Справа № 346/4695/16-к
Провадження № 1-кп/346/274/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

потерпілої- ОСОБА_5 ,

представника потерпілої- ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду кримінальне провадження №0001134 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, інваліда II групи, депутатом не обирався, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений наніс умисно легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

30.07.2016 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив суперечку із своєю дружиною потерпілою ОСОБА_5 .

В ході даного конфлікту обвинувачений на грунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, діючи умисно і усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та, бажаючи їх настання, схопив рукою ОСОБА_5 за ліве плече та шляхом тиснення спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді синців лівого плеча.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, що згідно висновку експерта Коломийського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 01.08.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що проживає протягом тривалого часу разом із дружиною та дітьми. На даний час офіційно ніде не працевлаштований, є інвалідом 2 групи загального захворювання. На обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Коломийської ЦРЛ чи інших лікувальних закладах не перебуває.

У суботу 30 липня 2016 року він зранку направився у м. Коломия та зустрів дружиною на ринку і зробивши необхідні покупки разом із нею направився до маршрутного автобуса і по дорозі по його просьбі ОСОБА_7 купила для нього пляшку пива, яку випив по дорозі до автобуса. Під час очікування автобуса вони конфліктували на грунті поганого прибирання дружиною вдома.

Коли прибули в будинок, то побачив, що там знаходилась дочка ОСОБА_8 , якої не було протягом місяця, оскільки вона перебувала на відпочинку та не допомогла провести городні роботи, через що власне на неї був сердитий.

У подальшому мав намір пообідати, а тому розпочав конфлікт із дружиною ОСОБА_7 з приводу того, що коли вона ішла на роботу не приготувала їжу, а також не було прибрано у будинку. Пригадує, що під час конфлікту із дружиною ОСОБА_5 він її шарпав, при цьому власною однією рукою брав її за волосся, а іншою за ліву руку вище ліктя, обхопивши її пальцями, та для утримання міцно стискав пальцями, після чого її шарпав у різні сторони. Від вказаного у ОСОБА_7 утворились тілесні ушкодження. Періодично у вказане втручалась їхня дочка.

Свою вину у спричиненні тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_5 визнає у повному обсязі як і цивільний позов та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України, як нанесення умисно легких тілесних ушкоджень.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд по справі не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, що позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 2 групи, потерпіла не настоює на його суворому покаранні, раніше не судимий, а тому вважає суд, що покарати обвинуваченого слід в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України, тобто - штрафом.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 5000 грн. моральної шкоди та 800 грн. за надання правової допомоги задовольнити повністю.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст.125 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 /шістсот вісімдесять/ грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 - 5000 грн. моральної шкоди та 800 грн. за надання правової допомоги.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1