Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Номер провадження: 1-кп/511/74/16
05 серпня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_8
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 1999 та 2014 року народження, працює інспектором прикордонного контролю ІНФОРМАЦІЯ_2 у спеціальному званні-прапорщик, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст.. 364 ч.1, 332 ч.3 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, у 2013 році перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) у званні прапорщика, одруженого, має на вихованні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2014 року народження, працює на АЗС «WOG» - «Кучурган», який проживає за адресою - АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_4 раніше засудженого вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 за ст..ст.332 ч.3, 364 ч.1КК України з призначенням покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна та зі штрафом 4250 гривень. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області вирок змінено та призначено додаткове покарання за ст.364 ч.1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 1 рік 6 місяців. Остаточно призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2011 року народження, працюючого за наймом у приватних осіб на ринку «7 кілометр», інваліда ІІІ групи, засудженого вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 за ст.332 ч.З КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області вирок змінено з виключенням посилання суду про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 ч.3 КК України,
ОСОБА_5 з травня 2013 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 призначена на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби (ВПС) «Степанівка» та старшою прикордонного наряду місцевого пункту пропуску «Розалівка».
Згідно посадової інструкції, затвердженої начальником ВПС «Степанівка», прапорщик ОСОБА_5 , яка є співробітником правоохоронного органу, повинна при несенні служби:
не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень;
не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на
виконання свої службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень;
здійснювати прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна;
запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України;
виявляти та затримувати осіб, які скоїли злочини та адміністративні правопорушення, протидія яким віднесена до компетенції Державної прикордонної служби України;
здійснювати самостійно або у взаємодії з представниками органів внутрішніх справ і Служби безпеки України в межах контрольованих прикордонних районів контролю за достиганням іноземцями та особами без громадянства, а також біженцями та особами, яким надано притулок в Україні, установлених правил перебування на її території;
здійснювати процесуальне оформлення правопорушень, віднесених законодавством України до компетенції Державної прикордонної служби України;
здійснювати перевірку у осіб, які прямують через державний кордон України, документів на право в`їзду в Україну або виїзду з України, здійснення в них відповідних відміток і у випадках, передбачених законодавством, тимчасове їх затримання або вилучення;
здійснювати контроль виконання режиму в пунктах пропуску через державний кордон;
з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України у осіб, які перепинають державний кордон;
заносити інформацію щодо контролю осіб і транспортних засобів, які перетинають державний кордон, із застосуванням інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт».
ОСОБА_5 , як інспектор прикордонної служби та старша прикордонної зміни несе відповідальність згідно з Законом України «Про державну службу», Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав порушення норм поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби, скоєння правопорушень та інших негативних проявив, вживання спиртних напоїв на службі.
Крім того, прапорщик ОСОБА_5 , як старша прикордонного наряду у місцевому пункті пропуску для автомобільного сполучення «Розалівка-Фрунзе (Нове)», визначеним як пункт пропуску через українсько-молдавський державний кордон та спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах, повинна дотримуватися вимог п.1 ст.10, п.п.1 ст.14 розділу 1 частини 2 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України за №1040 від 29.12.2009, а саме:
старший наряду несе повну відповідальність за охорону призначеної ділянки, точне виконання наказу на охорону державного кордону, дії і дисциплінарну підпорядкованих йому на період служби прикордонників;
під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби;
повинен виявляти і затримувати правопорушників, та доставляти їх до підрозділів відділу;
вносити відомості про осіб та транспортні засоби перетинання державного кордону України до комп`ютерної бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» ПТК АПК «Гарт-1/II».
Ігноруючи вищевказані положення, а також положення Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Постанови Кабінету Міністрів України «Про прикордонний режим» за №1147 від 27.07.1998, Положення про відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тимчасової технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та особистих речей громадян через державний кордон у місцевому пункті пропуску для автомобільного сполучення «Розалівка-Фрунзе (Нове)», затвердженої розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітник правоохоронного органу - Державної прикордонної служби прапорщик ОСОБА_5 в перших числах червня 2013 року на території Роздільнянського району Одеської області вступила зі знайомими їй мешканцями смт.Лиманське - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в злочинну змову, направлену на незаконне переправлення через державний кордон України в Республіку Молдова, а потім в зворотному напрямку громадянина України ОСОБА_9 , який не мав права перетинати державний кордон України в напрямку Республіки Молдова на місцевому прикордонному пункті пропуску «Розалівка», у зв`язку з відсутністю у нього закордонного паспорту, а також тим, що не проживав в прикордонному районі.
