Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/851/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2016 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кубанський степ Каневського району Краснодарського краю РФ, українцю, громадянину України, з середньою освітою, розлучений, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 25.05.1998 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штрафу 680 грн.;

- 02.04.1999 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 20.02.2002 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 25.05.2004 року умовно-достроково на 7 місяців 19 днів;

- 03.10.2005 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 29.10.2008 року умовно-достроково на 8 місяців 25 днів;

- 14.10.2011 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-8 «Про внесення зміни, до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 18.03.2011 року по 19.01.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- 05.05.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда згідно ст. 82 КК України невідбута частина покарання 2 роки 12 днів замінена на обмеження волі;

- 06.07.2016 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області зараховано час слідування під вартою до виправного центру строком 1 місяць 26 днів

відмовлено у задоволені подання адміністрації Олександрівського виправного центру №104 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, а подання задовольнити, мотивуючи тим, що представниками Олександрівського виправного центру № 104 під час розгляду подання, де він відбуває покарання надано інформацію про його працевлаштування не у повному обсязі, а тому ухвала суду є необґрунтованою.

Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 14.10.2011 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-8 «Про внесення зміни, до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 18.03.2011 року по 19.01.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.05.2016 року згідно ст. 82 КК України невідбута частина покарання 2 роки 12 днів замінена на обмеження волі.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2016 року зараховано час слідування під вартою до виправного центру строком 1 місяць 26 днів.

08.08.2016 року адміністрація Олександрівського виправного центру № 104 звернулась до районного суду з поданням про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яке обґрунтовано тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Суд своєю постановою від 16.08.2016 року відмовив у задоволенні подання, мотивуючи тим, що в матеріалах подання відсутні будь які докази, щодо проведення відносно засудженого ОСОБА_6 соціально-виховної роботи, залучення його до суспільно корисної праці та можливість виправитись за 2 місяці перебування у виправному центрі.

Крім того, засуджений ОСОБА_6 двічі звільнявся умовно-достроково на 8 місяців 25 днів та через нетривалий час, знову скоював злочин.

Заслухавши доповідача, в дебатах, в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є позитивні зміни, що відбуваються в його особистості, підтвердженні його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Ці позитивні зміни мають бути закріплені подальшим відбуванням покаранням, однак вже більш м`якого.

Згідно з кримінально процесуальним законодавством, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, не встановлено підстав, передбачених ст.81 КК України для його задоволення.

Колегія суддів виходить з того, що з 27.03.2011 року покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 відбував в СІЗО м. Полтава, у якому за час тримання режиму утримання не порушував, заохочень не мав. Відбуваючи покарання з 17.02.2012 року в Петрівській ВК № 49 Кіровоградської області ОСОБА_6 допустив 14 порушень вимог режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності як правами начальника відділення СВПР так і правами начальника колонії, стягнення погашені в установленому законом порядку, заохочувався два рази правами начальника відділення СВПР. З 23.09.2015 року відбуваючи покарання у Кіровоградській ВК № 6 м. Кіровограда, ОСОБА_6 порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, заохочувався два рази правами начальника відділення СВПР. За час відбування покарання у Олександрівському ВЦ №104 з 02.06.2016 року ОСОБА_6 в цілому характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання і розпорядок дня установи, за що був заохочений 1 раз правами начальника відділення ГСВПР, порушень вимог режиму утримання не допускав, працевлаштований на промисловій зоні ковалем.

На переконання колегії суддів, розглядаючи подання Олександрівського виправного центру № 104 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, врахувавши дані про поведінку засудженого за весь період перебування в установах виконання покарань, а не за час відбування покарання у Олександрівському ВЦ №104, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Однак, незважаючи на те, що адміністрацією установи на час розгляду подання надано неповну інформацію про працевлаштування ОСОБА_6 за час відбування покарання в Олександрівському виправному центрі № 104, про що в апеляційній скарзі зазначив останній, разом з цим, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення та не заслуговує на умовне-дострокове звільнення від відбування покарання.
Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що адміністрацією Олександрівського ВЦ № 104 не представлені достатні відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, і умовно дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Згідно матеріалів кримінального провадження засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Олександрівському Виправному центрі № 104 з 02.06.2016 року.

З дня постановлення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.05.2016 року, про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на обмеження волі не минуло одного року.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 8 ст. 154 КВК України засудженого ОСОБА_6 не може бути представлено до умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі, а тому Адміністрації Олександрівського виправного центру № 104 передчасно дійшла висновку про необхідність звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , який тільки два місяці відбув обмеження волі, після того як йому суд замінив позбавлення волі більш м`яким видом покарання.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що представлених матеріалів є недостатньо для умовно дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним ухвалу районного суду стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4