Справа № 507/317/15-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , уродженця с. Качурівка Котовського району Одеської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1). 12.12.2003 року Котовським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 69 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 п.п.3,4 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік; 2). 29.07.2004 року Одеським апеляційним судом за ст.ст. 187 ч.4, 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі в силу ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Котовського районного суду Одеської області від 12 грудня 2003 року, всього до відбуття покарання чотири роки позбавлення волі, звільнений - 04 травня 2007 року умовно-достроково, згідно постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2007 року, не відбутий строк - один рік три місяці два дні; 3).08.02.2011 року Ананьївськимрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; звільнений - 19 вересня 2013 року після відбуття строку покарання, стан здоров`я нормальний, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3, 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий Ананьївським районним судом Одеської області 08 лютого 2011 року за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19 вересня 2013 року з Одеської виправної колонії №14 ДПСУ в Одеській області по відбуттю покарання, маючи незняту й непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний корисливий злочин.
Так, на початку грудня 2013 року, точно дату у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, близько 11.00 години, ОСОБА_5 з метою скоєння крадіжки чужого майна увійшов у двір домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 , розташоване в с. ОДАІ Ананьївського району Одеської області, де через незачинені вхідні двері проник у сарай, звідки з корисливих спонукань, з ціллю особистого збагачення таємно викрав мішок полімерний вартістю 3 грн, муку пшеничну 1-го ґатунку вагою 16 кг. 615 гр. вартістю 8 грн. за 1 кг на суму 132 гр. 92 коп, банку скляну ємкістю 3 л вартістю 8 грн., кришечку капронову до скляних банок вартістю 2 грн., жир свиний топлений вагою 3 кг вартістю 10 грн. за 1 кг на суму 30 грн., а також проник у інший сарай, на якому були відсутні вхідні двері, звідки таємно викрав виделки столові алюмінієві у кількості 28 штук вартістю 2 грн. 50 коп. за 1 шт. на суму 70 грн. та ложки столові алюмінієві у кількості 24 шт. вартістю 2 грн. 50 коп. за 1 шт. на суму 60 грн., спричинивши цим потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 305 грн 92 коп..
Потім, через незачинені ворота проник у гараж, звідки таємно викрав кабель електричний мідний семижильний ізольований марки ПВХ довжиною 10 м вартістю 20 грн за 1 м на суму 200 грн, кабель електричний мідний двожильний ізольований довжиною 10 м вартістю 12 грн за 1 м на суму 120 грн, кришку клапанів двигуна мотоцикла марки «МТ» вартістю 40 грн, спричинивши цим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 390 грн.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
27 грудня 2013 року близько 09 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 з метою скоєння крадіжки чужого майна, увійшов у двір домоволодіння, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , розташоване в с.ОДАІ Ананьївського району Одеської області, де через незачинені ворота проник у гараж, звідки таємно викрав чотири кути металеві поперечним січенням 40Х40 мм та довжиною по 103 см кожний вартістю 6 грн. 80 коп. за 1 шт на суму 27 грн 20 коп, десять ключів гайкових ріжкових 27Х32 вартістю 17 грн за 1 шт на суму 170 грн, дублянку чоловічу зі штучного хутра розміру 2 ХL вартістю 67 грн 50 коп, штани чоловічі ватні 50-го розміру вартістю 40 грн, светр чоловічий трикотажний 48-го розміру вартістю 80 грн, спричинивши цим ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 384 грн 70 коп.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, переніс його в с.Великобоярка Ананьївського району, де металеві кути й гайкові ключі реалізував громадянину ОСОБА_9 , а інше майно зберігав за місцем свого проживання у домоволодінні, яке належить ОСОБА_10 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 08 лютого 2011 року був засуджений Ананьївським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; звільнений з Одеської виправної колонії 19 вересня 2013 року по відбуттю строку покарання і
19 серпня 2013 року відносно нього, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, був встановлений адміністративний нагляд, на підставі ст..3 п. «б», ст.ст.5,10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, та встановлені обмеження:
1. зобов`язати постійно знаходитись в дома з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин ранку наступної доби за встановленою для постійного мешкання адресою;
2. заборонити виїзд з населеного пункту по місцю постійного мешкання без дозволу керівництва територіального РВ ГУМВС України;
3. зобов`язати явкою для реєстрації в територіальний РВ ГУМВС України за місцем постійного мешкання чотири рази на місяць, згідно до вказівки керівництва та з`являтись за викликом до міліції у вказаний час для з`ясування питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;
4. не відвідувати кафе, бари, ресторани, де продаються спиртні напої на розлив.
