АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою директора ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ Еверест-буд-інжиніринг, на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року задоволено частково клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 8.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0012631 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ТОВ Еверест-буд-інжиніринг (), відкритому в ПАТ УкрСиббанк (МФО 351005), розташованому за адресою: м. Харків, проспект Московський, 60, а також зупинені видаткові операції по зазначеному рахунку з можливістю зарахування грошових коштів.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши мотиви клопотання слідчого про арешт майна та додані до клопотання документи, прийшов до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та необхідність накладення арешту на грошові кошти товариства з метою забезпечення кримінального провадження та з метою запобігання можливості втрати, передачі, приховування, зникнення, а також використання грошових коштів для продовження здійснення незаконної діяльності.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» ОСОБА_5 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, та просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 - ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» (), відкритому у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» (МФО 351005), що розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський, 60.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що слідчий суддя неправомірно, в порушення вимог ст. 170 КПК України, застосував до ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» такий засіб забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки в межах кримінального провадження № 0012631, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України жодній з посадових осіб ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг»не повідомлялося у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, крім того саме товариство не несе ніякої цивільної відповідальності в силу закону за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що свідчить про відсутність правових підстав для арешту майна в межах зазначеного кримінального провадження будь-якого майна, яке належить на праві власності товариству, оскільки вказана юридична особа не має передбаченого ст. 170 КПК України процесуального статусу особи, майно якої можна арештовувати.

Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, співрозмірності обмеження права власності на грошові кошти товариства.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання про арешт майна у відсутність власника майна.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22.09.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення представника ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», крім того, 10.10.2016 р. товариству було відмовлено судом першої інстанції у задоволенні клопотання про скасування вказаного арешту, а тому лише після цього у ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», на думку апелянта, з`явилося право оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно товариства.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 22.09.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012631 від 08.09.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням, як свідка, допитано ОСОБА_5 , який згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.09.2016 року є директором ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» з 07.09.2016 року, який показав, що 02.09.2016 року до нього звернувся ОСОБА_10 (власник 50% статутного капіталу ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг») з пропозицією придбати його частку статутного капіталу у розмірі 50 % даного товариства. На дану пропозицію ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що йому потрібно 100 % статутного капіталу даного товариства, на що останній ніби то як пообіцяв домовитись, що до продажу іншої частки статутного капіталу з ОСОБА_11 (власником ніби то іншої частки статутного капіталу). В подальшому, 06.09.2016 року ОСОБА_5 уклав договори купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , який передав грошові кошти готівкою в сумі 1000,00 грн., внаслідок чого ОСОБА_5 став засновником та директором даного товариства.

Крім того, в ході досудового розслідування як свідка допитано засновника ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» ОСОБА_12 , який показав, що 05.03.2014 року він разом з ОСОБА_10 , з яким перебував в суто ділових відносинах, заснував юридичну особу ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» (). З дати заснування ОСОБА_12 був директором даного товариства. 02.03.2016 року ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , на загальних зборах було прийнято рішення призначити директором Товариства ОСОБА_13 . Частка у статутному капіталі ОСОБА_12 становить 50%. 07.09.2016 року, ОСОБА_12 зателефонував директор ОСОБА_13 та повідомив, що до відділу продажу прийшов невідомий чоловік з іншими невстановленими особами і представився новим власником та директором ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг». ОСОБА_12 ствердив, що будучи учасником ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», жодних документів, що можуть стосуватись продажу (відчуження) його частки у статутному капіталі ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» він не підписував, нікого жодним чином не уповноважував на такі дії та взагалі не мав наміру вчиняти подібні дії, а ті документи, на підставі яких проведені зміни, він не підписував і у разі, якщо на них міститься його підпис, то заявив, що він є підробленим. З ОСОБА_10 ОСОБА_12 конфліктів не мав, на зв`язок з ним він не виходить.

