Справа №705/5736/16-к
1-кс/705/1047/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1. 16.02.2000 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.229-1, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, ст.45 КК України, відповідно до ст.45 КК України звільненого з іспитовим строком на 2 роки, штраф 700 гривень;
2. 01.08.2000 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.229-6 КК України до 3 років позбавлення волі з додатковою мірою лікування від наркоманії, ст.43 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільненого 31.12.2004 по відбуттю строку;
3. 20.07.2006 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, 12.03.2009 звільненого умовно-достроково;
4. 22.07.2010 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
5. 14.11.2013 Уманським міськрайонним судом черкаської області за ч.2 ст.307 КК України до 1 року 7 місяців 29 днів позбавлення волі, реально покарання не відбув;
6. 05.02.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримавпросив застосувати запобіжний захід тримання під вартою щодо підозрюваного строком 60 днів з підстав, наведених в клопотанні, які підтверджені доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, оскільки запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`який запобіжний захід не зможе.
Захисник та підозрюваний, кожен окремо, просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти наведеним ризикам.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст15 ч.3 ст.185 КК України виходячи з того, що він 31 серпня 2016 року близько 11 години 00 години, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою стамески віджав металопластикове вікно в будинку АДРЕСА_3 , після чого через вище зазначене вікно проник до даного будинку, звідки намагався таємно викрасти майно, а саме: ноубук марки "HP" сірого кольору, вартістю 5000 тисяч гривень, мобільний телефон марки "Самсунг", вартістю 800 гривень, один цифровий фотоапарат марки «Casio», вартістю 1000 гривень та два плівкові фотоапарати, загальною вартістю 400 гривень, які належать ОСОБА_7 , чим міг би заподіяти останньому матеріального збитку на загальну суму 7200 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцями сусідніх будинків потерпілого ОСОБА_7 ..
31.08.2016 - підозрюваного затримано у порядку ст. 208 КПК України.
01.09.2016 - підозрюваному повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185КК України.
Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, у зв`язку з чим застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дасть змогу здійснити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- 11 частини 1 вказаної статті.
З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.
Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань КПК України визначених ст. 2 цього Кодексу.
Разом з тим, в даному судовому засіданні, стороною захисту, не надано до суду доказів, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, на даний час, втратили свою актуальність; даних, які б свідчили про недоведеність стороною обвинувачення обставини визначених п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому доводи сторони обвинувачення в цій частині слідчий суддя сприймає, як обґрунтовані.
Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, суд приходить до висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України , а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008), в межах строку досудового слідства, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30 жовтня 2016 року включно.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_5 , невідкладно прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимогою до суду, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обв`язки:
1)не відлучатися із м. Умані Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
3)здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
4)носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом визначити до 30 жовтня 2016 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1