам`ятки про їх процесуальні права, у зв`язку з чим просить ухвалу суду скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляції, вивчивши судові матеріали та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, і скасування ухвали районного суду.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу вагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії».

Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому лише частково викладені фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування і дана правова кваліфікація кримінального правопорушення, однак в ньому відсутнє формулювання обвинувачення.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що в обвинувальному висновку прокурор стверджує про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, тоді як у обвинувальному акті має бути сформульовано обвинувачення, від якого особа має захищатися в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків.

Доводи апеляції прокурора про порушення судом прав обвинуваченого і потерпілого не можна визнати обґрунтованими, адже відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. В даному ж випадку позиція прокурора перешкоджає усуненню суттєвих недоліків обвинувального акту і призначення на його підставі судового розгляду. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що прокурору було відомо про тримання ОСОБА_7 під вартою по іншому кримінальному провадженню, однак суду такі відомості надані не були, а тривале затягування із усуненням зазначених недоліків обвинувального акту суперечить основним засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора і зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2016 року про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - без змін..
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2