Справа № 215/3509/16-к
У Х В А Л А

12 серпня 2016 року слідчий суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши в порядку ч.1 ст.107 КПК України, без застосування технічних засобів, у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:
Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у грудні 2014 року ФОП ОСОБА_4 , будучи зареєстрований як приватний підприємець, здійснюючи свою діяльність у торгівельно-посередницькій галузі, знаходячись у м. Жовті Води Дніпропетровської області, у мережі Інтернет на сайті Криворізького ресурсного центру дізнався про проведення закупівель вугілля антрацитового марки 13-25 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Далі відділ освіти).
У подальшому, керуючись корисливими спонуканнями і переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок коштів державного бюджету, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на продаж неякісного вугілля відділу освіти та отримання за вказану послугу грошових коштів, гарантуючи поставку вказаного вугілля визначеної кількості і якості, ФО-П ОСОБА_4 надав до моніторингової групи відділу освіти комерційну пропозицію про те, що він гарантує поставку вугілля кам`яного марки АМ 13-25 по ціні 3600 гривень за 1 тону та сертифікат якості №79, виданий у травні 2012 року, виданий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вугілля кам?яне АМ (13-25мм) з класифікаційними параметрами: зольність 9,8, сірка 1,2, добуте ПАТ ГЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на вугілля із визначеними якісними показниками, при цьому достовірно знаючи, що вугілля вказаної марки та передбачених класифікаційних параметрів у власності ФО-П ОСОБА_4 відсутнє, чим переконав моніторингову групу відділу освіти у спроможності забезпечити ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - КНВК) №83 необхідним вугіллям, завідомо знаючи, що постачання вугілля заявленої якості не можливе.
Крім того, ФО-П ОСОБА_4 , приблизно у жовтні 2015 року, будучи зареєстрований як приватний підприємець, здійснюючи свою діяльність у торгівельно-посередницькій галузі, знаходячись у м. Жовті Води Дніпропетровської області, у мережі Інтернет на сайті Криворізького ресурсного центру дізнався про проведення закупівель вугілля антрацитового марки 13-25 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Далі відділ освіти).
У подальшому, повторно, керуючись корисливими спонуканнями і переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок коштів державного бюджету, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на продаж неякісного вугілля відділу освіти та отримання за вказану послугу грошових коштів, гарантуючи поставку вказаного вугілля визначеної кількості і якості, ФО-П ОСОБА_4 надав до моніторингової групи відділу освіти комерційну пропозицію про те, що він гарантує поставку вугілля кам`яного марки АМ 13-25 по ціні 3600 гривень за 1 тону та сертифікат якості №79 від травня 2012 року, виданий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вугілля кам?яне АМ (13-25мм) з класифікаційними параметрами: зольність 9,8, сірка 1,2, добуте ПАТ ГЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на вугілля із визначеними якісними показниками, при цьому достовірно знаючи, що вугілля вказаної марки та передбачених класифікаційних параметрів у власності ФО-П ОСОБА_4 відсутнє, чим переконав моніторингову групу відділу освіти у спроможності забезпечити КНВК №83 необхідним вугіллям, завідомо знаючи, що постачання вугілля заявленої якості не можливе.
Після цього, на підставі поданих документів, ФО-П ОСОБА_4 визнано переможцем, та між ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі начальника відділу освіти ОСОБА_5 і ФО-П ОСОБА_4 укладено договір №272 від 20.10.2015 року про поставку вугілля марки АМ 13-25 за ціною 3600 грн. за 1 тону вугілля, загальною кількістю 30,150 тон, на суму 108540,00 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, ФО-П ОСОБА_4 , володіючи інформацію про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , куди він постачає вугілля кам`яне, відсутні можливості визначення його якості, шляхом обману директора ІНФОРМАЦІЯ_6 , куди він постачав вугілля, внісши неправдиві відомості у накладні про те, що він постачає вугілля кам`яне марки АМ 13-25, у період з 20.10.2015 року по 31.12.2015 року поставляв вугілля у КНВК №83 значно гіршої якості, ніж передбачено у договорі поставки. Відділом освіти було переказано повну суму, згідно договору поставки в сумі 108540 гривень.
29.07.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Крім того, опитаний ОСОБА_4 повідомив, що в нього є склад на якому він зберігав перед участю у закупівлі вугілля необхідну кількість вугілля та надав до матеріалів кримінального провадження завірену копію договору суборенди примішення, згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 орендував з 01.03.2014 року у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » частину приміщення площею 50,0 метрів квадратних та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх даних вважати, що документи які знаходяться у володіння ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме: інформація про найманих працівників ФОП ОСОБА_4 , податкова звітність, декларації про прибуток, фінансові звіти за період з 01.01.2015 р. по 11.08.2016 р. мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані як речові докази.
ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомлено належним чином про місце, день та час розгляду справи.
Слідчий СВ ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 на клопотанні наполягає.
Вислухавши слідчого, дослідивши письмові матеріали провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 162 ч.1 п.4 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належать відомості, які містять конфіденційну інформацію, в тому числі такі, що містять комерційну таємницю.
Відповідно до ст. 163 ч.6-7 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів, відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, та може дати розпорядження про надання можливості їх вилучення.
Згідно ст.132 ч.3 п.1-3, ч.4-5 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
4. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
5. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Суд вважає, що серед наданих слідчим та прокурором доказів не міститься достатніх підстав вважати необхідністьвикористання як доказів, податкових відомостей щодо ведення господарської дяльності ФОП ОСОБА_4 .
1. Серед засад кримінального провадження передбачених ст.7 п.15 КПК України передбачена змагальність сторін та доведення переконливості доказів перед судом. В даному випадку сторона обвинувачення не довела та не обґрунтувала перед судом, яким чином податкові документи можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за ст.190 ч.1-2 КК України /шахрайство/.
2.Всупереч п.2 ч.3 ст.132 КПК з формулювання подання: «мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані як речові докази неможливо зрозуміти яке саме значення можуть мати для кримінального провадження вказані податкові документи. Чому саме період звітності береться слідчим з січня 2015 р. по серпень 2016 р., коли відповідно до підозри події відбувалися в жовтні 2015 р. Таке формулювання подання є необґрунтованим, загальним, та неконкретним.
3.Всупереч ст.163, 132 ч.4 КПК не обґрунтована в поданні неможливість отримання доказів іншими способами, крім отримання доступу до податкових документів.
4.Всупереч ч.5 ст.132 КПК суду не надані докази на які сторона обвинувачення посилається в обґрунтування подання. Серед доказів суду надані договір оренди приміщення складу в м.Жовтні Води ФОП ОСОБА_4 , і повідомлення про підозру. Відсутні інші докази, та посилання на проведені слідчі дії в поданні, які могли б сприяти встановленню обставин в кримінальному провадженні відповідно до ст.40 КПК. Відсутні довідки податкової, чи реєстри про реєстрацію ОСОБА_4 взагалі як підприємця, дані про проведені податкові перевірки у випадках встановлених законом.
Таким чином при відсутності будь яких слідчих дій по отриманню доказів, відсутності доказів та обґрунтування щодо неможливості отримання доказів іншими способами, відсутності обґрунтування зв`язку шахрайства з необхідністю отримання доступу до податкової звітності, неконкретності - подання щодо отримання доступу до документів що становлять комерційнй таємницю є незаконним та необґрунтованим.
Керуючись ст. ст.162 ч.1 п.5, 163, 164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1