ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 556/2420/14-к
Рядок статзвіту № 2

24.02.2016 року .Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000681 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошмаки, Володимирецького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, військовозобов`язаного, не працює, не судимого,

за ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
30.07.2014 року, близько 17 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 в ході конфлікту, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої сторони голови ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правовопорушення , передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочину визнав частково і суду пояснив, що 30.07.2014 року, близько 17 год. 30 хв. йому зателефонувала дочка і сказала, що в їх господарстві ріжуть огорожу. Коли він приїхав додому, побачив пошкоджений паркан, одна секція лежала на землі. А ОСОБА_6 з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 продовжували за допомогою болгарки різати огорожу. Він сказав, що вони це роблять не законно, на що потерпілий пішов до нього з кулаками. Не знаючи що робити, він вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя. Потерпілий впав на землю. Вдарив ОСОБА_6 захищаючи себе і своє майно.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в них раніше з обвинуваченим були нормальні відносини, їх господарства знаходяться по-сусідству. Однак ОСОБА_4 захопив 90 см його землі собі під огорожу, із-за цього і виник конфлікт. 30.07.2014 року, він вирішив демонтувати огорожу обвинуваченого , яка знаходилася на його території. Йому допомагали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Конфлікт спровокував ОСОБА_4 , який нічого не пояснюючи та не розбираючись, підбіг до нього і вдарив кулаком в обличчя. ОСОБА_6 впав на землю, а обвинувачений побіг до хати. Тілесні ушкодження на обличчі виникли саме від удару ОСОБА_4 , оскільки він обличчям ніде не вдарявся. Від отриманого удару впав на землю, а саме на спину, спираючись на ліву руку. Ніяких металевих предметів на землі не було.

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий дав аналогічні пояснення (Протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2014 року).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ствердили, що 30.07.2014 року вони допомагали потерпілому робити паркан. ОСОБА_6 сказав зрізати металеву секцію огорожі обвинуваченого, яка була на його межі, що вони й почали робити. В цей час вибіг ОСОБА_4 , нічого не пояснюючи підбіг до потерпілого, і вдарив його кулаком в обличчя. Від удару ОСОБА_6 впав на землю, а саме на спину. Конфлікт розпочався через межу та паркан. ОСОБА_6 нікому тілесних ушкоджень не наносив, все сталося раптово. Не бачили, щоб десь потерпілий вдарявся обличчям.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні також підтвердили факт нанесення обвинуваченим удару ОСОБА_6 .

Крім часткового визнання своєї вини самим обвинуваченим, показів потерпілого, свідків, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також: протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2014 року, де ОСОБА_4 розповів і показав як наніс удар кулаком в обличчя потерпілого.

Згідно висновку експерта №211 від 01.08.2014 року, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 1.1 забійної рани лівої брови (із синцем-натьоком навколо лівої орбітальної ділянки та субкон`юнктивальним крововилом); 1.2 садна розгинальної поверхні правого ліктьового суглобу. Ушкодження, описані в п.1.1 виникли внаслідок травматичної (ударної) дії тупим (тупим твердим) предметом із обмеженою контактуючою поверхнею. Вищезазначене ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Термін заподіяння вищезазначених ушкоджень може відповідати 30 липня 2014 року.

Про те, що у потерпілого ОСОБА_6 , згідно наданих матеріалів кримінального провадження, виявлені вище вказані тілесні ушкодження, зазначено і у висновку експерта №257 від 21.10.2015 року.

Крім того, в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що виникнення зазначених ушкоджень на обличчі ОСОБА_6 при падінні на спину малоймовірно.

А тому, твердження обвинуваченого, що потерпілий впав і вдарився об металеві предмети, що були на землі і саме так отримав тілесні ушкодження не обґрунтоване належними і допустими доказами, спростовується показами потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Що стосується клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, судом встановлено наступне:

Згідно ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. (ст.. 85 КПК України)

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. (ст.. 86 КПК України)

Сторона захисту просить визнати недопустимими докази надані стороною обвинувачення а саме: Висновок експерта №211 від 01.08.2014 р., оскільки дана експертиза виконана на підставі постанови слідчого ОСОБА_13 про залучення експерта для проведення судово- медичної експертизи від 31.07.2014 року, яка не мала процесуальних повноважень в даному кримінальному провадженні та Протокол огляду місця події від 30.07.2014 р., що складений слідчим ОСОБА_13 , з якого неможливо встановити якого саме числа проведена дана слідча дія, оскільки число «30» явно піддавалось виправленню.

Як встановлено в судовому засіданні, слідча ОСОБА_13 була в складі слідчо-оперативної групи у даному кримінальному провадженні згідно Наказу №189 від 31.07.2014 року «Про створення слідчо-оперативної групи для розкриття та розслідування кримінального правопорушення» і проводила ряд слідчих дій, в тому числі і виносила постанову про залучення експерта.

Вище згаданий наказ не скасовувався, ніким не оскаржувався.

Що стосується Протоколу огляду місця події, то стороною захисту не надано доказів у підтвердження того, що в даному протоколі була виправлена дата - «30». Крім того, в ілюстрованій таблиці до Протоколу огляду місця події чітко зазначено 30 липня 2014 року.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що дані докази отримані в порядку, встановленому кримінально-процесуальним кодексом України і є допустимими.

Відповідно до ст.. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення повністю довела винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і вірно кваліфікувала його дії.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання , що вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують, чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, виховує троє дітей, вину в інкримінованому йому злочині визнав частково.

Враховуючи вище викладене, суд рахує за правильне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст..ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речові докази: два бинти із слідами бурого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, прокурору та потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: