25.04.2016 Справа № 1-кп/489/26/16 р.

В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
25.04.2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони судового провадження:

прокурора прокуратури №2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої - ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженки м. Миколаєва, одруженої, працюючої, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2014 року приблизно о 09 годині 00 хвилин державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_7 в рамках виконавчих проваджень №42558599 від 19 березня 2013 року, відкритого на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 12 березня 2014 року, та №42558339 від 19 березня 2013 року, відкритого на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року, у складі виконавчої групи до якої крім нього входили державні виконавці зазначеного підрозділу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , працівниками Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області дільничним інспектором міліції лейтенантом міліції ОСОБА_8 та дільничним інспектором міліції лейтенантом міліції ОСОБА_14 , працівниками ПАТ «Будівельна компанія Житлобуд-8», прибув для проведення виконавчих дій, а саме звільнення земельної ділянки загальною площею 114 квадратних метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , орендованої позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_15 шляхом демонтування за рахунок відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 та відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 двох розміщених на цій ділянці торгівельних кіосків із належним до них всім допоміжним майном та приведення її у придатний до використання стан, на вищевказану земельну ділянку. Перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків, які передбачені посадовою інструкцією державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, яка затверджена начальником зазначеного підрозділу 15 травня 2013 року, державний виконавець ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про те, що прибув для проведення виконавчих дій у рамках вищезазначених виконавчих проваджень, а саме звільнення земельної ділянки загальною площею 114 квадратних метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 на підставі наказів Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року та 12 березня 2014 року, а також про те, що для забезпечення громадського порядку при примусовому виконанні наказів Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року та 12 березня 2014 року присутні два працівники правоохоронних органів, а саме Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.
ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_7 є державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та виконує покладені на нього службові обов`язки, а саме проводить виконавчі дії в рамках виконавчих проваджень №42558599 від 19 березня 2013 року на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 12 березня 2014 року та №42558339 від 19 березня 2013 року на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року, в яких ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , є відповідачем, діючи умисно, з мотивів перешкодити державному виконавцю виконати свої службові обов`язки, в період часу з 09 до 14 годин червня 2014 року, знаходячись на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила опір державному виконавцю ОСОБА_7 , а саме нанесла ОСОБА_7 декілька ударів в область рук, відштовхувала його, вирвала з рук та намагалась знищити виконавче провадження, ображала останнього, що не дозволяло ОСОБА_7 провести виконавчі дії по вищезазначеному зведеному виконавчому провадженню.
Крім того, в цей же день, 02 червня 2014 року, приблизно в період часу з 09 до 14 години, дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області лейтенант міліції ОСОБА_8 , одягнутий у формений одяг, діючи у відповідності Закону України «Про міліцію» та покладених на нього функціональних обов`язків дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, які затверджені начальником зазначеного підрозділу січня 2014 року, був залучений, відповідно до постанови від 27 травня 2014 року, винесеної державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_7 в рамках виконавчих проваджень №42558599 від 19 березня 2013, відкритого року на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 12 березня 2014 року та №42558339 від 19 березня 2013 року, відкритого на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року, для забезпечення громадського порядку при примусовому виконанні даних наказів Господарського суду Миколаївської області про звільнення земельної ділянки загальною площею 114 квадратних метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , орендованої позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_15 шляхом демонтування за рахунок відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 та відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 двох розміщених на цій ділянці торгівельних кіосків із належним до них всім допоміжним майном та приведенні її у придатний до використання стан, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, а саме дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та виконує покладені на нього службові обов`язки, а саме забезпечує громадський порядок при примусовому виконанні вищевказаних наказів Господарського суду Миколаївської області в рамках виконавчих проваджень №42558599 від 19 березня 2013 року та №42558339 від 19 березня 2013 року в яких ОСОБА_9 та ОСОБА_16 є відповідачами, 2 червня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень дільничному інспектору міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області лейтенанту міліції ОСОБА_8 , нанесла йому декілька ударів руками в область грудей, а також, схопивши металеву підставку від торгівельних терезів, нанесла йому нею декілька ударів в область кисті правої руки, а також, схопивши ОСОБА_8 за формений одяг, порвала його, внаслідок чого спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 753 від 03.06.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 02 червня 2014 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень присутній при здійсненні виконавчих дій представнику стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_15 - ОСОБА_6 , схопивши штикову лопату, нанесла нею удар в область живота ОСОБА_6 , яка намагаючись запобігти удару в живіт, прикрила його руками, в результаті чого від удару лопатою отримала ушкодження пальців кистей, які згідно висновку експерта № 750 від 03.06.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_9 вину не визнала і суду показала, що у ОСОБА_7 вона виконавче провадження не виривала, у нього були окремі документи, ксерокопії, ОСОБА_8 не била, сорочку порвав йому її чоловік, відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення. Чашою вагів вона не махала, це вигадка. ОСОБА_6 вона не била, лопату взяла у руки, але не дотягнулась до ОСОБА_6 . Вона отримала лише одне попередження. Залишки кіоску вони демонтували самі. Вона не забирала матеріали у державного виконавця, для неї вони не представляли інтересу. Свідок ОСОБА_17 їй ніким не приходиться, можливо він приятель її чоловіка, а свідок ОСОБА_18 - її племінниця. Демонтаж проводився на підставі рішення Господарського суду. Вона намагалась довести те що право на продовження договору аренди належить їй. Вперше вона познайомилась з державним виконавцем ОСОБА_7 у 2012 р. Вона зверталась письмово декілька разів до начальника ДВС з різних питань, але не пам"ятає чи зверталась з питання перенесення проведення виконавчих дій. У виконачому документі не було зазначено адресу, за якою її кіоск знаходився. Її емоційний стан у день проведення виконавчих дій, був піковим. ОСОБА_15 провокувала її своїми діями в день проведення виконавчих дій. ОСОБА_7 постійно телефонував своєму керівництву, з питання консультації, як йому необхідно вчинити. Продавець - її сестра, її чоловік та вона стали ланцюгом перед кіоском, щоб його не різали на шматки, коли приїхав наряд міліції вони пішли на них в наступ, в цей момент, її чоловік можливо порвав сорочку ОСОБА_8 . Потім чоловіка забрали до суду, де було винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Ударів чашкою від вагів вона не наносила, дана чаша дуже легка. Всі її дії були оборонного характеру, як би на неї не на напирали та вислухали, її поведінка була б іншою. Її випад відносно ОСОБА_6 стався після того, як остання образила її. У неї стався нервовий зрив. Вона схопилась за лопату, але її чоловік відразу забрав її у неї. Вона хотіла довести те, що закон на її боці. Умислу на опір вона не мала. ОСОБА_6 була присутня на місці події весь день до темна, нікуди не відлучалась. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також були на місці весь день. Ввечері ОСОБА_8 пішов з місця події. Відносини між нею та ОСОБА_6 на момент проведення виконавчих дій були погані.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що у його провадженні знаходилось виконавче провадження за яким він повинен був виконати рішення суду відносно ОСОБА_9 .
Він повинен був виконати рішення суду та демонтувати кіоск з усім майном, згідно вказаного рішення. Причину демонтування кіоску він не знає, цю причину в рішенні вказано суддею.
02.06.2014 року він у складі виконавчої групи, а саме він, головний державний виконавець та старший державний виконавець ОСОБА_13 , прибули до кіосків ОСОБА_9 та її чоловіка. Ним було роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_9 та пояснив, що він повинен виконати рішення суду щодо демонтування їх кіосків. На, що ОСОБА_9 почала лаятися нецензурною лайкою та почала бити його та інших виконавчих службовців та працівників міліції, не надаючи можливості виконати необхідні виконавчі дії.
ОСОБА_9 виривала у нього з рук виконавче провадження і намагалася його порвати на очах у свідків і всі ці дії були зафіксовані.
До виконавчих дій які необхідно було провести були залучені працівники міліції, один з яких постраждав від агресивних дій ОСОБА_9 , а саме отримав ушкодження в область груді та було порвано його сорочку.
ОСОБА_9 неодноразово наносила удари працівникам міліції, йому металевою кришкою від вагів. Виражалася нецензурною лайкою, вела себе дуже агресивно, погрожувала. Здійснювалася відео та аудіо фіксація. Працівники міліції та він неодноразово намагалися її заспокоїти та роз`яснювали, що за такі її дії вона буде притягнута до відповідальності але це не діяло, вона продовжувала себе агресивно вести.
Коли працівники міліції забрали її чоловіка до райвідділу для складання адміністративного протоколу дії ОСОБА_9 змінилися і тільки тоді вона не чинила опору.
Рішення касаційного суду він не бачив.
Всі дії відбувалися у присутності понятих. Всі акти фіксувалися у присутності понятих та за підписами всіх сторін.
Ним було винесено постанову про те, що проведення виконавчих дій переноситься на наступний день, також ОСОБА_19 пообіцяла, що наступного дня демонтує кіоск самостійно.