22 вересня 2013 року обвинувачений ОСОБА_5 прибув до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області, де власноруч написав заяву про те, що він просить здійснювати перевірку по дотриманню ним правил та обмежень адміністративного нагляду за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с. Великобоярка та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.395 КК України, де поставив свій особистий підпис.
Обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись під адміністративним наглядом, 13 січня 2014 року самовільно, навмисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин, не поставивши до відома Ананьївський РВ ГУМВС України в Одеській області, який здійснював адміністративний нагляд, без дозволу керівництва Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області, виїхав до м. Одеси, де проживав за адресою: АДРЕСА_2 , до 13 лютого 2014 року, коли його місцеперебування було встановлено працівниками міліції, та у с. Великобоярка Ананьївського району Одеської області не повернувся.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, яке поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчинене повторно.
Також дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 395 КК України, так як він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, який йому був встановлений судом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав під час судових дебатів, в ході судового слідства він пояснив, що крадіжки майна у потерпілих він не скоював. Під час досудового слідства свою вину визнавав оскільки з боку працівників міліції на нього чинився як моральний так і фізичний тиск. Вилучені в його співмешканки речі, а саме дублянка належала її родичам, продукти харчування муку, смалець йому дала його бабуся. Що стосується вилучених речей з металу у ОСОБА_9 , то він вважає, що той помилився вказуючи, що це він їх здав, оскільки до нього постійно здають металобрухт і він не міг запам`ятати що саме він здавав.
Адміністративний нагляд він не порушував оскільки працівники міліції вимусили його покинути постійне місце проживання вказане в зобов`язанні, постійно погрожуючи розправою, та застосовували до нього фізичну силу.
Разом з тим, незважаючи на не визнання свої вини обвинуваченим, даючи оцінку доказам по справі, які надані стороною обвинувачення під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в скоєнні ним правопорушень передбачених ст. 185 ч. 3, 395 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
По епізодах крадіжки майна в грудні 2013 року у потерпілого ОСОБА_7 :
Показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що в кінці грудня 2013 року він приїхав навідатись до свого будинку, який дістався йому в спадок від батьків, в с. Одаї Ананьївського району, та виявив відсутність в сараї мішка з мукою приблизною вагою 16 кілограм 5 річної давнини, скляної трилітрової банки з жиром свиней закритої капроновою кришкою, 24 штуки алюмінієвих ложок та 28 виделок, казана алюмінієвого ємкістю 3 л., мішка джутового, в гаражі кабель електричний мідний семижильний ізольований марки ПВХ, довжиною 10 м, кабель електричний мідний двожильний ізольований, довжиною 10 м, кришку клапанів двигуна мотоцикла марки «МТ», про що заявив до Ананьївського районного відділу міліції. В подальшому вказане майно він впізнав та його йому повернули в присутності працівників міліції, про що надав відповідну розписку. Хто скоїв крадіжку йому не відомо.
Показами свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні який підтвердив факт своєї присутності в якості понятого разом із ОСОБА_13 , під час добровільної видачі обвинуваченим ОСОБА_5 полімерної трьохлітрової банки з свинним жиром закритої капроновою кришкою, та полімерного мішка з пшеничним борошном, та подальшого огляду виданого та зваження муки. Свідок також підтвердив, що в його присутності обвинувачений пояснив видачу вказаного тим, що викрав ці продукти з будинку в с. Одаї в грудні 2013 року.
Показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав , що приймав участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту. Бути присутнім його запросили працівники міліції і на машині вони поїхали в с.Одаї Ананьївського району, де ОСОБА_5 показував і розказував, як він здійснив крадіжку жиру, ложок, вилок, казана, одежі. Всі події фіксувались на відеокамеру, при цьому жодного тиску на нього не було, все розповідав добровільно, ніхто його не заставляв, слідчий нічого йому не підказував і не говорив, що саме казати. Він сам без примусу все розповів, а після перегляду відеозапису, жодних претензій у нього не було.
