Провадження № 1-о/592/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.09.2014 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, не одружений, працював водієм у ПП ОСОБА_8 , проживав в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимий

- 05.09.1997 року був засуджений Сумським районним судом Сумської області за ст.ст. 81 ч.3, 44, 46-1 КК України (1960 року) до 1-го року позбавлення волі з відстроченням виконання вироку на 1 рік;
- 23.03.1999 року був засуджений Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст. 142 ч.2, 43 КК України (1960 року) до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнився 10.04.2004 року в зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 22.09.2009 року був засуджений Зарічним районним судом м. Суми за ст. 291 КК України до 2-х років 6-ти місяців обмеження волі, звільнився 22.12.2010 року умовно-достроково на підставі постанови Конотопського районного суду Сумської області від 14.12.2010 року на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 13 днів;
- 31.10.2013 року був засуджений Зарічним районним судом м. Суми за ст. 189 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;
визнаний винним у скоєнні злочину за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 18.11.2014 року вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.09.2014 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.09.2014 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за скоєння злочину за ч.1 ст.121 КК України за наступних обставин:

20.11.2012 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходився в автомобілі марки Део «Сенс», державний номер НОМЕР_1 , який стояв біля автомобільної площадки автовокзалу м. Суми, що розташований за адресою м. Суми вул. Баумана, 40. В цей час до вказаної стоянки на таксі приїхав раніше знайомий ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , який підійшов до автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_7 та запитав у останнього про те, як відбувається ремонт належного йому автомобіля ВАЗ 21112 державний номер НОМЕР_2 , яким раніше користувався ОСОБА_7 , але через дорожньо-транспортну пригоду пошкодив його. Почувши вказане запитання ОСОБА_7 попросив ОСОБА_5 не чіпати його, але останній сказав ОСОБА_7 , що нікуди не відійде від нього. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, дістав належний йому револьвер марки STALKER 4.5 калібру 4 mm Flobert, який згідно висновку експерта № 163 від 18.06.2013 року до категорії вогнепальної зброї не відноситься та здійснив постріл через вікно автомобіля, в результаті якого ОСОБА_7 пошкодив скло вікна автомобіля в якому він знаходився. В подальшому ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та здійснив до 9 пострілів в напрямку ОСОБА_5 , одним з пострілів він влучив ОСОБА_5 в область лівої стопи, а іншим пострілом влучив в праву поперекову область, чим спричинив проникаюче поранення правої нирки. Згідно висновку експерта № 268 від 07.03.2013 року тілесні ушкодження у вигляді пошкодження в області лівої стопи кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої нирки кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_7 сів до автомобіля марки Део «Сенс», державний номер НОМЕР_1 та поїхав у невідомому напрямку, залишивши місце скоєння злочину.
У поданій заяві про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м.Суми за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 зазначає, що під час судового розгляду залишився не доведений склад злочину за ч.1 ст.121 КК України (відсутня об`єктивна сторона складу злочину, недоведений умисел, застосовані норми кримінального закону, який не підлягає застосуванню). В ході судового розгляду не були встановлені обставини: в якому саме стані алкогольного сп`яніння перебував потерпілий на момент події, чи міг потерпілий в той час адекватно сприймати навколишнє середовище та чи був потерпілий агресивно налаштований; не було встановлено особу диспетчера служби таксі, з яким він розмовляв по рації в той момент, коли ОСОБА_5 скоїв напад на нього, хоча диспетчер чув по рації, що саме відбувалося в автомобілі. Не було перевірено факту виклику ним охорони. Висновок суду про те, що його дії були спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не відповідає фактичним обставинам справи. Метою його дій було не нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а попередження дій ОСОБА_5 , захист від потерпілого. Матеріали кримінального провадження не містять інформації про те, яким чином потерпілий розмовляв з ним, стоячи біля автомобіля, якщо йому прийшлося здійснювати постріли, перебуваючи в автомобілі, через зачинене скло, при чому кулею розбити скло, стріляючи з револьвера, який не є вогнепальною зброєю та поранити потерпілого. Умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому в ході судового розгляду не встановлено та не доведено. Засуджуючи за ч.1 ст.121 КК України судом був невірно застосований закон про кримінальну відповідальність не було застосовано норми закону, а саме ст.128 КК України, тобто нанесення тяжкого тілесного ушкодження з необережності, враховуючи положення закону про перевищення меж необхідної оборони.

