Справа № 738/1222/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/894/2016
Категорія - клопотання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції м. Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та просив скоротити йому наполовину невідбуту частину покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», який почав діяти з 19 квітня 2014 року, ОСОБА_6 не відбував покарання, а тому положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» про скорочення невідбутої частини покарання на нього не поширюються.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити рішення, яким скоротити наполовину невідбуту частину покарання призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року.

Зазначає, що місцевий суд не дослідив доводи ОСОБА_6 з приводу того, що останній перебував під вартою з 18 лютого 2014 року, потім йому змінили запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронного браслету.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який просив ухвалу місцевого суду скасувати та звільнити його від призначеного покарання у зв`язку з амністією, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі ставить питання про застосування відносно нього ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2015 року вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ст.364 ч.1, ст.307 ч.2, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна яке є його особистою власністю, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 2 роки зі штрафом розмірі 8500 грн. та зі спеціальної конфіскацією грошей в сумі 1000 грн. та з позбавленням на підставі ст.54 КК України військового звання «майор внутрішньої служби» змінено, в резолютивній частині вироку при призначенні покарання ОСОБА_6 згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів зазначено слова «шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим», в решті вирок залишено без змін.

У вказаному вироку зазначено, що строк покарання засудженому ОСОБА_6 слід рахувати з моменту затримання.

У ст.6 ЗУ „Про амністію у 2014 році зазначено, скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Таким чином зі змісту самої статті випливає, що невідбута частина покарання скорочується засудженим, що вже відбувають покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий 22.06.2016 року.

Отже ОСОБА_6 не може вважатися такою особою, що відбувала покарання на момент набрання чинності Законом України „Про амністію у 2014 році, який почав діяти з 19 квітня 2014 року.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , а тому подана засудженим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4