Показами свідка ОСОБА_15 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що коли ОСОБА_16 із свого домоволодіння видавала пів мішка муки, смалець, дублянку сірого кольору та комбінезон, вона повідомила, що смалець та муку ОСОБА_11 викрав із домоволодіння Площанського. Свої покази ОСОБА_5 давав сам добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, в його присутності, все розповідав, ніхто йому не погрожував та не застосував заборонених методів допиту.
Письмовою заявою потерпілого ОСОБА_7 від 08 січня 2014 року на ім`я начальника ОСОБА_17 про прийняття мір до осіб які скоїли з його будинку в с. Одаї крадіжку майна, відсутність якого він виявив 27 грудня 2013 року.
Протоколом огляду місця події від 09 січня 2014 року згідно з яким заступник начальника слідчого відділу на підставі заяви ОСОБА_7 , в присутності понятих та потерпілого із застосуванням цифрового фотоапарату оглянули його будинок та господарські будівлі розташовані в с. Одаї Ананьївського району з яких в грудні 2013 року було скоєно крадіжку майна.
Протоколом огляду предмету від 09.01.2014 року із фототаблицями, згідно з яким працівники міліції в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_11 , оглянули полімерний мішок з пшеничним борошном та 3-х літрову банку з свинним жиром домашнього виготовлення які добровільно видав обвинувачений ОСОБА_5 . Вказані предмети були вилучені працівниками міліції.
Протоколом зважування від 09.01.2014 року, згідно з яким працівники міліції в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_5 зважили борошно пшениці, якої виявилось 16 кілограм 615 грам.
Письмовою заявою громадянина ОСОБА_9 від 10.01. 2013 року, згідно з якою він дав дозвіл на огляд в його присутності в кількості 24 штук алюмінієвих столових ложок, та алюмінієвих столових вилок в кількості 28 штук.
Протоколом огляду предмету від 10.01.2014 року із фото таблицями, згідно з яким працівники міліції в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_9 та вилучили 24 алюмінієві столові ложки та 28 виделок.
Показами свідка ОСОБА_18 , допитаного в судовому засіданні який показав, що він проживає поруч із пунктом прийому металолому і його працівники міліції запросили в якості понятого, коли у Вітвицького вилучали ложки, вилки алюмінієві, мідний кабель обпалений, казан алюмінієвий розбитий, трубу алюмінієву, куток металевий, алюмінієвий дріт, листи металеві, кусок плити чавунної, все навіть і не запам`ятав, при цьому ОСОБА_9 говорив, що всі предмети йому приніс і здав саме ОСОБА_5 та все це відбувалось в грудні 2013 року. При цьому був складений протокол, в якому все було зазначено і відображено, який він звісно підписав. Так, в його присутності та ще одного понятого, ОСОБА_20 сказав, що всі предмети, які він віддає, йому приніс ОСОБА_5 , оскільки Вітвицький така людина, що завжди, коли йому щось приносять здавати на металобрухт, запитує крадене чи ні, однак він вже не пам`ятає, чи був при цьому присутній сам ОСОБА_5 .
Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 знає добре, однак не спілкувався з ним, а просто той приходив до нього не один раз і приносив здавав металобрухт. Так як ОСОБА_5 проживає в с. Великобоярка, а у нього там свій магазин та пункт прийому металобрухту, тому той приходив до нього взимку, в грудні місяці і здавав метал, куток металевий, жерстянки різні, вилки, ложки, кришки клапанів від мотоцикла. Він ще запитував його чи не крадене, на що той відповідав, що все це його, що взяв у своєї бабки в с. Качурівка, так він приходив пиблизно разів п`ять. Всі речі, які йому приніс ОСОБА_5 працівниками міліції у нього вилучені, у його присутності все оглядали, фотографували. Вилучені предмети: кутки, ложки, вилки, придатні для подальшого використання, казан побитий, так як в селі він знає всіх в обличчя, тому добре пам`ятає хто і що йому приносить, відносно тих предметів, які йому приніс ОСОБА_5 , він декілька раз питав, чи не крадені, однак ОСОБА_5 відповідав, що це речі його бабки.
