пр. № 1-кп/759/179/16
ун. № 759/881/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0010700 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
20.01.2016 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010700 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на відсутність доказів наявності ризиків та підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити його на інший більш м`який, посилаючись на те, що не має наміру ухилитися від суду, впливати на свідків та потерпілого, а також погіршення стану здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_4 думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 підтримала.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Враховуючи що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інший злочин. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на шістдесят днів, тобто до 05.11.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: