справа №176/1990/16-к
провадження №1-кп/176/122/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, вдівця, дітей не має, опікуном не призначався, державних відзнак та нагород не має, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, не судимого в силу ст. 89 КК України, місця реєстрації не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, не одруженого, дітей не має, опікуном не призначався, державних відзнак та нагород не має, інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, раніше судимого: 1) 20.10.2010 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців; 2) 05.05.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 КК України до позбавлення волі 4 роки; 3) 17.08.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 71 КК України до позбавлення волі 4 роки 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_3 05 червня 2016 року приблизно о 16 год. 15 хв. разом із ОСОБА_4 , які діяли без попередньої змови, перебуваючи біля першого під`їзду будинку №38 по вул. Хмельницького м. Жовті Води, побачили раніше їм візуально знайомого ОСОБА_6 , який йшов повз першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 . В ході спільної розмови ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_6 цигарку, на що ОСОБА_6 йому відмовив. В результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна у ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з метою наживи, без попередньої змови з ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував поблизу першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , штовхнув останнього в плече, від чого потерпілий ОСОБА_6 упав на землю.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , без попередньої змови з ОСОБА_4 , не розділюючи попередньо між собою злочинні ролі, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 лівою рукою став тримати лежачого на землі потерпілого ОСОБА_6 та правою рукою шукати в його одязі грошові кошти. В цей час гр. ОСОБА_4 , з метою сприяння вчиненню злочинних дій ОСОБА_3 , направлених на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , вирішив приєднатись до вчинення ним протиправних дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , став тримати його правою рукою за шию та самостійно обшукувати лівою рукою одяг потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , розуміючи, що їх протиправні дії спрямовані на спільне відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , охоплюються спільним злочинним умислом, продовжили стримувати опір потерпілого та шукати в його одязі грошові кошти.
ОСОБА_3 знайшов в лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 185 грн., та впевнившись що їх спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел доведений до кінця, відпустив потерпілого ОСОБА_6 .
Довівши свій спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покинули місце вчинення злочину, розподіливши між собою викрадені грошові кошти, якими згодом розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на суму 185 грн. 00 коп.
ОСОБА_4 05 червня 2016 року приблизно о 16 год. 15 хв. разом із ОСОБА_3 , які діяли без попередньої змови перебуваючи біля першого під`їзду будинку №38 по вул. Хмельницького м. Жовті Води, побачили раніше їм візуально знайомого ОСОБА_6 , який йшов повз першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 . В ході спільної розмови ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_6 цигарку, на що ОСОБА_6 йому відмовив. В результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з метою наживи, без попередньої змови з ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував поблизу першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 та застосовуючи насильство,яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , штовхнув останнього в плече, від чого потерпілий ОСОБА_6 упав на землю.
В цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював протиправний характер злочинних дій ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на спільне відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спільне відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , сприяючи вчиненню злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підійшовши до ОСОБА_3 , який в цей час продовжував реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, не розділюючи попередньо між собою злочинні ролі, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, став тримати лежачого на землі потерпілого ОСОБА_6 правою рукою за шию, стримуючи опір останнього, та самостійно обшукувати одяг потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , розуміючи, що їх протиправні дії спрямовані на спільне відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , охоплюються спільним злочинним умислом, продовжили стримувати опір потерпілого та шукати в його одязі грошові кошти.
Побачивши, що ОСОБА_3 знайшов в лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 185 грн. та відкрито заволодів ними, ОСОБА_4 , впевнившись що їх спільний злочинний умисел доведений до кінця, відпустив потерпілого ОСОБА_6 .
Довівши свій спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покинули місце вчинення злочину, розподіливши між собою викрадені грошові кошти, якими згодом розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 185 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен окремо, вину у вчинені кримінального правопорушення, встановленого цим вироком, за епізодом протиправного заволодіння майна потерпілого ОСОБА_6 у вигляді грошей, визнали повністю, щиро розкаялись, однак на підставі ст. 63 Конституції України кожен відмовився давати суду показання з приводу обставин діяння.
При цьому як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 , кожен самостійно, докази своєї вини, здобуті досудовим слідством, визнають повністю і не оспорюють. Правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважають недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись своїм конституційним правом, відмовились давати суду показання, разом з тим не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, докази винуватості кожним, погоджуються з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення кожен відносно себе і в цілому, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, а також з огляду на те, що кожен з обвинувачених відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням викрадених речей та їх оцінкою.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за фактом протиправного заволодіння спільно з ОСОБА_4 грошима потерпілого ОСОБА_6 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а дії ОСОБА_4 за цим фактом також правильно кваліфіковані ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та який вчинений повторно.
Протиправне діяння, яке вчинене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та кваліфікується щодо кожного з обвинувачених за ст. 186 ч. 2 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки у вигляді відкритого протиправного заволодіння чужим майном та завдання діянням матеріальної шкоди потерпілому, дані про особу обвинуваченого, який перебуває у лікаря нарколога з 1999 року з приводу опійної наркотичної залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, протягом останнього року двічі притягувався до адміністративної відповідальності.
У якості пом`якшувальних покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обставин суд враховує його активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття у вчиненому злочинові, добровільне відшкодування збитків потерпілому, завданих злочином, публічне вибачення, яке в судовому засіданні було прийняте потерпілим. Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі з врахуванням межі покарання, зазначеної ст. 69-1 КК України, з іспитовим терміном.
Відносно ОСОБА_4 суд також бере до уваги ступінь тяжкості, суспільно небезпечні наслідки вчиненого кримінального правопорушення у вигляді відкритого протиправного заволодіння чужим майном та завдання матеріальної шкоди потерпілому, дані про його особу, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, справжній злочин вчинив у період погашення судимості.
Суд враховує ОСОБА_4 у якості пом`якшувальних покарання обставин його активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття у вчиненому злочинові, добровільне відшкодування збитків потерпілому, завданих злочином, публічне вибачення, яке в судовому засіданні було прийняте потерпілим ОСОБА_6 . У якості обтяжуючих покарання обвинуваченому обставини суд враховує рецидив злочину. Аналізуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обрати останньому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;
- повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;
- повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: ОСОБА_1