Справа № 392/1572/15-к
Провадження № 1-кп/392/117/16

У Х В А Л А

19 серпня 2016 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суду Кіровоградської області у складі:
Головуючої-судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
захисників-адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
при секретарі ОСОБА_9
В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту з підстав не відповідності його вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він не містить формування висунутого ОСОБА_7 обвинувачення , а викладені лише обставини які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. Недетальне викладення обвинувачення є незрозумілим для ОСОБА_7 і порушує його право на захист. Дійсні обставини скоєнного ОСОБА_7 кримінального правопорушення та враховуючи спосіб у який воно було здійснено та мету, його дії неможливо кваліфікувати за ч.2 ст. 187 КК України. Потерпілому в результаті вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, яке мало місце 29.06.2015 року, спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров"я, вони не були небезпечними для життя чи здоров"я в момент заподіяння. Крім того, реєстр матеріалів кримінального провадження, не відповідає вимогам ч.2 ст. 109 КПК України, адже не містить відомостей про склалдання обвинувального акту, та в ньому не зазначено процесуальні дії. Дані обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та перешкоджають судовому розгляду.
Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокуропру з підстав не відповідності його ст. 291 КПК України. Анкетні відомості потерпілого не містять інформації про його громадянство. Натомість зазначена інформація про те, що потерпілий звернувся з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та переказ захисником ОСОБА_10 коштів потерпілому як частину відшкодування матеріальних збитків, хоча зазначення таких відомостей законом не передбачено. Обвинувальний акт містить абслютно неприпустиме формулювання та висновок слідчого про те, що вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, повністю доведена на підставі зібраних доказів, перелік яких наведено. Складений обвинувальний акт слідчим суперечить принципу презумпції невинуватості. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретним, адже не містить обставин, які характеризують об"єктивну сторону злочину. В обвинувальному акті йдеться мова про погрози фізичною розправою потерпілому та заподіяння йому легких тілесних ушкоджень. А тому не зрозуміло які саме дії сторона обвинувачення вважає нападом поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства. Крім того, було порушено право обвинуваченого ОСОБА_6 бути детально поінформаваним зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення. Не відповідає вимогам ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, так як не містить номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
Обвинувачені підтримали клопотання захисників в їх інтересах.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисників, посилаючись на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК УКраїни.
Частиною 3 статті 314 КПК України, вказано які суд має право прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні, серед яких і повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Вивчивши матеріали обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у зв"язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 91 КПК України, визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред"явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Даний принцип закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Європейський суд з прав людини ( у справі Абрамян проти Росії) більш грунтовно тлумачить зазначену норму вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз"ясненню " обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред"явленого йому обвинувачення. Крім того, суд нагадує, що положення підпункту "а" п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред"явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 20.04.2006 року у справі " І.Н. та інші проти Австрії".
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються в скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства ( розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Але, пред"явлене обвинувачення є суперечливим за змістом, оскільки інкриміновані обвинуваченим дії виразилися в відкритому викраденні чужого майна , з погрозою застосування насильства, застосуванням фізичної сили та погроз фізичною розправою, потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Хоча суд не має права під час підготовчого судового засідання входити в оцінку правової кваліфікації вчиненого злочину, але вважає за необхідне зазначити, що формулювання обвинувачення не містить обставин, що характеризують об"єктивну сторону злочину за ч.2 ст. 187 КК України, а натомість характеризують об"єктивну сторону злочину за ст. 186 КК України.
Отже, неконкретний, стислий виклад фактичних обставин в обвинувальному акті порушує право обвинувачених на їх захист від пред"явленого обвинувачення.
Крім того, обвинувальний акт містить неприпустимі висновки слідчого про доведенність вини обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення та докази на які він посилається.
Відповідно ст. 17 КПК України , особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Суд вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК УКраїни.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок).
Натомість реєстр містить відомості щодо протоколів процесуальних дій.
Крім того, з реєстру матеріалів не можливо встановити чи не було порушено право обвинуваченого ОСОБА_11 на захист від пред"явленого йому обвинувачення, адже не зазначено жодних дій які б свідчили про залучення відповідного перекладача в ході досудового розслідування.
Тому, суд вважає, що в обвинувальному акті наявний ряд недоліків, що є підставою для його повернення прокурору.
А тому, суд дійшов висновку, що клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах обвинувачених підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК УКраїни, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 23.06.2016 року, строк тримання під вартою обвинуваченим закінчується о 16 год. 50 хв. 21.08.2016 року, у суду відсутні законні підстави для зміни запобіжного заходу о обвинуваченим.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316 , 372, КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 50 хв. 21.08.2016 року по 16 год. 50 хв. 19.10.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1