Справа № 565/642/16-к
Провадження № 1-кп/565/26/16
У Х В А Л А
28 вересня 2016 року м. Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5 ОСОБА_8
потерпілого цивільного позивача - ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
представника Кузнецовського відділу поліції - ОСОБА_11
представника служби у справах дітей - ОСОБА_12
- неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ, Рівненської області, учня 11-б класу ЗОШ №4 м.Кузнецовська Рівненської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2016 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 червня 2016 року.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 червня 2016 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2016 року.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2016 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07 жовтня 2016 року.
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Захисники ОСОБА_5 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 просили змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 підтримали думку захисників ОСОБА_5 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та просили змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпілий цивільний позивач ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 , представники служби у справах дітей та кримінальної поліції у вирішенні вказаного клопотання покладаються на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, який наполягав на продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також думку обвинувачених, захисників, потерпілих, представників служби у справах дітей і кримінальної поліції, суд прийшов до висновку про наявність підстав для продовження дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд вважає, що надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 має незняту і непогашену судимість та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у період випробування та іспитового строку тривалістю два роки, встановленого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, з призначенням покарання, на підставі ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік із застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому суд також врахував тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , зокрема те, що це тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (від чотирьох до шести років), те, що обвинувачений ОСОБА_5 немає будь-яких протипоказань щодо можливості його за станом здоров`я перебувати в умовах тримання під вартою.
Виходячи із вищенаведених обставин, доведених в ході розгляду клопотання, суд приходить до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_5 є тримання під вартою і інший, більш м`який, запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і буде недостатнім для запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого обвинуваченого, потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про можливість змінення обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт суд вважає необґрунтованими і не підтвердженими жодними доказами.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до 27 листопада 2016 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя