Справа № 462/1369/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніш судимого 30 січня 2015 року Франківським районним судом м.Львова за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком один рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 1.02.2016 року приблизно 05год.00 хв., перебуваючи за адресою м.Львів, вул. Широка, 83а, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, зайшов у під`їзд №1 будинку, піднявшись до вхідних дверей які ведуть у машинне відділення та за допомогою заздалегідь заготовленого розвідного ключа зламав замок та проник у підсобне технічне ліфтове приміщення, звідки таємно викрав одну гальмівну котушку, яка знаходиться на балансі ЛКП «Сяйво», спричинивши матеріальну шкоду на суму 2784 грн.

Крім того, він же 1.02.2016 року приблизно 05год.00 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, зайшов у під`їзд №2 вищезазначеного будинку, піднявшись до вхідних дверей які ведуть у машинне відділення та за допомогою заздалегідь заготовленого розвідного ключа зламав замок та проник у підсобне технічне ліфтове приміщення , звідки таємно викрав одну гальмівну котушку, яка знаходиться на балансі ЛКП «Сяйво», спричинивши матеріальну шкоду на суму 2784 грн.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєння ним злочину, зазначив, що дійсно він 1.02.2016 року приблизно 05год.00 хв. взявши з собою розвідний ключ зайшов спочатку у під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , проник за допомогою ключа у ліфтове приміщення та викрав мідну котушку, потім такі ж саме дії вчинив у під`їзді №2, де з ліфтового приміщення за допомогою розвідного ключа також викрав мідну котушку. За межами будинку був затриманий робітниками поліції. У скоєному кається, просив суворо не карати, послався на захворювання на СПІД та туберкульоз суглобів, наявність в нього одинокого 70річного батька..

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, поєднаної із проникненням в приміщення тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, також стан здоров`я,, а саме хвороби обвинуваченого ОСОБА_5 на туберкульоз суглобів, на ВІЛ 4 ст.,що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5

покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_5 з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

В строк відбуття покарання врахувати строк тримання під вартою з 10.02.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України в редакції закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до дня набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1