За вищенаведеним обгрунтуванням ОСОБА_7 просить переглянути вирок суду щодо нього за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав заяву з зазначених підстав. Захисник підтримав позицію ОСОБА_7 , вважає, що ОСОБА_7 має бути виправданий за ч.1 ст.121 КК України. При розгляді кримінального провадження не було встановлено, де саме перебував потерпілий протягом чотирьох годин до моменту зустрічі з ОСОБА_7 , оскільки свідок ОСОБА_9 підвозив потерпілого о 23год. Вважає, що не встановлено під час судового розгляду, що саме з револьвера, який належить ОСОБА_7 , було спричинене проникаюче поранення правої нирки.

Прокурор вважає, що заява ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки в ході судового розгляду справи не встановлені ті обставини, що могли б бути підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами. Вирок суду є законний і обґрунтований.

Представник потерпілого пояснив, що жодна із обставин, наведених ОСОБА_7 в заяві, не є ново виявленою. Всі обставини щодо скоєння злочину досконало, в повному обсязі досліджені під час розгляду кримінального провадження. Просить в задоволенні заяви відмовити.

Суд вважає, що заява ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення у кримінальних справах, й зокрема, вироки, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами вичерпно тільки на тих підставах, які наведені у пунктах 1-5 ч. 2 цієї статті Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 459 КПК України до нововиявлених обставин відносяться :

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими є такі обставини ( як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам.

Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували і не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_5 з 2010 року. ОСОБА_5 надав йому в оренду автомобіль ВАЗ-21112 д.н. НОМЕР_3 і він працював у ОСОБА_5 на цьому автомобілі в режимі таксі. Влітку 2012 року автомобіль потрапив у ДТП, він ремонтував автомобіль за свої кошти, передавав кошти потерпілому за ремонт. На той час, 20.11.2012 року, він працював в службі таксі, стояв на автовокзалі на стоянці і записував, кого підвозити до маршрутки. Несподівано відчинилися двері його автомобіля і йому почали наносити удари. Він не знав, хто наносить удари. Він схопив револьвер, вискочив з автомобіля та вистрілив між собою та потерпілим в асфальт. Потім побачив, що це був раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Коли йому наносилися удари, він викликав охорону, але потім дав відбій щодо виклику охорони. Він намагався розмовляти з ОСОБА_5 , який був налаштований агресивно. ОСОБА_5 став підходити лівим боком і щось діставати з внутрішньої кишені куртки. Він зробив другий постріл між собою та ОСОБА_10 , ближче до ОСОБА_5 і попав в ногу потерпілого. Згодом ОСОБА_5 пішов до автомобіля, на якому приїхав, а він в той час намагався поїхати, але не встиг завести автомобіль. ОСОБА_5 підбіг, рукою розбив скло. Він вийшов з автомобіля і ОСОБА_5 наніс йому удар рукою в обличчя. У нього потемніло в очах, він став присідати і вистрілив, куди саме не знає, не виключає, що попав в ОСОБА_5 . Він завів автомобіль, почав їхати, ОСОБА_5 гнався за ним. Коли саме він звернувся до лікувального закладу, не пам`ятає. З пояснень ОСОБА_7 та досліджених доказів вбачається, що до міліції останній не звертався.

