Справа № 464/8908/15-к
пр.№ 1-кп/464/58/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки

Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, несудимого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 15 серпня 2015 року близько 16.00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав з шухляди шафи, яка знаходилась в кімнаті потерпілої ОСОБА_4 , золоті вироби, а саме: два золотих перстня та золотих кульчика, загальною вартістю 10000 грн, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеним у фабулі обвинувачення. У скоєному розкаюється. Просить суворо не карати.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачений таємно викрав з її кімнати шляхом вільного доступу її золоті вироби загальною вартістю 10 000 грн. Заявила цивільний позов на вказану суму. У вирішенні покарання обвинуваченому просить не карати його суворо.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасниками не оспорюються фактичні обставини і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю та об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений законодавцем до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, не працює, не перебуває на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, є військовослужбовцем на контратній основі (солдат в/ч пп В0941). Одночасно судом враховується позиція потерпілої ОСОБА_4 , яка просить не карати обвинуваченого суворо.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 на суму 10 000 грн. на підставі ч.1 ст.129 КПК України підлягає до задоволення. Обвинувачений повністю визнав розмір майнової шкоди, тому така підлягає безумовному стягненню на користь потерпілої у відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України.

Процесуальних витрат, речових доказів у справі немає. Запобіжний захід залишити попередній - особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1