Показами свідка ОСОБА_21 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що 18 лютого 2014 року був понятим при проведенні слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_5 пояснив, що на початку грудня 2013 року він йшов через с. Одаї, увійшов у хату, звідки викрав 3-х літрову банку жиру, пів мішка муки, вилки ложки, які відніс у с.Великобоярка Ананьївського району до своєї співмешканки ОСОБА_22 його присутності ОСОБА_5 розказував і показував, як все було, оскільки він з працівниками міліції і ще одним понятим їздили на місце пригоди. ОСОБА_5 сам розказував і показував, де що лежало, як він брав, ніякого тиску на нього не було, все фіксувалось на відеокамеру, потім вони переглянули відеозапис, жодних зауважень у нього не було.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що її співмешканець ОСОБА_5 приносив до неї додому штани, фуфайку, жир, борошно при цьому говорив, що речі з с. Одаї, з пустої розваленої хати. Коли працівники міліції вилучали всі ці речі, то були присутні вона та її мати, дільничний інспектор. Після того, як ОСОБА_5 працівники міліції забрали в сільську раду, то після повернення додому, сказав, що його побили співробітники міліції. Про те, що ОСОБА_5 били працівники міліції їй відомого з його слів, крім того, на його спині вона бачила синець, рука була опухла та болів бік.
Довідкою Ананьївського районного споживчого товариства №11 від 16.01.2014 року про вартість, станом на грудень 2013 року, викрадених речей (а.с.139).
Довідкою Котовського дочірнього підприємства «Заготівельник» від 17 січня 2014 року про вартість металобрухту станом на грудень 2013 року (а.с. 140).
Висновком товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна згідно з яким вартість 24 штук алюмінієвих столових ложок складає 60 гривень, алюмінієвих столових вилок в кількості 28 штук складає 70 гривень (а.с.100), вартість дублянки 67,50 грн., штанів -40 грн. , заліза, труби, дроту та кутника металевого 171 грн. 12 коп. (а.с. 131).
Заявою обвинуваченого ОСОБА_11 від 10.01.2014 року, згідно з якою він отримав від працівників міліції трилітрову банку жиру наполовину заповнену, та полімерний білий мішок з пшеничним борошном(а.с.102).
Заявою ОСОБА_7 від 10.01.2014 року згідно з якою він отримав від ОСОБА_5 та від ОСОБА_23 борошно пшениці 16.615 кг., трилітрову банку з жиром домашнього виготовлення, 24 алюмінієві ложки та 28 алюмінієвих вилок та інші предмети (а.с. 103).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , та в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_14 , згідно з яким підозрюваний показав і розказав де, як, та яким чином він скоював крадіжки майна з домоволодінь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом вказаного слідчого експерименту, де всі сторони кримінального провадження в залі судового засідання змогли навести свої доводи побаченого.
По епізоду крадіжки майна 27 грудня 2013 року у потерпілої ОСОБА_8 .
Показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав , що приймав участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту. Бути присутнім його запросили працівники міліції і на машині вони поїхали в с.Одаї Ананьївського району, де ОСОБА_5 показував і розказував, як він здійснив крадіжку жиру, ложок, вилок, казана, одежі. Всі події фіксувались на відеокамеру, при цьому жодного тиску на ОСОБА_5 не було, все розповідав добровільно, ніхто його не заставляв, слідчий нічого йому не підказував і не говорив, що саме казати, він сам без примусу все розповів, а після перегляду відеозапису, жодних претензій у нього не було.
Показами свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що 18 лютого 2014 року був понятим при проведенні слідчого експерименту, під час якого обвинувачений пояснив, що на початку грудня 2013 року він йшов через с. Одаї, увійшов у хату, звідки викрав 3-х літрову банку жиру, пів мішка муки, вилки ложки, які відніс у с.Великобоярка Ананьївського району до своєї співмешканки. В його присутності ОСОБА_5 розказував і показував, як все було, оскільки він з працівниками міліції і ще одним понятим їздили на місце пригоди. ОСОБА_5 сам розказував і показував, де що лежало, як він брав, ніякого тиску на нього не було, все фіксувалось на відеокамеру, потім вони переглянули відеозапис, жодних зауважень у нього не було.