В суді потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_7 брав у нього автомобіль ВАЗ-21112 універсал і розбив його, пообіцяв, що відремонтує. Автомобіль відремонтували, але він автомобіль не зміг забрати, автомобіль зник з СТО. Він зателефонував ОСОБА_7 та запитав про автомобіль, останній йому не повідомив, де автомобіль, сказав, що автомобіль можна легко продати. Згодом ОСОБА_7 перестав відповідати на телефонні дзвінки. 20.11.2012 року ввечері він дізнався, що ОСОБА_7 був в районі автовокзалу. Він поїхав на автовокзал, підійшов до автомобіля, у якому був ОСОБА_7 , постукав у вікно автомобіля, ОСОБА_7 вікно привідкрив десь на 10 см. Він розмовляв з ОСОБА_7 , коли останній поверне автомобіль. ОСОБА_7 дістав пістолет. Перший постріл був у вікно автомобіля, посипалося скло, хоча ОСОБА_7 цілився в нього. Він почав обтрушувати скло. В той час ОСОБА_7 вийшов з автомобіля і вистрілив в асфальт. Знову декілька пострілів ОСОБА_7 здійснив в нього. ОСОБА_7 попав йому в ногу. Він прохав ОСОБА_7 викликати «швидку допомогу». ОСОБА_7 обійшов ззаду та зробив ще декілька пострілів. Було близько 5-6 пострілів, може й більше, точну кількість не пам`ятає, цілився ОСОБА_7 прямо в нього. Попав йому в ногу та в праву нирку. Стосовно місця знаходження автомобіля, пояснив, що автомобіль йому ОСОБА_11 не повернув, автомобіль знайшли працівники міліції на стоянці по вул.Ковпака,4 в м.Суми уже після 20.11.2012 року.

Обставину щодо перебування в стані сп`яніння не заперечував потерпілий ОСОБА_5 , зазначив, що був трохи випивши на час цих подій. Під час допиту як потерпілого при розгляді кримінального провадження ОСОБА_5 пояснював, що за три години до події вживав горілку, близько 125 гр, пиво. Будь-яких неправомірних дій з його сторони щодо ОСОБА_7 не було. Щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку за ново виявленими обставинами заперечує.

ОСОБА_7 було заявлено клопотання про допит як свідка ОСОБА_11 , який ремонтував автомобіль.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 пояснив, що він ремонтував автомобіль ВАЗ-21112 в гаражу, потерпілий йому телефонував і знав, де знаходиться автомобіль. ОСОБА_5 зателефонував йому і сказав, щоб поставив автомобіль на стоянці, щоб не знав ОСОБА_7 . ОСОБА_7 розрахувався з ним за запчастини, але повинен був заплатити за роботу 2500грн. Автомобіль йому приганяв ОСОБА_7 .

З матеріалів кримінального провадження №000817 від 25.01.2013 року, вбачається, що 24.01.2013 року з заявою до Сумського відділу міліції звернувся ОСОБА_12 щодо неправомірного заволодіння його автомобілем ВАЗ 21112 д.н. НОМЕР_3 . З допиту свідка ОСОБА_11 в матеріалах цього кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 просив ОСОБА_11 поставити автомобіль на стоянку, щоб не знав ОСОБА_7 . Він поставив автомобіль на стоянці, візуальне розташування якої він знає. Де стоїть автомобіль, ОСОБА_5 не знає. Саме за участю ОСОБА_11 проводився огляд місця події 13.03.2013 року по вул.Ковпака, 4 в м.Суми і був вилучений автомобіль ВАЗ 21112 д.н. НОМЕР_3 і переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 (а.с.28-29, 30-38 матеріалів кримінального провадження №000817).

Отже, з цих доказів вбачається, що потерпілому ОСОБА_5 було відомо про здійснення ремонту автомобіля ОСОБА_11 , і де автомобіль був під час ремонту, але не було відомо, де знаходився автомобіль після ремонту. Лише 13.03.2013 року автомобіль був переданий потерпілому.

Так, у вироку суду були встановлені обставини скоєння злочину, досліджені докази, зокрема показання обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . Досліджені письмові та речові докази:
- протокол огляду місця події від 20.11.2012 року, відповідно до якого з приміщення палати № 5 КЗ СОКЛ була вилучена чоловіча куртка чорного кольору ( а.с. 28 т.1 ); протокол огляду місця події від 20.11.2012 року, відповідно до якого з приміщення палати № 7 КЗ СОКЛ були вилучені: марлевий відрізок з металевою кулькою ( а.с. 36 т.1 );

- речовий доказ марлевий відрізок з кулею, вилученими за протоколом огляду місця події, приміщення палати № 7 КЗ СОКЛ 20.11.2012 року (а.с. 36, 43 т.1);

- речовий доказ - куртка, вилучена у ОСОБА_5 під час огляду місця події від 20.11.2012 року з пошкодженням отвором округлої форми діаметром 0,5 см на задній центральній частині (а.с. 28, 34 т.1);
- речовий доказ револьвер «Stalker 4.5» калібру 4mm Flobert № НОМЕР_4 , вилучений під час огляду місця події від 10.12.2012 року (а.с. 65, 72 т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2013 року за участі потерпілого ОСОБА_5 під час, якого потерпілим продемонстровано механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 44 т.1);

