Провадження № 1-кс/592/4437/16

УХВАЛА

про відмову у накладенні арешту на майно

30 листопада 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000095 від 28.11.2016 ,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та обґрунтовуючи внесене клопотання зазначив, що 22.11.2016, близько 00 годин 15 хвилин, по вул. Горького м. Ромни Сумської області співробітниками Роменського ВП ГУ НП в Сумській області зупинений автомобіль Мерседес-Бенс д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки автомобіля, в ньому виявлено, близько 2,5 тон рідини з характерним запахом спирту. Документи на вантаж у водія відсутні.

29.11.2016 проведений огляд транспортного засобу Mercedes-Benz 210, д.н. НОМЕР_2 білого кольору, всередині якого, у вантажному відділенні знаходяться: 1 пластикова ємність, об`ємом близько 2000 літрів та 4 пластикових ємностей, об`ємом 200 літрів кожна. Вказані ємності заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту в кількості, близько, 2500 (дві тисячі п`ятсот) літрів.

Також, опитано громадянина ОСОБА_4 , який пояснив, що незнайомий чоловік запропонував йому роботу яка полягала в тому, щоб перевезти спирт з Київської до Сумської областей. В подальшому він погодився та перевозив спирт, а 22.11.2016 в м. Ромни його зупинили працівники поліції. Документів на вантаж він не мав.

Враховуючи, що у ході досудового розслідування, з метою проведення експертизи та забезпечення відшкодування збитків завданих державі, необхідно накласти арешт на майно, яке було 29.11.2016 оглянуте.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину.

Крім того, вищезазначені речі можуть бути використані, як докази фактів та обставин які встановлюються під час кримінального провадження, а визначення їхньої реальної вартості допоможе визначити достовірну суму збитків заданих державному бюджету.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.

Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд був проведений 22.11.2016 року, а протокол огляду предметів та відбору зразків лише 29.11.2016 року, що є порушенням процесуальних строків передбачених КПК України, тому вище вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Слідчий не позбавлений можливості відповідно до ст.. 110 КПК України винести мотивовану постанову, щодо даного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1