Справа № 202/4453/16-к
Провадження №1кс/0202/1395/2016
УХВАЛА

25 липня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3
представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась адвокат ОСОБА_10 зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_10 зазначила, що 11 липня 2016 року до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області нею подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 197 КК України, ч. 2 ст. 382 КК України та ч. 1 ст. 365 КК України. За результатами розгляду вказаної заяви Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області не виконано свого обов`язку щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як передбачено ст. 214 КПК України. Наголошує на невиконання прокурором та слідчим ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року, 26 травня 2016 року та 31 травня 2016 року щодо повернення тимчасово вилученого майна. Просить суд зобов`язати керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 197, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365 КК України та видати довідку про реєстрацію поданої заяви.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали наглядового провадження щодо розгляду заяви адвоката ОСОБА_10 , заслухавши представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей, викладених в заяві ОСОБА_10 , приходить до наступних висновків.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

До Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області 11 липня 2016 року звернулась адвокат ОСОБА_10 із заявою, в якій просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, що мають ознаки злочину, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382, ст. 197 КК України щодо прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 та старшого слідчого УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕНП України ОСОБА_12 , розпочати досудове розслідування, видати довідку про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначених відомостей, притягнути до кримінальної відповідальності прокурорів та слідчого та на час проведення досудового розслідування відсторонити від супроводження кримінального провадження № 0001113 прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та старшого слідчого УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕНП України ОСОБА_12 .

Згідно матеріалів наглядового провадження за заявою адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року, 25 травня 2016 року та 27 травня 2016 року прокурора зобов`язано повернути майно, вилучене в ході проведення обшуку. Проте, частина майна, вилученого 28 квітня 2016 року в ході проведення обшуків за адресами в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16 від 12 травня 2016 року повернуто потерпілому. Отже, ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16 від 12 травня 2016 року та слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_17 від 31.05.2016 року, 25.05.2016 року, 27.05.2016 року прийнято рішення про повернення одного й того самого майна різним особам.

Згідно ч.1 та 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, в тому числі про: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК серед відомостей, які вносяться до ЄРДР, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Тобто внесенню в ЄРДР підлягають відомості не з будь-яких заяв, а із заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, зміст яких має відповідати вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому положення частин 4, 5 ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України (КК), згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину, є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз пунктів 3, 5, 10, 13, 19 ч. 1 ст. 3, ст. 91 КПК України свідчить, що доказування всіх елементів складу кримінального правопорушення перед визнанням діяння злочином покладається на сторону обвинувачення лише з початку кримінального провадження, стадією якого є досудове розслідування.

Крім того, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить публічність.

Так, ст. 25 КПК передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З огляду на викладене, визначена ч. 4 ст. 214 КПК пряма заборона на відмову у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не стосується заяв (повідомлень) про вчинення кримінального правопорушення, в яких відсутні фактичні дані, що вказують на ознаки складу злочину, передбаченого КК, як підстави внесення відомостей до ЄРДР.

Імперативно встановленим ст. 25, ч. 4 ст. 214 КПК обов`язкам кореспондує обов`язок повідомити заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, визначене складом злочину в ст. 383 КК.

Так, п. 1.4. розділу П Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що заява адвокатом ОСОБА_10 подана до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області 11 липня 2016 року особисто. Однак, відомостей про попередження про кримінальну відповідальність ані матеріали скарги, ані матеріали наглядового провадження щодо розгляду заяви, не містять.

Таким чином, враховуючи зміст зазначених вище норм, слідчий суддя приходить до висновку, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення за відсутності попередження під розпис особи яка її подає про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення не вважається поданою та не може зумовлювати наслідків, визначених ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1