- висновок судово-медичної експертизи № 268 від 07.03.2013 року, згідно якої ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні СОКЛ з 20.11.2012 року по 30.11.2012 року з діагнозом: «Вогнепальне проникаюче поранення правої поперекової ділянки, правої нирки. Інородне тіло правої нирки. Інородне тіло лівої стопи. Вогнепальне поранення». Могли утворитись в результаті двох пострілів з пневматичної зброї в праву поперекову ділянку та в ділянку лівої стопи. Описані ушкодження не несуть в собі ідентифікуючі ознаки травмуючого предмета. Зазначені ушкодження у виді проникаючого поранення правої нирки являлись небезпечними для життя та по цій ознаці відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження в ділянці лівої стопи кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Описані ушкодження могли утворитися в строк, вказаний у постанові, що підтверджується медичною документацією (а.с. 53 т.1);

- виписний епікриз до історії хвороби № 18205 ОСОБА_5 , який знаходився на лікуванні в урологічному відділенні КЗ СОКЛ в період з 20.11.2012 року по 30.11.2012 року (а.с. 63 т.1);

- протокол огляду місця події від 10.12.2012 року, відповідно до якого в приміщенні службового кабінету № 464 Ковпаківського РВ СМУ УМВС України в Сумській області виявлено та вилучено у ОСОБА_7 пістолет чорного кольору написом «Stalker» № НОМЕР_5 (а.с. 65 т.1);

- товарний чек № 21 від 09.09.2012 року СПД ОСОБА_20 щодо придбання ОСОБА_7 револьвера «Stalker» № 0312-018921 ціною 940 грн.00 коп. (а.с. 67 т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.08.2013 року за участі ОСОБА_7 за участі експерта ОСОБА_21 , відповідно до якого ОСОБА_7 продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 96 т.1);

- висновок судово-медичної експертизи № 1486 від 06.09.2013 року, згідно якої при огляді ОСОБА_7 лікарем нейрохірургом СОКЛ 21.11.2012 року в 20.05 год. Встановлено діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забиття спинки носа». Під час проведення слідчого експеримента ОСОБА_7 продемонстрував, як йому наносились удари в ділянку шиї обох ніг, в ділянку лоба, однак механізм утворення ушкоджень в ділянці носа не був продемонстрований під час проведення слідчого експерименту (а.с. 95 т.1);

- акт судово-психіатричного експерта № 86 від 13.03.2014 року, згідно якого на даний час ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_7 на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру е потребує (а.с. 171 т.1);

- довідка завідуючого урологічним відділенням КЗ СОКЛ ОСОБА_19 , відповідно до якої ОСОБА_5 поступив в урологічне відділення 20.11.2012 року в 6.45 год, обстежений, прооперований в 9.50 год. люботомія, нефротомія, вилучення стороннього тіла з правої нирки. Діагноз після операції: Вогнепальне поранення правої поперекової ділянки, правої нирки. Стороннє тіло правої нирки;

- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 18205 КЗ СОКЛ з датою госпіталізації 20.11.2012 року та проведеним лікуванням;

- висновок експерта від 06.09.2013 року № 200, згідно якого куля, вилучена в приміщенні СОКЛ за адресою м. Суми вул. Троїцька, 48, за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , які завдав ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Баумана в м. Суми, 20.11.2012 року, є кулею до патрону Флобера калібру 4 мм, призначеною для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) (а.с. 41 т.1);

- висновок експерта від 18.06.2013 року № 163, згідно якого револьвер «Stalker 4.5» калібру 4mm НОМЕР_6 , вилучений 10.12.2012 року у ОСОБА_7 , до категорії вогнепальної зброї не відноситься й призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4 мм поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ). Револьвер придатний до стрільби патронами Флобера калібру 4 мм. Вироблений промисловим способом (а.с. 69 т.1). Отже, висновками експертиз підтверджено, що саме куля, вилучена в приміщенні СОКЛ за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діаметром 4,5 мм є кулею до патрону Флобера калібру 4 мм, револьвер «Stalker 4.5» калібру 4mm НОМЕР_6 , вилучений 10.12.2012 року у ОСОБА_7 , придатний до стрільби патронами Флобера калібру 4 мм. Відповідно, саме з револьверу «Stalker 4.5» ОСОБА_7 були здійснені постріли в напрямку ОСОБА_5 і заподіяні останньому легке тілесне ушкодження в область лівої стопи та тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої нирки. Під час розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_17 демонстрував розмір кулі, вилученої в палаті потерпілого, розміром приблизно 0,5 см.