Також, в ході досудового розслідування як свідка було допитано директора ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» ОСОБА_13 , який показав, що 02.03.2016 року він був призначений директором ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» (). 07.09.2016 року, ОСОБА_13 знаходився в офісі товариства, та приблизно о 17 год. 00 хв. до відділу продажу увійшли невідомі йому раніше особа та представилась новим директором та учасником ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг». Внаслідок чого, ОСОБА_13 зателефонував до ОСОБА_12 , який є власником 50% статутного капіталу ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», і запитав у нього, чи продавав він свою частину підприємства і чому не повідомив його, як директора, про такі зміни. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 , що жодних документів, що можуть стосуватись продажу (відчуження) його частки у статутному капіталі ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» він не підписував, нікого жодним чином не уповноважував на такі дії та взагалі не мав наміру вчиняти подібні дії. Всі установчі документи та печатка товариства перебувають у володінні ОСОБА_13 З 07.09.2016 р. по 20.09.2016 р., до офісу товариства, який розташований за адресою: м. Київ, пров. Лобачевського, 7, приїздить самоназваний директор ОСОБА_5 або його представники за довіреністю разом з охороною.

Як встановлено в ході проведення досудового розслідування, відповідно до протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» від 01.03.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є учасниками даного товариства маючи по 50 % статутного капіталу, призначили на посаду директора товариства ОСОБА_13 .

Крім того, органом досудового розслідування було встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.09.2016 р., у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» - керівник ОСОБА_13 , 02.03.2016 р., у графі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особа» - ОСОБА_12 і ОСОБА_10 .

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.09.2016 р. та 08.09.2016 р., у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» - керівник ОСОБА_5 , 07.09.2016; у графі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особа» - ОСОБА_5

15.09.2016 року до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації було направлено запит з проханням надати світлокопії документів, на підставі яких 07.09.2016 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» ().

На запит було отримано відповідь, згідно якої 06.09.2016 року ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 уклали договори купівлі-продажу (відступлення) часток в статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» з ОСОБА_5

08.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012631 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_12 про підроблення документів ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» у період часу з 05.09.2016 по 07.09.2016 року.

Від учасника ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» () ОСОБА_12 , 14.09.2016 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві у даному кримінальному провадженні надійшло клопотання з проханням прийняти всі можливі міри для недопущення викрадення грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), що належить ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» (), зокрема, накласти арешт з забороною проведення будь-яких операцій.

22.09.2016 р. слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою захисту прав та інтересів ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», уникнення та попередження втрати і використання грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку даного товариства, слідчий просить вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку товариства.

22.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було частково задоволено, оскільки клопотання слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи слідчого, були досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 - ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», відкритому у ПАТ «УкрСиббанк», що розташоване за адресою: м. Харків, прос. Московський, 60, на які просить накласти арешт слідчий, можуть зникнути, або бути втрачені, приховані, передані, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що слідчий суддя неправомірно, в порушення вимог ст. 170 КПК України, застосував до ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» такий засіб забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки в межах кримінального провадження № 0012631, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України жодній з посадових осіб ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг»не повідомлялося у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, крім того саме товариство не несе ніякої цивільної відповідальності в силу закону за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказані грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», відкритому в ПАТ «УкрСиббанк» накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 - ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», відкритому у ПАТ «УкрСиббанк», які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Не заслуговують на увагу й посилання апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання про арешт майна у відсутність власника майна, оскільки слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, може розглядати клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Колегією суддів встановлено, що вказані вимоги закону дотримані слідчим суддею в повному обсязі, що відображено і в самій ухвалі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 - ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», відкритому у ПАТ «УкрСиббанк», порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі директора ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг» ОСОБА_5 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити директору ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ Еверест-буд-інжиніринг, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року, якою задоволено частково клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 8.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0012631 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ТОВ Еверест-буд-інжиніринг (), відкритому в ПАТ УкрСиббанк (МФО 351005), розташованому за адресою: м. Харків, проспект Московський, 60, а також зупинені видаткові операції по зазначеному рахунку з можливістю зарахування грошових коштів, залишити без змін.

Апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ «Еверест-буд-інжиніринг», залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 р я с у н