За незаконні переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України до Республіки Молдова та у зворотному напрямку вказані особи мали отримати грошову винагороду в розмірі 300 доларів США.
Згідно спільно розробленого плану ОСОБА_7 повинен був організувати доставку ОСОБА_9 з м.Одеси до смт. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, а потім доставити його до с.Степанівка, посадити в автомобіль громадянина Республіки Молдова ОСОБА_10 . В обов`язок останнього входило перевезення ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Молдова. Також ОСОБА_7 повинен отримати першу частину грошової винагороди від ОСОБА_9 та розподілити її між співучасниками.
ОСОБА_6 , згідно злочинного плану, повинен був за допомогою мобільного зв`язку керувати діями своїх спільників - ОСОБА_5 , яка несла службу на місцевому пункті пропуску «Розалівка» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ОСОБА_7 . На зворотному шляху ОСОБА_6 повинен був зустріти ОСОБА_9 та отримати від нього другу частину неправомірної грошової винагороди.
Старша прикордонного наряду у місцевому прикордонному пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відділу прикордонної служби (ВПС) « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 згідно цього злочинного плану повинна була забезпечити безперешкодне незаконне перетинання ОСОБА_9 лінії державного кордону України на територію Республіки Молдова в автомобілі під керуванням ОСОБА_11 .
Біля села Степанівка їх очікував ОСОБА_11 , який пересадив ОСОБА_9 до салону свого автомобіля «ВАЗ-2106», держномер молдавської реєстрації - НОМЕР_4 , після чого вони приблизно о 08 год. 15 хв. прибули до місцевого прикордонного пункту пропуску «Розалівка», де несла службу прапорщик ОСОБА_5 , яка заздалегідь була попереджена ОСОБА_6 про необхідність за неправомірну грошову винагороду пропустити через державний кордон України без документів громадянина України ОСОБА_9 .
Приблизно о 08 годині 18 хв. 06.06.2013 ОСОБА_5 , будучи старшою прикордонного наряду та використовуючи своє службове становище всупереч інтересів служби, з метою отримання неправомірної вигоди, виконуючи злочинну домовленість та не здійснюючи належний прикордонний контроль, шляхом дачі вказівки про відкривання шлагбауму безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_11 , та в салоні якого знаходився ОСОБА_9 , через лінію державного кордону України до території Республіки Молдова. При цьому вона навмисно не оглянула цей автомобіль та не дала для цього вказівку підлеглому інспектору прикордонної служби ОСОБА_12 , не перевірила документи у ОСОБА_9 , який не мав права перетинання кордону на цьому місцевому пункті пропуску. Крім того, ОСОБА_5 , нехтуючи своїми службовими обов`язками по охороні державного кордону України, навмисно не внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_9 до комп`ютерної бази даних «Гарт».
Отриману грошову винагороду ОСОБА_7 у подальшому розподілив між собою, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 .
Крім того, о 16 годині 27 хвилин 08.06.2013 ОСОБА_5 , будучи на службі на місцевому прикордонному пункті пропуску «Розалівка» та діючи за попередньою домовленістю зі своїми спільниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер С049АА під керуванням ОСОБА_11 , в салоні якого знаходився ОСОБА_9 через лінію державного кордону України. При цьому ОСОБА_5 внесла відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_9 до комп`ютерної бази даних «Гарт».
Після цього ОСОБА_11 доставив ОСОБА_9 в смт. Кучургани Роздільнянського району Одеської області, де останнього очікував ОСОБА_6 . Після чого останній отримав від ОСОБА_9 за безперешкодне переправлення його через державний кордон України з Республіки Молдова грошову винагороду в сумі 150 доларів США, що за курсом Національного банку України складало 1.198 грн. 95 коп., яку в подальшому ОСОБА_7 розподілив між собою, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 .
Співробітник правоохоронного органу, в спеціальному званні прапорщика ОСОБА_5 своїми навмисними діями спричинила істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам України, які полягають в забезпеченні охорони її суверенітету, недоторканості та цілісності державних кордонів, а також підриві авторитету та престижу органів Державної прикордонної служби України.
Обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.1, 332 ч.3 КК України визнала повністю, покаялася, повністю підтвердила фактичні обставини справи і суду пояснила, що на початку червня 2013 року їй зателефонував її знайомий ОСОБА_6 , який попросив допомогти переправити через Державний кордон України в Республіку Молдова і у зворотному напрямку одного чоловіка. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що вести цю особу буде таксист з Молдови, якого вона добре знає, на своєму автомобілі ВАЗ 2106, оскількі він по декілька разів на день перетинає державний кордон. Також ОСОБА_13 запропонував їй грошову винагороду - 200 гривень, яку повинен був їй надати водій автомобілю - ОСОБА_11 . Вона погодилася на таку пропозицію ОСОБА_13 із-за свого тяжкого матеріального становища. В телефоній розмові вони домовилися про дату перевезення цієї особи, а саме домовилися, щоб він перетинав кордон, коли вона буде на зміні. Так, 6 червня 2013 року вона була старшою прикордонного наряду, коли вона побачила автомобіль«ВАЗ-2106», держномер С049АА, яким керував ОСОБА_11 , то вона зрозуміла, що в ньому знаходиться особа про яку з нею домовлявся ОСОБА_14 . Вона дала вказівку про відкривання шлагбауму і безперешкодно пропустила автомобіль «ВАЗ-2106», держномер С049АА, яким керував ОСОБА_11 , та в салоні якого знаходився ОСОБА_9 , через лінію Державного кордону України до території Республіки Молдова. При цьому вона навмисно не оглянула цей автомобіль та не дала для цього вказівку підлеглому інспектору прикордонної служби, не перевірила документи у ОСОБА_9 , який не мав права перетинати кордону на цьому місцевому пункті пропуску. Також, вона не внесла відомості, щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_9 до комп`ютерної бази даних «Гарт». Потім 08 червня 2013 року, коли вона також була черговою, вона пропустила цей же автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_9 в зворотному напрямку. Вона розуміє, що порушила Закон та свої посадові інструкції, відноситься до свого вчинку з осудом, дуже жалкує, оскільки її вчинок має негативні наслідки,як для неї, так і для її сім`ї. Просить врахувати її каяття та характеристики її особи при призначенні покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що наприкінці травня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_15 і запитав, чи не має він можливості переправити через державний кордон України в Молдову особу без документів, туди та в зворотньому напрямку, на що він сказав, що спробує домовитися зі знайомою на погранзаставі. Він зателефонував ОСОБА_16 і запитав її, чи має вона таку можливість. Коли він домовився із ОСОБА_17 і вони визначили дати 6 червня та 8 червня 2013 року, він зателефонував ОСОБА_18 , і вони почали розробляти спільний план, про який зазначено в обвинувальному акті. Так, 06 червня 2013 року, згідно їхньої домовленності, приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_7 , зустрівся з ОСОБА_9 , в смт.Кучургани та доставив його до с.Степанівка. Біля села Степанівка їх очікував ОСОБА_11 , який пересадив ОСОБА_9 до салону свого автомобіля, після чого вони приблизно о 08 год. 15 хв. прибули до місцевого прикордонного пункту пропуску «Розалівка», де несла службу ОСОБА_5 , з якою він особисто зазделегіть домовився. Потім 08 червня 2013 року, коли водій ОСОБА_11 доставив ОСОБА_9 в обратному напрямку в смт. Кучургани Роздільнянського району і Власова пропустила його через державний кордон , він зустрів ОСОБА_9 від якого отримав за безперешкодне переправлення його через державний кордон України з Республіки Молдова грошову винагороду в сумі 150 доларів США. В своїх показах обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що погодився на пропозицію переправити незаконно особу через державний кордон України тільки із-за тяжкого матеріального становища. Просить врахувати його каяття та характеристики його особи при призначенні покарання та суворо його не наказувати. Також зазначив, що до скасування попереднього вироку по даній справі він рік перебував на обліку в КВІ та умов відбування покарання не порушував.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду надав покази повністю ідентичні показам обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і також зазначив суду, що скоїв цей злочин тільки із-за тяжкого матеріального становища. Просив врахувати його каяття та характеристики його особи при призначенні покарання та суворо його не наказувати. Також зазначив, що до скасування попереднього вироку по даній справі він рік перебував на обліку в КВІ та умов відбування покарання не порушував.
Таким чином показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не оспорюють.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведених злочинах, а також враховуючи думку всіх учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, а її дії правильно кваліфіковані за ст. 364 ч.1 КК України, як зловживання службовим становищем, вчинене умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам та ст.. 332 ч.3 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.
Також суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ст.332 ч.3 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є скоєння злочину групою осіб за попередньою змовою.
При призначенні покарання ОСОБА_5 відповідно до положень п.п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вимог статей 65-67 КК України, судом досліджено дані про її особу, яка позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, склад сім`ї, наявність на утриманні двох дітей, батьків пенсіонерів, тяжкий матеріальний стан та враховано, що остання сприяла розкриттю злочину.
