621/2046/16-к
1-кс/621/243/16
У Х В А Л А
іменем України

12 жовтня 2016 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про проведення позапланової виїзної перевірки та документальної перевірки щодо додержання вимог природоохоронного законодавства КП "Зміїв-житло",
В обґрунтування клопотання зазначила наступне:
27.09.2016 року до чергової частини Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, по телефону оператора "102" надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що працівник КП "Зміїв-житло" здійснює злив рідких відходів поблизу сміттєзвалища для твердих побутових відходів, яке розташоване неподалік від поля з рослинами соняшника на відстані 3,6 км від м. Зміїв у напрямку с. Задінецьке Зміївського району Харківської області, чим забруднює землі, які є власністю держави.
При виїзді на місце події було виявлено автомобіль ГАЗ-53-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був розташований на ґрунтовій дорозі між сміттєзвалищем та полем з насадженням соняшника, яке розташоване на відстані 3,6 км від м. Зміїв у напрямку с. Задінецьке Зміївського району Харківської області. При зовнішньому огляді автомобіля встановлено, що він має бочку для рідких речовин та вивідні шланги для зливу таких речовин та характерний запах фекалій. На відстані 2 м від автомобіля виявлено місце розмірами 2х2 м де знаходиться рідина коричневого кольору з характерним запахом фекалій. Транспортним засобом на той час керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є працівником КП "Зміїв-житло", директором якого є ОСОБА_7
Під час допиту ОСОБА_6 пояснив, що він за дорученням директора КП "Зміїв-житло" здійснив викачку нечистот з вигрібної ями, яка розташована на території дитячого садка № 1 в м. Зміїв. Після чого зазначені відходи злив неподалік від сміттєзвалища для твердих побутових відходів, яке розташоване за містом Зміїв Харківської області.
Крім того, було встановлено, що автомобіль ГАЗ-53-12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у користуванні КП "Зміїв-житло" згідно акту прийому-передачі транспортного засобу від 04.01.2016 року та на підставі договору позички № 2 від 04 січня 2016 року.
Під час допиту в якості свідка, директор КП "Зміїв-житло" пояснив, що за заявою Зміївської міської ради виконує роботи, у тому числі і ті, що пов`язані з вивезенням нечистот, про що мається відповідний договір. Однак на запит слідчого, копії даного договору надано не було. крім того останній пояснив, що зазначені нечистоти вивозяться на очисні споруди, про що мається відповідний договір, однак куди саме не назвав та на запит слідчого копії договору надано не було.
Зважаючи на те, що вказаний автомобіль був затриманий при вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, тобто забрудненні земель які є власністю держави, то існують підстави вважати, що КП "Зміїв-житло" порушує вимоги передбачені Законом України "Про відходи" та природоохоронного законодавства в цілому.
З метою підтвердження або спростування вищезазначеного виникла необхідність у проведенні позапланової виїзної перевірки КП "Зміїв-житло" з питань дотримання природоохоронного законодавства.
Вважала, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для висновку, що вказані вище відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому просила задовольнити клопотання.
Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, дійшов наступного:
Відповідно до змісту відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 239 КК України, до ЄРДР внесені відомості про здійснення 27.09.2016 року працівником КП "Зміїв-житло" вивозу рідких відходів на сміттєзвалище для твердих побутових відходів, чим забруднює землі, які є власністю держави.
Про такі саме дії зазначено також і в клопотанні слідчого від 11.10.2016 року про проведення позапланової виїзної перевірки.
Разом з тим, частиною 1 статті 239 КК України передбачена кримінальна відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Таким чином, у витягу із ЄРДР не зазначені обов`язкові кваліфікуючи ознаки ч. 1 ст. 239 КК України щодо наслідків у виді створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля. Тобто, слідчим не вказана об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення.
Частина 3 ст. 214 КПК України вимагає, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР або без такого внесення не допускається.
Слідчим не надано доказів того, що до ЄРДР внесено відомості, які містять короткий виклад об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Відповідно до приписів ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду та клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Пунктом другим Постанови КМУ №408 від 13.08.2014 року "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати висновки ревізій та акти перевірок.
За умови, що в ЄРДР не зазначені обов`язкові кваліфікуючи ознаки ч. 1 ст. 239 КК України щодо наслідків у виді створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, тобто, слідчим не вказана об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України відсутні правові підстави для доручення слідчим суддею проведення документальної перевірки, оскільки отримані у такий спосіб докази не відповідатимуть вимогам ст. 86 КПК України щодо допустимості доказів.
За таких обставин, клопотання слідчого про проведення позапланової виїзної перевірки КП "Зміїв-житло" щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84-86, 93, 94, 99, 132, 214 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про доручення спеціалістам Державної екологічної інспекції у Харківській області проведення позапланової виїзної перевірки КП "Зміїв-житло" з питань дотримання природоохоронного законодавства.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: