Справа № 1-кс/679/315/2016
У Х В А Л А
ВСТАНОВИВ:
Згідно скарги ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , його усних пояснень в судовому засіданні, в ніч на 14 лютого 2016 року, близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходилася в нічному клубі «Доміно», що за адресою: м. Нетішин, проспект Незалежності, 12 б, та в цей час ОСОБА_7 для ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження, зокрема ОСОБА_7 сильно наніс ОСОБА_5 удар обома руками в тулуб (в обидва плеча), внаслідок чого остання пролетівши декілька метрів, впала задньою частиною тулуба на підлогу, а головою об стіну, після цього почувши хруст та відчувши, що в неї терпнуть ноги, втратила свідомість.
Через деякий час отямилась та її доправили до ДСМЧ № 4 МОЗ України, що в м. Нетішин.
22 лютого 2016 року вона звернулася у поліцію із заявою про злочин.
23 лютого 2016 року заяву внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального порушення - ч. 1 ст. 125 КК України.
Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження по факту нанесення для ОСОБА_5 тілесних ушкоджень прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.
Порушено і порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.
Підставою для закриття кримінального провадження стали свідчення свідка ОСОБА_7 , які не узгоджуються із свідченнями інших свідків, зокрема свідок ОСОБА_7 вказує, що:
- ОСОБА_5 знаходилася в п`яному вигляді, однак як він це встановив жодним чином не зазначено, окрім того це не відповідає дійсності, оскільки в той вечір ОСОБА_5 не вживала алкогольних напоїв;
- ОСОБА_5 він двічі відштовхував, внаслідок чого вона падала на підлогу, однак ОСОБА_5 падала на підлогу лише один раз, що і підтверджують всі свідки, що допитувалися в кримінальному провадженні;
- у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 наносила удари в обличчя, причому він не пам`ятає скільки, він був змушений відштовхнути її, однак будь-хто із свідків не підтвердив факту нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_7 в обличчя, був лише один поштовх в тулуб ОСОБА_7 ;
- він не хотів, щоб ОСОБА_5 постраждала, та що відштовхував її з метою оборони, однак це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 умисно наніс удар обома руками в тулуб для ОСОБА_5 , про що свідчить сила, з якою він це зробив, адже потерпіла пролетіла декілька метрів після цього удару, та ОСОБА_5 не вчинила будь-яких дій, які б давали для ОСОБА_7 вживати заходів оборони, оскільки потерпіла не наносила ударів ОСОБА_7 в обличчя.
Вважає, що до даних свідчень ОСОБА_7 слід ставитися критично, оскільки вони надані із метою ухилення від кримінальної відповідальності, окрім того дані свідчення ніби то підтвердилися свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак жодним чином не зазначено, які конкретні дії, що вчинялися ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вони бачили.
Також свідчення свідка ОСОБА_12 не підтверджують версію подій, що викладена ОСОБА_7 , оскільки остання хоч і спостерігала за всією подією, але не бачила як ОСОБА_7 . ОСОБА_5 наносила удари в обличчя, які спонукали ОСОБА_7 з метою самооборони вдарити ОСОБА_5 в обидва плеча, в наслідок чого остання пролетіла декілька метрів та впала, після чого втратила свідомість.
Слідчим не допита в якості свідка ОСОБА_13 , із якою в той вечір ОСОБА_5 відпочивала, яка разом із нею провела весь вечір поруч та була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 надавала для слідчого контакти даного свідка, зокрема і її мобільний номер НОМЕР_1 ).
Не зрозуміло, яким чином ОСОБА_7 , наносячи ОСОБА_5 удар в область тулуба з метою оборони, наступного дня вибачався перед нею, надав розпису про зобов`язання нести витрати на лікування та відшкодував 4000 грн. моральної шкоди.
Також сторона потерпілої не погоджується з результатами висновку судово-медичної експертизи № 38 від 10.05.2016 року згідно якої встановлено, що для ОСОБА_5 нанесено тілесні ушкодження, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Вважає, що перелом куприка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Підставою скасування постанови є також те, що потерпіла не була ознайомлена із результатами судово-медичної експертизи та відповідно не було можливості заявити клопотання про проведення комісійної чи повторної експертизи, з метою встановлення наявності чи відсутності в ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Також вважає, що слідчий ОСОБА_4 помилково дійшов висновку, що в діях ОСОБА_7 наявна необхідна самооборона, яка передбачена ч. 1 ст. 36 КК України, оскільки ОСОБА_5 будь-яких дій, які б потребували самозахисту не вчиняла, не наносила тілесних ушкоджень для ОСОБА_7 , що підтверджують свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , а навпаки в діях ОСОБА_7 наявний, що найменше склад злочину, передбаченого ст. 125 КК України, за який він має бути притягнений до кримінальної відповідальності. Вчинення злочину не заперечувалося органами досудового розслідування, оскільки дії ОСОБА_7 перекваліфіковувалися із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.
Також під час досудового розслідування вчинено бездіяльність, що полягала в не витребуванні із нічного клубу «Доміно», що знаходиться за адресою: м. Нетішин, проспект Незалежності, 12 б, відео подій, які мали місце в ніч з 13 на 14 лютого 2016 року близько 02 год. 30 хв. Дане відео підтвердило б версію подій, що викладена в показах ОСОБА_5 .
Слідством взято до уваги свідчення свідка ОСОБА_7 , які не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, та безпідставно відкинуто свідчення потерпілої ОСОБА_5 та інших свідків.
Слідчий вважає постанову такою, що прийнята на підставі належного дослідження всіх доказів по справі.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вважає її обґрунтованою та винесену відповідно до чинного законодавства.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження. (п.5 ст. 3 КПК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 2, 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину, в діях певної, конкретної особи.
Конкретна особа, щодо якої закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в резолютивній частині не зазначена. Таким чином резолютивна частина постанови слідчого не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб.
Крім того суд вважає, що в мотивувальній частині постанови слідчим передчасно зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_17 необхідної оборони, оскільки відеозапис місця події, який об`єктивно б відтворив обставини події, не досліджено.
Також є необхідним допитати свідка ОСОБА_18 , яка виходячи з матеріалів кримінального провадження була очевидцем події, а також в цілях повного та усестороннього дослідження обставин події дослідити клопотання потерпілої про призначення повторної судово-медичної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копія вірна

Слідчий суддя ОСОБА_1