Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Катеринівською виправною колонією № 46 Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2016 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , представника виправної колонії № 46 ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду від 5 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні заяви, місцевий суд покликався на законодавчу неврегульованість питання щодо можливості зарахування, відповідно до положень ст. 72 КК України, в строк покарання строку перебування під вартою засудженого за межами України.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали, як незаконної, з постановленням нової, якою в строк призначеного ОСОБА_5 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2013 року покарання зарахувати строк тримання його під вартою, в тому числі, і за межами України, починаючи з 6 квітня 2006 року, що становить 7 років 27 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який частково визнає апеляційну скаргу в частині строку утримання ОСОБА_5 в СІЗО м. Києва, віднесеного до установ попереднього ув`язнення, перевіривши матеріали судового провадження, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , наданої представником виправної колонії в розпорядження апеляційної інстанції, й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції належним чином не дотримано.

Відповідно до ст. 12 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік, кожна сторона може прийняти рішення про помилування, амністію або пом`якшення вироку у відповідності до своєї конституції або інших законів.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України Про попереднє ув`язнення установами для тримання осіб, щодо яких, як запобіжний захід, обрано взяття під варту, є слідчі ізолятори Державного департаменту України з питань виконання покарань, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних силах України, а також тюрми Державного департаменту України з питань виконання покарань, що виконують і функції слідчих ізоляторів.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 вироком суду з розгляду кримінальних справ міста Лоуле (Республіка Португалія) 11 грудня 2007 року засуджений за п. 1 ст. 169; п.1 і п. 3 рядок а) ст. 223, п. 2 рядок g) ст. 204; п. 1 і п. 3 ст. 299 КК Португальської Республіки (організація злочинного угрупування, примушування до занять проституцією, участь у вимаганні) до остаточного покарання - двадцять два роки позбавлення волі, який змінено рішенням Колегіального суду Кримінального відділу Апеляційного суду м. Евори від 28.10.2008 року з призначенням остаточного покарання - вісімнадцять років позбавлення волі, з чим погодився і Верховний Суд Юстиції Португальської Республіки.

Призначене покарання засуджений ОСОБА_5 відбував на території Португальської Республіки.

Разом з тим, дані особової справи засудженого свідчать, що ОСОБА_5 20 жовтня 2012 року прибув в слідчий ізолятор м. Києва ( реєстраційний номер особової справи 2226-12), про що йому вручена пам`ятка для осіб, які утримуються в місцях попереднього ув`язнення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2013 року вирок суду з розгляду кримінальних справ міста Лоуле ( Португальська Республіка) від 11 грудня 2007 року із змінами, внесеними вироком Колегіального суду Кримінального відділу Апеляційного суду м. Евори, приведено у відповідність із законодавством України до виконання на її території, яка рішенням апеляційної інстанції 21 березня 2013 року залишена без змін з рекомендацією суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України виправити допущену в ухвалі описку щодо назви апеляційного суду Республіки Португалія, що 26 квітня 2013 року за участю засудженого ОСОБА_5 і було виконано Шевченківським районним судом м. Києва.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 603 КПК України період, протягом якого особа перебувала під вартою в Україні у зв`язку з розглядом запиту про виконання вироку суду іноземної держави, зараховується до загального строку відбування покарання, визначеного відповідно до п. 1 ч. 4 даної статті.

За таких обставин, засудженому ОСОБА_5 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20 жовтня 2012 року до 26 квітня 2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів в цій частині погоджується з доводами апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо безпідставного не застосування судом Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання відносно ОСОБА_5 , і з врахуванням положень п. 4 ст. 409 КПК України, згідно яких неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, до яких, віднесено і неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точного змісту, вбачає підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сарненського районного суду від 05 лютого 2016 року про відмову в задоволенні заяви щодо зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту його прибуття на територію України, тобто з 20 жовтня 2012 року по 26 квітня 2013 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3