Справа № 1-7/10
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання
про повернення коштів
14 квітня 2016 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про повернення коштів, вилучених у нього під час особистого обшуку,
ОСОБА_4 25 березня 2016 року подав до суду клопотання про повернення йому коштів в сумі 920 євро, які згідно постанови слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області від 12 березня 2008 року були здані на зберігання на депозитний рахунок Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області.
У обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилався на те, що 8 березня 2008 року, його було затримано в порядку ст. 115 КПК України 1960 р. і в Самбірському МВ ГУ МВС України у Львівській області 9 березня 2008 року, при проведенні обшуку, у нього було виявлено, зокрема, гроші в сумі 920 євро, що належали його двоюрідній тітці ОСОБА_5 , які згідно вказаної постанови слідчого були вилучені та поміщені для зберігання на депозитний рахунок Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, при цьому, згідно матеріалів даної кримінальної справи, арешт до них не накладався, речовими доказами їх визнано не було і вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2010 року, яким його, ОСОБА_6 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, не вирішене питання про повернення йому цих коштів.
Після відбуття покарання він, ОСОБА_6 , звернувся до Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області із заявою про повернення йому цих коштів, однак йому у поверненні вказаних коштів було відмовлено.
Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 та думку прокурора про необґрунтованість клопотання, з`ясувавши обставини клопотання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення коштів з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно із положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до п. 14) ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Із протоколу обшуку від 09.03.2008 року, протоколу вилучення від 10.03.2008 року, постанови про здачу грошей на депозит від 12.03.2008 року та квитанцій № 007657 відомо, що вилучені у ОСОБА_4 під час особистого обшуку гроші в сумі 920 (дев`ятсот двадцять) євро, а саме: вісім купюр номіналом 100 євро, дві купюри номіналом 50 євро, одна купюра номіналом 20 євро, купюра номіналом 1 грн. та монети в сумі 1 грн. 55 коп. здані для зберігання на депозит Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області. У матеріалах справи відсутні процесуальні документи про визнання вказаних коштів речовими доказами чи накладення на них арешту під час провадження досудового слідства (т. 2 а.с. 333, 334, 349, 350, 351).
Із повідомлення Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області від 26.02.2016 року видно, що кошти, які були вилучені у ОСОБА_4 при поміщенні в ІТТ Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, знаходяться на депозитному рахунку вищевказаного міськвідділу (а.с. 4).
Із вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2010 року, який набрав законної сили 23 листопада 2011 року, вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Під час постановлення вказаного вироку не вирішувалося питання щодо повернення вказаних коштів, оскільки ці гроші не були визнані речовими доказами та не були долучені до кримінальної справи (т. 9 а.с. 43-69).
Згідно ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Отже, строк звернення до виконання зазначеного вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2010 року в частині конфіскації всього майна, що належить ОСОБА_4 , не закінчився, оскільки ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років за особливо тяжкий злочин і вирок набрав законної сили 23 листопада 2011 року і тому грошові кошти, які були вилучені у нього під час особистого обшуку не підлягають поверненню.
Посилання засудженого ОСОБА_4 на те, що грошові кошти, які були вилучені у нього під час особистого обшуку, належать його двоюрідній тітці ОСОБА_5 не є підставою для повернення цих коштів йому.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Засади захисту права власності встановлені главою 29 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 369, 371-372, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення йому коштів, вилучених у нього під час особистого обшуку, які знаходяться на депозитному рахунку Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя