Справа 350/1671/15-к
Номер провадження 1-кп/350/10/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року смт.Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 жовтня 2015 року за № 00283, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Креховичі, жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, відповідно до статті 89 КК України вважається таким, що не має судимості, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4
та представника потерпілої юридичної особи ПП «Тис» ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин вчинено за наступних обставин.

02 жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території колишнього заводу по виготовленню мінеральної води «Карпатка», що належить ПП «Тис» та знаходиться у АДРЕСА_2 , побачив перед недобудованим адміністративним приміщенням металобрухт та інші металеві вироби і вирішив їх викрасти.

З цією метою обвинувачений ОСОБА_3 замовив для надання послуг перевезення автомобіль «Мерседес-спрінтер 316» під керуванням жителя м. Калуш ОСОБА_6 , та попросив свого знайомого ОСОБА_7 допомоги завантажити металобрухт для подальшого перевезення, не повідомивши їх, що металобрухт крадений.

Вказаного дня приблизно о 19 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 прийшли на територію ПП «Тис» та завантажили металобрухт в автомобіль. Отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, обвинувачений на автомобілі направився у с. Голинь, Калуського району для реалізації металобрухту.

Своїми неправомірними діями обвинувачений заподіяв приватному підприємству «Тис» матеріальну шкоду на загальну суму 4380 гривень.

Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений визнав повністю та пояснив, що злочин ним вчинено при викладених вище обставинах. 02 жовтня 2015 року він зайшов на територію колишнього заводу мінеральних вод де побачив металобрухт та вирішив його викрасти. Для цього він попросив свого знайомого ОСОБА_7 допомогти йому завантажити металобрухт та найняв ОСОБА_6 , щоб транспортувати викрадене на пункт прийому брухту. При цьому вказаним особам він не повідомив, що метал буде красти. Під час вивезення викраденого металобрухту у Калуський район, де мав намір його продати, був затриманий працівниками міліції. Викрадене він повністю повернув потерпілому підприємству. На даний час щиро розкаюється у вчиненому. Запевняє, що більше не буде вчиняти злочинів.

Суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_3 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення злочину, їх добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченго. Йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що він вчинив злочин середньої тяжкості та особу винного, те що до кримінальної відповідальності він притягається не вперше, однак позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає, а обставинами, що пом`якшують покарання визнає його щире розкаяння у вчиненому та сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому підприємству, враховує думку представника підприємства щодо пом`якшення покарання та матеріальне становище обвинуваченого - те що він не має постійної роботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України у виді громадських робіт.
Долю речових доказів суд врішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368 - 369, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання - 200 годин громадських робіт.
Речовий доказ по справі металобрухт, який знаходиться на відповідальному зберіганні у директора приватного підприємстві «Тис» ОСОБА_8 , залишити потерпілому підприємству.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1