Номер провадження 1-кс/643/2243/16
УХВАЛА

02.12.2016 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця вузлової станції Бікін Хабаровського краю, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на строк 60 діб.
В обґрунтування зазначив, що 17.11.2016 року, близько 20.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , під час побутової сварки зі своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та бажаючи діяти саме таким чином, з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, наніс один удар ногою у поперек ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи № 1415-А/16 від 24.11.2016 року закриту травму живота з двомоментним розривом селезінки і крововиливом в черевну порожнину, дана травма відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Після вчинення вищевказаних дій , ОСОБА_4 наніс два удари руками по голові потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив фізичний біль та моральні страждання.
Своїми навмисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
24.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 не оспорював вищевикладене. Пояснив, що між ним та його рідною сестрою ОСОБА_6 , 17.11.2016 року, близько 20.00 год. виникла побутова сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вищевказаної сварки він наніс один удар ногою по спині ОСОБА_6 , після чого два рази вдарив рукою по обличчю. Внаслідок його дій, 20.11.2016 р. ОСОБА_6 з закритою травмою живота будо доставлено до ХМЛШНМД ім. Мещанінова.
Вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.11.2016 року, а саме кв. АДРЕСА_2 , показаннями потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи № 1415-А/16 від 24.11.2016 р. згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота з двомоментним розривом селезінки і крововиливом в черевну порожнину, дана травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя ( п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Травма селезінки у ОСОБА_6 могла виникнути при нанесенні одного травматичного впливу тупим твердим предметом в область спини.
Вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, працює різноробочім, згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку № 3138 від 28.11.2016 р. має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Харкові, кримінальне правопорушення скоїв вперше.
28.11.2016 року потерпіла ОСОБА_6 звернулась до слідчого з письмовою заявою, в який просить не позбавляти волі ОСОБА_4 , крім того, вона не заперечує, щоб до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їх реєстрації та сумісного проживання , а саме за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 раніше не судимий , має реєстрацію та постійне місце мешкання в м. Харкові, кримінальне правопорушення скоїв вперше, скоїв тяжке кримінальне правопорушення відносно своєї рідної сестри ОСОБА_6 , за яке передбачене покарання у вигляді від 5 до 8 років позбавлення волі, крім того , потерпіла ОСОБА_6 просить не позбавляти ОСОБА_4 волі, не заперечує проти їх подальшого сумісного проживання, в зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що інші більш м`які, ніж домашній арешт, запобіжні заходи не дадуть можливості запобігти ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У зв`язку із вищевикладеним вбачається доцільним, з метою запобігти ризику вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень та того, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, покласти та підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки у вигляді заборони залишати житло в період часу із 19-00 години до 07-00 години, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання заборони відвідувати місця значного скупчення людей.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та викладені в ньому доводи. Після отримання пояснень ОСОБА_4 відносно того, що останній просить застосувати щодо нього домашній арешт з 21-00 год., зазначив, що не заперечує проти встановлення домашнього арешту з 21-00 год., а не 19-00 год., як зазначено в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Підтвердив вчинення ним злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що показання надає добровільно, будь-яке насильство з боку працівників поліції та прокуратури до нього не застосовувалось. Висновки експертизи, згідно яких потерпілій спричинені тяжкі тілесні ушкодження, він не заперечує. Також ОСОБА_4 зазначив, що оскільки неофіційно працює та не встигає прийти додому до 19-00 год., він просить суд встановити домашній арешт з 21-00 год.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, встановив наступне.
24.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище злочину.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину підтверджується вказаними вище доказами, а також поясненнями ОСОБА_4 , наданими ним слідчому судді.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, раніше не судимий.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, дані про особу підозрюваного, суд вважає доведеним наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити вказані вище дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти існуючим ризикам у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення клопотання, а саме в частині встановлення домашнього арешту з 21-00 год.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 206, 369-372 КПК України,

Клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати наступні обов`язки:
- не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21-00 год. кожного дня до 07-00 год. наступного дня;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати місця значного скупчення людей.
В іншій частині клопотання відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 29.01.2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1