Справа № 640/3523/16-к
н/п 1-кс/640/1919/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника
власника майна - ОСОБА_3 ,

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 11 лютого 2016 року о 17 годині 30 хвилин за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, сталося зіткнення автомобіля "Шевролет Лачетті" р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 , та автомобіля "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в результаті чого водії та пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.
Будучи допитаний водій автомобіля "Шевролет Авео" ОСОБА_10 , 1976 р.н., пояснив, що рухаючись по "Білгородському шосе" в м. Харкові, не впорався із керуванням, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем "Шевролет Лачетті". Крім того ОСОБА_6 вказав, що алкогольні напої він не вживав.
Крім того в ході досудового розслідування встановлено, що пасажир автомобіля "Шевролет Лачетті" ОСОБА_8 , 2004 р.н., отримала відкритий перелом великогомілкової кістки, та закритий перелом гомілки зі зсувом.
29 лютого 2016 року був проведений огляд транспортного засобу - автомобіля "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , на якому були виявлені наступні механічні пошкодження: повна деформація передньої частини автомобіля, деформація правої передньої двері, руйнування лобового скла, деформація правої частини криши, деформація рульового колеса, зміщені і деформовані педалі. Дані пошкодження мають велике значення для встановлення механізму ДТП, тому в разі повернення автомобіля його власникові, дані сліди можуть бути втрачені.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, з метою з`ясування, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди, та в подальшому буде потрібний для проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Згідно із вимогами ст.100 КПК України та п.20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу автомобіль "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яки мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його водія ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 - у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого автомобіля, але просив передати його власнику майна - ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на автомобіль «Шевролет Авео» р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_3 , шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Зберігати автомобіль "Шевролет Авео" р.н. НОМЕР_1 на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенковський, 28.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1