Справа № 527/579/16-к
провадження № 1-кп/527/70/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2016 року м..Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000100 від 19.02.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18 лютого 2016 року, близько 20:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , незаконно заволодів належним йому транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв біля подвір`я з ключем у замку запалення.

Проїхавши на ньому близько 15 метрів, не справився з керуванням та в`їхав в огорожу домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження. Згідно висновку товарознавчої експертизи від 2.03.2016 року потерпілому спричинено матеріальні збитки на загальну суму 31003 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

14 березня 2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

В ній сторони дійшли згоди, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 за ч.1 ст. 289 КК України буде призначено узгоджене покарання у виді трьох років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнено з випробуванням.

Крім цього, сторони зазначили, що розуміють правові наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Угода скріплена підписами сторін.

Вирішуючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє припис ч.5 ст.474 КПК України. Він та потерпілий ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену сторонами як таку, що відповідає вимогам закону. ОСОБА_5 висловив таку ж думку.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що умови угоди про примирення від 14 березня 2016 року відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, передбачена санкцією ч.1 ст. 289 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 14 березня 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні власника ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1