АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/4045/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/855/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_7

представник КВК № 80 ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2010 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 186 ч.3, 153 ч.3,304 ч.2, 70 ч.1, 69 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від15.03.2011 року вищезазначений вирок суду першої інстанції скасований в частині призначеного ОСОБА_7 покарання із застосування ст. 69 КК України та визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.3, 186 ч.3, 153 ч.3,304 ч.2, 70 ч. 1 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією усього належного йому майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_7 зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за період з 21.12.2010 року по 15.03.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

31 серпня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від ОСОБА_7 надійшло клопотання про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому відсутні передбачені законом підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави, а саме, за період відбування покарання він має одне заохочення, немає стягнень, щиро розкаюється у скоєних злочинах, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково; представник КВК № 80 стосовно апеляційної скарги покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції послався на те, що засуджений своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженого ОСОБА_7 , який відповідно до матеріалів особової справи, а саме характеристики від 11 травня 2016 року за період відбуття покарання в установі виконання покарання характеризується посередньо, має одне заохочення, стягнень не має; працює на посаді різноробочого; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, участь у роботі самодіяльних організацій не бере (т. 1 а.о.с. 65).

Згідно витягу із протоколу №21 від 23.06.2016 року засідання комісії Криворізької ВК № 80 вбачається, що адміністрація установи виконання покарань вважає, що ОСОБА_7 станом на 23.06.2016 року на шлях виправлення не став (т. 1 а.о.с. 67).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, що виключає можливість його умовно-дострокового звільнення, від подальшого відбування покарання, про що зазначив в ухвалі суд першої інстанції і колегія суддів погоджується з таким рішенням суду.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, та підстав для скасування чи зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4