пр. № 1-кп/759/56/16
ун. № 759/6074/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011675 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_6 , представник потерпілого: ОСОБА_7 , захисник: ОСОБА_8 , обвинувачена: ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_5 спливає, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження її тримання під вартою.

Прокурор, якого підтримав представник потерпілого, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, наявний ризик її переховування від суду та впливу на очевидців події, вважав за необхідне продовжити її тримання під вартою.
Захисник та обвинувачена ОСОБА_5 поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.
При цьому, колегія суддів враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та можливість обвинуваченої переховуватись від суду, протизаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інший злочин.
З огляду на вказані ризики залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки обвинувачена ОСОБА_5 постійного місця проживання в м. Києві немає, не працевлаштована, не заміжня, утриманців немає, а також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченої, щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.
Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
У даному кримінальному провадженні існує необхідність у запобіганні спробам обвинуваченої переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченої під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Також колегія суддів не вбачає правових підстав для визначення розміру застави, оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 201, 205, 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 10 березня 2016 року до 08 травня 2016 року включно, і утримувати її у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.
Ухвалу передати на виконання до Київського СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_9
Судді: ОСОБА_10
ОСОБА_11