Справа № 405/5042/16-к

15 липня 2016 року м. Кропивницький
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хутори Черкаського району Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , -
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру про те, що 18.11.2015 року близько 07 год. 45 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали у м. Олександрію Кіровоградської області, де частково перегородивши проїзд на перехресті вулиці Червоного Козацтва та провулку Пиженко змусили зупинитися проїжджаючий автомобіль марки «КІА MAGENTIS2.0.», д.н.з НОМЕР_2 .
В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що в автомобілі перевозяться вироби із дорогоцінних металів, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету наживи, здійснили не менше 8 пострілів з предметів схожих на вогнепальну зброю по автомобілю марки «КІА MAGENTIS2.0.», д.н.з НОМЕР_2 , в салоні якого перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посягаючи на життя останніх. Однак з причин які не залежали від волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вчинити усіх дій, необхідним для доведення злочину до кінця їм не вдалось, оскільки ОСОБА_11 розвернув власний автомобіль та зник з місця події, а ОСОБА_12 вистрибнув на дорогу та зник з місця вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, двох або більше осіб, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України.
01.07.2016 року заступником прокурора Кіровоградської області старшим радником юстиції ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування до 16.09.2016 року.
Слідчим з клопотання стверджується, що 22.07.2016 року спливає строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступне: отримати висновки комплексної судово-дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; призначити судово-балістичну експертизу зброї, вилученої в ході обшуку домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 , та отримати висновок судово-балістичної експертизи; ознайомити підозрюваних з висновками експертиз; з урахуванням проведених експертиз повідомити про нову підозру; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Для виконання зазначених слідчих (розшукових) дій необхідний строк не менше двох місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , до чотирьох місяців.
З посиланням на викладені обставини слідчим вказується на необхідність задоволення клопотання.
Під час розгляду клопотання прокурор вважав необхідним продовження строку тримання особи під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в означеному клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник в судовому засіданні заперечила проти продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, зазначаючи про відсутність доказів на підтвердження обгрунтованої підозри та заявлених ризиків, наявність стійких соціальних та виробничих зв`язків, постійного місця проживання і позитивної характеристики, а тому просила змінити її підзахисному запобіжний захід на більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме на домашній арешт.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
В ході розгляду клопотання встановлено, що 23.05.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
23.05.2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 22.07.2016.
01.07.2016 року заступником прокурора Кіровоградської області старшим радником юстиції ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування до 16.09.2016 року.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, причетність ОСОБА_7 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протоколи огляду місця події, допити потерпілих та свідків, проведення впізнання осіб, проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних, а також протоколи легалізованих негласних слідчих дій (а.к.7-12, 23-41, 92-111).
При цьому, термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Крім того, під час розгляду, слідчий суддя встановив наявність ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що вказує на те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , оскільки учасниками надано докази на підтвердження того, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, про те на даний час судимостей не має. Зазначене вказує на схильність ОСОБА_7 до вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, на даний час слідчий суддя встановив новий ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті ще не допитувалися.
Вказане вище підтверджується тим, що під час проведення слідчих дій - впізнання осіб за участю підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні надавали показання, які свідчили про активну участь ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочину. Проте, під час розгляду клопотання в суді апеляційної інстанції підозрювані змінили власні покази, що не заперечується учасниками, а в ході розгляду даного клопотання про продовження строку тримання особи під вартою підозрювані заявили про застосування до них недозволених методів слідства.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Твердження сторони захисту про позитивні характеристики підозрюваного, наявність стійких соціальних та виробничих зв`язків, а також постійного місця проживання, не є обставинами, що спростовують оголошену підозру та встановлені ризики.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а саме: отримати висновки комплексної судово-дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; призначити судово-балістичну експертизу зброї, вилученої в ході обшуку домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 , та отримати висновок судово-балістичної експертизи; ознайомити підозрюваних з висновками експертиз; з урахуванням проведених експертиз повідомити про нову підозру; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжному заході тримання під вартою не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_7 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, враховуючи обставини даного провадження, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.09.2016 року.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 57 днів, тобто з 14.00 год. 22.07.2016 року до 14.00 год. 16.09.2016 року.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді 16 вересня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1