Заявою потерпілої ОСОБА_24 від 09.01.2014 року, згідно з якою вона звернулась до райвідділу міліції в Ананьївському районі з проханням вжити заходів до осіб, що скоїли з її будинку в с. Одаї Ананьївського району крадіжку речей.
Протоколом огляду місця події від 09.01.2014 року з фототаблицями, згідно з яким на підставі заяви потерпілої, з участю понятих, було оглянуто її домоволодіння, де було виявлено сліди крадіжки в тому числі зірвані запори на дверях.
Висновком товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна згідно з яким вартість дублянки чоловічої склала 67,5 гривень, штанів ватних чоловічих - 40 гривень, кутник металевий 6,8 гривень за 1 метр.
Заявою потерпілої ОСОБА_8 від 10.01.2014 року згідно з якою вона отримала від ОСОБА_5 та ОСОБА_9 викрадені з її будинку речі (а.с.138).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та в присутності понятих, згідно з яким підозрюваний показав і розказав де, як, та яким чином він скоював крадіжки майна з домоволодінь ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом вказаного слідчого експерименту, де всі сторони кримінального провадження в залі судового засідання змогли навести свої доводи побаченого.
По епізоду порушення обвинуваченим Правил адміністративного нагляду.
Показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав, що в с. Великобоярка Ананьївського району Одеської області по сусідству з домоволодінням ОСОБА_10 у нього знаходиться будинок, де він більше часу там мешкає та займається господарством, а по місцю реєстрації проживає лише взимку. Восени минулого року у ОСОБА_10 появився новий чоловік - ОСОБА_5 , якого той бачив до 15 січня 2014 року, який порався по господарству, ремонтував сарай, а потім його не стало. Крім того, досить часто помічав, що до нього приїздили працівники міліції, перевіряли його, однак з якого приводу, йому невідомо, оскільки у справи сторонніх людей не вмішується та не цікавиться. Після 15 січня 2014 року він ОСОБА_5 в домі Новицької вже не бачив.
Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що працює дільничним інспектором Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області. ОСОБА_5 був під адміністративним наглядом, тому він його постійно перевіряв, так як у нього були встановленні обмеження. Потім до райвідділу надійшла заява про крадіжку майна в с.ОДАІ і після того як ОСОБА_5 зізнався в скоєнні крадіжок, то з 13 січня 2014 року самовільно залишив своє місце мешкання. Його співмешканка сама не знала куди він подівся. З її слів ОСОБА_11 залишив місце постійного проживання тому, що йому набридло бути під постійним наглядом та контролем. Внаслідок його зникнення вимушені були його розшукувати, їздили до батька в село, але його там не було, лише через деякий час його знайшли в м. Одеса. Жодних погроз чи тиску з його сторони на адресу обвинуваченого не було, тому, що для цього просто не було підстав. При перевірці ОСОБА_11 одного разу з ним приїздив колишній начальник дільничних інспекторів Ананьївського РВ ГУМВС України ОСОБА_28 , однак в його присутності, він також не погрожував обвинуваченому.
