Дата документу Справа № 310/5122/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/585/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/5122/15-к Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.121 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року,

встановила:
23.02.2016р. судді-доповідачу передана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2004р., остаточно призначено 6 років 6 місяців позбавлення волі. За ч.4 ст.296 КК України виправданий.

Відповідно до ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Однак з тексту апеляційної скарги вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому апелянт в апеляційній скарзі повинен визначити межі апеляційного оскарження.

Однак в апеляційній скарзі прокурор не зазначив в якій частині він оскаржує вирок, оскільки з вироку суду вбачається, що відповідно до ст.374 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був постановлений і обвинувальний вирок, і виправдувальний вирок.

Зазначене свідчить про те, що апелянтом не визначені межі апеляційного оскарження.

Крім того, прокурором не наведено належне обґрунтування того, в чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення, не зазначено які порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судом під час розгляду кримінального провадження, та як вони перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Ставлячи в апеляційній скарзі питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, прокурор в той же час всупереч засадам призначення покарання, визначеним у ст.65 КК України, не порушує питання про призначення обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України та не зазначає за яким принципом повинно бути призначено покарання за сукупністю злочинів.

Зазначене свідчить про те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст.396 КПК України, тому вона підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2