Справа № 464/124/16-к
пр.№ 1-в/464/29/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК №48 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 21.07.2014 року Тячівським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, який заперечив проти задоволення даної заяви, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, відбув 2/3 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи відбув 1 рік 6 місяців 6 днів, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 5 місяців 24 дні.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в установі допустив порушення вимог режиму утримання та на нього накладено одне стягнення, заохочування йому не надавались.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 03.12.2015р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненому злочині визнав. З липня 2015 року працевлаштований на виробництві установи у дільниці заготовки та порубки дров. Залучається до професійно-технічного навчання у ЛВЦ №48 за професією «Верстатник широкого профілю».

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, порушував режим утримання, до останнього вже застосовувався Закон України «Про амністію» від 08.07.2011р., суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1