Показами свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні показав, що раніше працював начальником дільничних інспекторів Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області. ОСОБА_5 він знає добре, оскільки той приїздив на відмітку, так як перебував під адміністративним наглядом. Ним також було скоєно ряд правопорушень, відносно нього відкривали кримінальне провадження, однак потім йшли назустріч, давали ще шанс та закривали кримінальне провадження. Коли останнього разу ОСОБА_5 самовільно залишив місце свого мешкання, тоді (через інтернет в соціальних мережах) він віднайшов його номер телефону та зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, щоб той приїхав та дотримувався встановлених йому обмежень. У відповідь ОСОБА_11 відмовився приїхати до місця свого проживання, сказав, що йому надоїло бути під наглядом, що він не приїде і нехай його працівники міліції шукають, оскільки він буде переховуватись. Однак свідкові невідомо, чи сам повернувся ОСОБА_5 , чи його знайшли, крім того, жодних погроз чи будь-якого тиску на ОСОБА_5 він не здійснював, а проводив з ним лише профілактичні бесіди з метою недопущення порушень адміністративного нагляду. Коли ОСОБА_5 приїздив на відмітку, він запитував його чим займається, чи працює, направляв його до центру зайнятості.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що їй було відомо, що її співмешканець ОСОБА_5 знаходився під адміністративним наглядом, його працівники міліції майже щовечора перевіряли. Був такий випадок, що ОСОБА_5 їздив у с. Качурівка до батька робити паспорт, при цьому він зателефонував дільничному інспектору і той дав йому добро, при цьому сказав, щоб протягом шести днів він вирішив свої проблеми. Останній раз вона бачила ОСОБА_11 увечері 12 січня, а 13 січня 2014 року його вже не було, куди він подівся їй невідомо.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2013 року згідно з якою засудженому ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців згідно з яким йому встановлено обмеження, в тому числі заборонено виїзд з населеного пункту за місцем постійного мешкання ,без дозволу керівництва територіального РВ УМВС України.
Реєстраційним листом з особової справи ОСОБА_5 де значиться остання його відмітка 21.12.2013 року.
Заявою (розпискою) ОСОБА_5 від 22.09.2013 року, згідно з якою він просив здійснювати за ним адміністративний нагляд за адресою с.Великобоярка Ананьївського районуа також з встановленими відносно нього обмеженнями ознайомлений.
Рапортом дільничного інспектора ОСОБА_15 від 15.01.2014 року згідно з яким з 13 січня 2014 року ОСОБА_5 з місця постійного проживання зник і місце знаходження не відоме.
Аналізуючи покази свідка ОСОБА_10 в тій частині де вона вказує, що вилучена в неї дублянка належить її родичці, та вона бачила побитого свого співмешканця після спілкування з працівниками міліції, то в цій частині суд вважає, що вона, таким чином, хоче пом`якшити участь свого співмешканця та дати можливість уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дублянку впізнала потерпіла, а під час відтворення в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, обвинувачений сам розказав де викрав дублянку і з його поведінки та зовнішнього вигляду не було видно що на нього чинився якийсь тиск, погрози чи застосовувалась фізична сила, що також підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків поняті ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .
Також враховуючи ті обставини, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не було надано доказів, що крадіжки з домоволодіння Площанського обвинуваченим ОСОБА_5 були скоєні двічі, тобто в два епізоди, то суд приходить до висновку, що крадіжка ним була скоєна один раз, оскільки в наявності достатньо доказів, які підтверджують факт крадіжки вказаного в обвинувальному акті майна.
Твердження обвинуваченого, що все вилучене в його співмешканки ОСОБА_10 майно він привіз від своєї бабусі суд не може прийняти до уваги, оскільки своє майно впізнали та забрали потерпілі, а також жодних доказів в підтвердження своїх слів обвинувачений ОСОБА_5 суду не надав.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 3 та ст. 395 КК України.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховується визнання вини, щире каяття, та добровільне відшкодування завданого збитку. Суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинено ним ще в 2013 році, що він довгий час перебував під вартою, а також, що потерпілі не мають ніяких претензій до обвинуваченого, так як викрадене майно повернуто їм та має незначну для них вартість.
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку в психіатра і нарколога не стоїть.
Оцінюючи всі обставини вчиненого та особу винного суд приходить до висновку, що виправлення підсудного, можливе в умовах без ізоляції від суспільства і тому по відношенню до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 374 КПК України, ст. ст. 12, 65,66,75, та ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних авопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 395 КК України і призначити йому покарання:
за ст.185 ч.3 КК України - три роки і 3 місяці позбавлення волі;
за ст.395 КК України - шість місяців арешту.
У відповідності зі ст. 70 ч. 1,2,3 та ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 3-х років і 4-х місяців місяців позбавлення волі.
Згідно ст. ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Речові докази вважати повернутими по належності.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити без зміни особисте зобов`язання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення в Одеський апеляційний суд через Любашівський районний суд Одеської області.
Суддя ОСОБА_1