Стосовно показань свідка ОСОБА_9 , то з вироку суду вбачається, що ОСОБА_9 підвозив потерпілого ОСОБА_5 від вул.Набережної р.Стрілки вже після 23год., точного часу не пам`ятає, до автовокзалу. Отже, ОСОБА_9 не пам`ятає точний час, він не вказував, що підвозив потерпілого о 23год. Засудженим ОСОБА_7 та його захисником не заявлялось клопотання про допит свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_9 під час перегляду вироку суду та не висловлювались сумніви щодо їх показань.

Наявність конфлікту між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з приводу ремонту автомобіля, повернення автомобіля не впливає на правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України. Судом першої інстанції при ухваленні вироку було виключено з обвинувачення, що в момент конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на завдання ОСОБА_12 саме тяжких тілесних ушкоджень. Умисел ОСОБА_7 був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 . У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяно.

Доводи обвинуваченого щодо нанесення йому потерпілим тілесних ушкоджень та його дій, спрямованих на захист, підтвердження не знайшли. ОСОБА_7 звернувся до ургентного нейрохірурга СОКЛ 21.11.2012 року о 20год.05хв.,після спливу більше ніж доби від подій 20.11.2012 року, що підтверджується довідкою № 5062 КЗ СОКЛ ( а.с. 74 т.1), витягом з журналу прийому амбулаторних хворих ургентним нейрохірургом СОКЛ (а.с. 78 т.1 ), висновком експерта №269 від 05.03.2013 року (а.с.76 т.1). Об`єктивні дані, які б підтверджувались доказами про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_5 відсутні.

З відповідною заявою до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відносно нього ОСОБА_5 . ОСОБА_7 не звертався.

Пояснення ОСОБА_7 , що не перевірено судом, як він міг стріляти через зачинене вікно автомобіля з револьвера і поранити потерпілого (потерпілий зі слів ОСОБА_7 зазначав про поріз руки) не мають значення при розгляді кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 здійснював постріли в напрямку ОСОБА_5 , внаслідок яких влучив потерпілому в область лівої стопи та в праву поперекову область, коли уже вийшов з автомобіля. При наданні пояснень потерпілим при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, а також при перегляді вироку за нововиявленими обставинами, потерпілий ОСОБА_5 не зазначав про поріз руки, в медичній документації ці дані не зафіксовано.

Посилання ОСОБА_7 на існування доказів, а саме встановлення особи диспетчера, з яким він розмовляв по рації на час цих подій, перевірка виклику охорони, не можуть бути перевірені судом. Згідно з інформацією Служби «Еліт-таксі» 1589 дані щодо працівників, які працювали в 2012 році, зокрема 20.11.2012 року не збереглися (а.с.145 т.2). Відомості щодо виклику охорони не можуть бути надані Управлінням поліції охорони в Сумській області у зв`язку з закінченням строку їх зберігання (а.с.154 т.2).

В той же час згідно з ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження і сторона захисту: обвинувачений, засуджений, їх захисники здійснюють збирання доказів шляхом витребування документів, відомостей, ініціювання проведення слідчих дій, інших процесуальних дій.

Ддоказів засуджений та захисник суду не надали.

Отже, засуджений ОСОБА_7 , його захисник повинні довести, що існують інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таких обставин засуджений ОСОБА_7 та його захисник суду не довели.

Отже, вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується належними, допустимими, достовірними доказами.

Таким чином, заява ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично містить доводи засудженого про незгоду з доказами, на яких ґрунтується вирок Ковпаківського районного суду міста Суми і не містить тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд вироку за ново виявленими обставинами.
З врахуванням викладеного, заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.09.2014 року задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 459,460,462,466, 467 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.09.2014 року залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1