Справа № 367/3009/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1150/2016
У Х В А Л А
Іменем України
17 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив задовольнити його, оскільки він відбув 2/3 призначеного йому покарання та став на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник БВК № 85 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Надав матеріали характеризуючі особу засудженого.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 ..
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Петровського районного суду м. Донецька від 10.04.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 17.11.2011 року, з моменту взяття під варту. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.02.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 17.11.2011 року по 27.04.2012 року. Згідно із довідкою Начальника відділу КВСР станом на 17.05.2016р. невідбута частина покарання складає 2 роки 21 день.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 з 05.07.2012 року по 31.08.2015 року відбував покарання у Петрівській ВК № 49 Кіровоградської області, за час відбуття покарання допускав порушення вимог режиму відбування, мав 14 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та отримав 3 заохочення правами начальника відділення за активну участь у благоустрої відділення та прилеглої території. Згідно із характеристиками на засудженого від 11.06.2015р. не став на шлях виправлення та не заслуговує на заміну покарання більш м,яким. Відповідно до характеристики від 23.07.2015р. засуджений ОСОБА_5 почав ставати на шлях виправлення.
До Бучанської ВК № 85 засуджений ОСОБА_5 прибув для відбуття покарання 18.09.2015 року та відповідно до характеристики засудженого від 17.05.2016 року по прибуттю в колонію був працевлаштований днювальним на відділенні на загальних підставах без оплати праці, згідно із довідкою головного бухгалтера заробітна плата йому не нараховувалась. Згідно із довідкою про заохочення та стягнення від 17.05.2016 року встановлений режим покарання порушував, за що отримав 04.12.2015р. одне стягнення - ДІЗО 7діб, яке знято єдиним отриманим 29.02.2016р. заохоченням під час відбування покарання в БВК № 85 за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 01.04.2016 року було відмовлено в поданні по умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України, як такому, що сам відмовився, в зв`язку з тим, що самостійно подав клопотання до суду.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого ОСОБА_5 , залишок не відбутого покарання засудженим складає 2 роки 21 день позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 2/3 частини призначеного судом покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 за час відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі має лише чотири заохочення, та лише одне з яких отримав БВК №85. При цьому за час відбування покарання засуджений мав 15 стягнень, одне з яких у вигляді ДІЗО отримав вже після того, як отримав характеристику, що стає на шлях виправлення та заміну режиму відбування покарання з максимального рівня безпеки на середній рівень, що свідчить про те, що засуджений не може стримувати себе від порушень режиму відбування покарання та порушень правил внутрішнього розпорядку.
Також з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше був засуджений не одноразово за злочини середньої та тяжкої ступені тяжкості та звільнявся від відбування покарання по відбуттю строку призначеного покарання, втім не зробивши для себе належних висновків, на шлях виправлення не став. Будучи звільненим останній раз 09.09.2011р. по відбуттю призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, ОСОБА_5 вже 01.11.2011р. вчинив новий тяжкий, умисний злочин, за який в теперішній час відбуває покарання.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні його клопотання відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
На ухвалу до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1