Ухвала іменем україни 16 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 2038,10 грн процесуальних витрат.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року на телефон марки «Самсунг», сім картку мобільного оператора зв`язку МТС, яка знаходиться у вказаному телефоні, гротові кошти в сумі 81 грн, які були вилучені у ОСОБА_6 скасовано.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, 03 лютого 2014 року о 17 год, ОСОБА_6 в м. Мукачево по вул. Матросова, неподалік будинку №28, що є місцем масового перебування громадян, під час проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфетамін», шляхом продажу за 800 грн, незаконно збув громадянину під вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 , медичний шприц, всередині якого знаходилась кристалічна речовина, білого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області за №18/46 від 04 лютого 2014 року містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,0839 г.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, з метою збуту психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, в місцях масового перебування громадян.

У зв`язку з тим, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу, суд першої інстанції виключив з обвинувачення ОСОБА_6 епізод про збут ним 25 січня 2014 року в м. Мукачево по вул. Духновича легендованій особі ОСОБА_7 за 500 грн психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетаміну вагою 0,0520 г як такий, що не знайшов свого підтвердження в суді.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасовано, кримінальне провадження закрито за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді застави скасовано.

Заставу в розмірі 25000 грн повернуто ОСОБА_6 .

Процесуальні виграти в розмірі 2038,10 грн віднесено в рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року на телефон марки «Самсунг», сім картку мобільного оператора зв`язку МТС, яка знаходиться у вказаному телефоні, гротові кошти в сумі 81 грн, які були вилучені у ОСОБА_6 скасовано.

Вирішено питання про речові докази.

Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що обвинувачуючи ОСОБА_6 у придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також їх збут у місцях масового пересування громадян, орган досудового розслідування в обвинувальному акті, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не виклав фактичних обставин та формулювання обвинувачення у цих кримінальних правопорушеннях. Суд на ці обставини уваги не звернув і у вироку, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення, форми вини і мотивів цих кримінальних правопорушень. Тобто безпідставно визнав дану особу винною у придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропної речовини в місцях масового перебування громадян.

При цьому, прокурором в апеляційному суді не надано жодного доказу, який би спростував версію ОСОБА_6 про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, а з досліджених доказів інкримінований обвинуваченому склад кримінального правопорушення не вбачається.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням цим судом закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування наведеного вказує, що суд апеляційної інстанції оцінив усі докази в їх сукупності та дав їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, обґрунтовуючи свої висновки, тим самим порушив вимоги п.16 ч.1 ст.7, ст.23 КПК України, тобто, принцип безпосередності дослідження доказів.

Також, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що скаргапідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином, підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, згідно з ч.3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, лише за клопотанням учасників судового провадження.

Положеннями ст.94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Пунктом 16 ч.1 ст.7 та ст.23 КПК України задекларовано принцип безпосереднього дослідження доказів.

На підставі наведеного вище, виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено в ході апеляційного перегляду вироку.

Разом із тим, апеляційним судом, в порушення вимог ст.404 КПК України, обставини, встановлені під час кримінального провадження, повторно не досліджувались. Так, судом апеляційної інстанції безпосередньо досліджено лише відеозапис контрольної закупки психотропної речовини та показання ОСОБА_6 .
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини (справа Жуковський проти України) дія загальної засади безпосередності дослідження показань, речей та документів не обмежується стадією розгляду справи в суді першої інстанції, застосування її продовжується на стадії апеляційного провадження під час проведення судового слідства. Проте апеляційний суд залишив це поза увагою, порушивши вимоги статей 7, 23, 370 КПК України.

Залишаючи поза увагою наведене, суд апеляційної інстанції повною мірою не виконав вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та порушив принцип безпосередності дослідження доказів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в скарзі прокурора та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3