Єдиний унікальний номер 722/877/16-к
Номер провадження 1-в/722/671/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника СВК-67: ОСОБА_4
перекладача: ОСОБА_5
та засудженого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
Засуджений ОСОБА_6 10.03.2016 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив з підстав, передбачених ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 07.07.2006 року по березень 2007 року та з 12.12.2015 року по 22.02.2016 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.
Прокурор та представник СВК-67 в судовому засіданні не заперечували проти зарахування засудженому строку його попереднього ув`язнення у строк покарання.
Із досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_6 з 05.03.2016 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в Сокирянській виправній колонії №67.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2007 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, за вчинення яких, на підставі ст.70 КК України, йому призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з 07.07.2006 року, тобто з моменту його затримання.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08.05.2007 року вирок суду першої інстанції від 19.02.2007 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін.
Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, за вчинення якого, йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2007 року та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.
Згідно розпорядження, вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 22.01.2016 року.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 згідно останнього вироку відраховується з 22.12.2015 року, тобто з дня ухвалення вироку. Відповідно кінець строку відбування покарання 22.09.2019 року.
Станом на час розгляду судом клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув 3 місяці 1 день позбавлення волі. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 3 роки 5 місяців 29 днів.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838VІІІ (далі Закон), відповідно до якого частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції.
Згідно абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до абз.4 ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Дослідженими матеріалами особової справи встановлені наступні обставини.
З 06.03.2015 року засуджений ОСОБА_6 за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2007 року відбував покарання у виді позбавлення волі в Ладижинській виправній колонії №39 Вінницької області.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.11.2015 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, в режимі відеоконференції.
У зв`язку із виявленням ОСОБА_6 бажання бути присутнім в судовому засіданні особисто в приміщенні суду, ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.11.2015 року ОСОБА_6 вирішено етапувати з Ладижинської виправної колонії №39 до Вінницької установи виконання покарань №1 для участі у судовому розгляді кримінального провадження, куди він прибув 12.12.2015 року.
Як зазначено вище, вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 22.01.2016 року.

Згідно ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як встановлено судом із матеріалів особової справи, будь-який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження за ст.391 КК України не застосовувався. Вказані обставини в судовому засіданні також підтвердив засуджений ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 в порядку, передбаченому п.«ґ» абз.4 ч.5 ст.72 КК України, перебував у місцях попереднього ув`язнення в період з 12.12.2015 року (день прибуття до УВП-1 м.Вінниця) по 22.01.2016 року (день набрання вироком суду законної сили), що становить 1 місяць 10 днів.

З огляду на викладені вище обставини та норми кримінального закону, вказаний вище строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 слід зарахувати йому у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Викладені у клопотанні доводи засудженого ОСОБА_6 щодо зарахування йому у строк покарання періоду його попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження відносно нього за ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, а саме в період з 07.07.2006 року по березень 2007 рокує безпідставними, оскільки згідно вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року,на підставі ст.71 КК України, йому було призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком (вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2007 року), в яку було враховано період його попереднього ув`язнення відповідно до положень ст.72 КК України в редакції чинній на час ухвалення вироку.
Крім цього, виходячи з положень абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання проводиться лише в межах того кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження відносно нього за ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України у строк покарання за вироком Жовтневого районного суду Вінницької області від 19.02.2007 року зарахуванню не підлягає.
За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Керуючись ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838VІІІ), ст.ст.9 ч.6, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року, строк його попереднього ув`язнення з 12.12.2015 року по 22.01.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Копію ухвали надіслати для відома засудженому ОСОБА_6 .

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67, та для відома - Ладижинському міському суду Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1