З урахуванням особистості обвинуваченої ОСОБА_5 та приймаючи до уваги,що по справі є декілька пом`якшуючих її покарання обставин, а також враховуючи відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої дію ст.69 КК України, шляхом призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, як основного так і додаткового за ч.3 ст.332 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 народила дитину сина ОСОБА_19 та з 01.03.2014 року перебуває у відпустці у зв`язку із народженням дитини та доглядом за нею до трьох років.За таких обставин суд, відповідно до ст.58 КК України не може застосувати до обвинуваченої покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням з її грошового забезпечення відсотків у дохід держави, також враховуючи те, що згідно ст.10, ст.14 Закону України «Про державну прикордонну службу» військовослужбовці Державної прикордонної служби України, яких притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, пов`язаного з порушенням обмежень, передбачених законом України «Про засади запобігання і протидії корупції (3206-17) або кримінальні правопорушення, підлягають звільненню зі служби. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.57,ст.60, ст.61 КК України покарання у виді виправних робіт, арешту та обмеження волі не може бути застосовано до жінок, що мають дитину віком до 7 (семи) років. З цих підстав ОСОБА_5 не може бути призначено жодне з основних покарань за санкцією ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону №3207-УІ (3207-17) від 07.04.2011 року). Положеннями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначено, що суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за який засуджується особа, передбачено лише такі покарання які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. За таких обставин суд повинен, при постановленні обвинувального вироку, звільнити засуджену від покарання за ч.1 ст.364 КК України.
Отже, при призначенні покарання ОСОБА_5 за ст.332 ч.3 КК України суд вбачає за можливе застосувати ст.69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті у вигляді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах на певний строк, застосувавши до обвинуваченої ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням. Від покарання за ч.1 ст.364 КК України обвинувачену звільнити на підставі ст.48, ст.74 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні трьоє дітей, двоє з яких - неповнолітні, має на утриманні матір - інваліда третьої групи, злочин скоїв в силу тяжкого матеріального становища.
Обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, має позитивні характеристики по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей., є інвалідом 3 групи (а.с.55), злочин скоїв в силу тяжкого матеріального становища.
З урахуванням особистості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також приймаючи до уваги, що по справі є декілька пом`якшувальних їх покарання обставин, а також враховуючи відсутність тяжких наслідків, суд вважає можливим до призначеного покарання, застосувати дію ст.69 КК України, шляхом призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом як основного так і додаткового.
Тому при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст.66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченими, щире каяття у вчиненому, вчинення злочину в силу тяжкого матеріального становища, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та можливим звільнити їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України. При цьому суд враховує, що за попереднім вироком місцевого суду від 18.02.2015 року, вказані особи перебували на обліку у КВІ та умов відбування покарання не порушували, сумлінно виконували покладені на них судом обов`язки більше року, як вбачається із довідки КВІ, наданої суду.
Також судом встановлено, що злочин по даній справі ОСОБА_6 вчинив до винесення вироку від 13.06.2014 року, яким він засуджений Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 332 ч.3 КК України з застосуванням ст..69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна, за ст.. 364 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки та зі штрафом у сумі 4250грн. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна та зі штрафом у сумі 4250 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 вирок змінено та призначено додаткове покарання за ч.1 ст.364 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 1 рік 6 місяців. Остаточно призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Тому йому належить призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинання покарань.
Також судом встановлено, що злочин по даній справі ОСОБА_7 вчинив до винесення вироку від 13.06.2014 року, яким вони засуджені Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 332 ч.3 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна, за ст..364 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки та зі штрафом у сумі 4250грн. Ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 вирок змінено з виключенням додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки. засуджено до основної міри покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Тому йому належить призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши при цьому принцип поглинання покарань.
Конфіскацію майна, як додаткове покарання, до засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - не застосовувати за правилами ст.77 КК України.
Цивільні позови по справі не заявлялися.
Речові докази по справі не приєднувалися.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.1, 332 ч.3 КК України і призначити їй за ст.. 332 ч.3 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки та без конфіскації майна, в порядку ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки, звільнити засуджену від покарання за ч.1 ст.364 КК України на підставі ст.48, ст.74 КК України.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів по даному вироку та вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 року та ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 2 роки, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів по даному вироку та вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2014 року та ухвалою колегії апеляційного суду Одеської області від 31.07.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 . А покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Конфіскацію майна, як додаткове покарання, до засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - не застосовувати за правилами ст.77 КК України.
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , судові витрати по 3950грн. ( акт №6453/08 3312 грн.00 коп.; акт №7039/23 3827 грн.20 коп.; акт №628/23 4710 грн. 40 коп.) на користь держави.
Запобіжний захід до засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом не обирався..
Лазерні компакт диски залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1