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 02.06.2014 року з виконавчої служби надійшов запит на залучення до виконавчої групи працівників міліції для проведення виконавчих дії за судовим рішенням.
Необхідно було демонтувати кіоск та описати та вилучити майно яке там знаходилося. Всі документи для проведення виконавчих дій та посвідчення були пред`явлені ОСОБА_9 . Але ОСОБА_9 чинила опір, виражалася нецензурною лайкою, вела себе агресивно. Її чоловік намагався пошкодити майно працівників міліції. Нею були нанесені удари йому в область грудної клітини та порвано сорочку. ОСОБА_9 хапала лопату, хотіла нанести удари лопатою але її вчасно схопили та відібрали лопату. Її чоловіка затримали та відвели до Ленінського РВ для складання адміністративного протоколу, після чого ОСОБА_9 заспокоїлася і більше не чинила опору у проведенні виконавчих дій.
Йому ОСОБА_9 нанесла декілька ударів кулаком в область грудної клітини та порвала сорочку, металевою кришкою від вагів вдарила по руці. Вказані тілесні ушкодження були зафіксовані. ОСОБА_7 вона погрожувала, виражалася нецензурною лайкою, виривала з його рук документи та намагалася їх пошкодити. Потерпілій ОСОБА_6 ОСОБА_9 нанесла удар лопатою.
У той день кіоски не були перенесені, він не знає з яких причин. На місці були присутні засоби масової інформації.
Він чув що йде розмова про якесь рішення касаційного суду чи справа яка знаходилась тоді на розгляді касаційного суду але рішення він не бачив.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 02.06.2015 року вона прийшла до ділянки де знаходяться кіоски, з власної ініціативи, тому що вона є представником ОСОБА_15 яка являється орендатором земельної ділянки на котрій незаконно знаходяться кіоски ОСОБА_9 та її чоловіка. Вона прийшла туди приблизно о 09:00-10:00 годині. Там був ОСОБА_7 , який пред`явив ОСОБА_9 своє посвідчення, пояснив, що він буде проводити виконавчі дії на підставі рішення суду. Але ОСОБА_9 почала лаятися нецензурною лайкою, кидалася на нього та не підпускала до кіоску. Вона разом з своїм чоловіком перешкоджали виконувати службовцям свої обов`язки. ОСОБА_7 заспокоював її, пояснював, що йому необхідно виконати рішення суду, але вона почала його бити та погрожувати. Потім ОСОБА_9 схопила лапату та намагалась її вдарити але їй вдалося вчасно ухилитися від удару направленого ОСОБА_9 на неї лопатою, але все одно удар прийшовся у їй живіт. Потім ОСОБА_9 ударила її рукою в область голови.
До працівників міліції ОСОБА_9 також виявляла агресію та кидалася бити їх. Чашою вагів вона нанесла удар ОСОБА_7 , усіляко заважала виконувати державним службовцям свою роботу. Ударила ОСОБА_8 у грудину.
Також потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона зверталася до лікувального закладу, у неї були виявлені тілесні ушкодження в області живота та садни рук. Також вона проходила лікування на стаціонарі яке тривало 21 день. Цивільний позов на відшкодування завданої шкоди здоров`ю неправомірними діями обвинуваченої підтримує у суму 5798,44 грн. Діями ОСОБА_9 їй завдана моральна шкода: яка виразилась у фізичних стражданнях, перерва в активному житті в зв`язку з лікуванням, неможливість повноцінно спілкуватись з близькими, знайомими. Свої моральні страждання вона оцінює у розмірі 5000,0 гривень. Позов про відшкодування моральної шкоди підтримує у розмірі 5000,0 грн.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює у Ленінському ВДВС, старшим державним виконавцем. Провадження знаходилось на виконанні у старшого державного виконавця ОСОБА_7 , він створив робочу групу для допомоги у проведенні виконавчих дій. Було викликано господарів, щоб проводити виконавчі дії. Вони деякий час чекали на господарів. Коли приїхали господарі кіосків їм були зачитані права старшим виконавцем ОСОБА_7 але обвинувачена не давала доступ для виконання виконавчих дій. Обвинувачена лопатою нанесла декілька ударів по спині потерпілій, це були удари в район живота, у пахову область і все це відбувалося у нього на очах. ОСОБА_9 хапала руками виконавче провадження з рук ОСОБА_7 та намагалася його порвати. Перешкоджав діям і чоловік ОСОБА_9 .
Також обвинувачена хватала ОСОБА_8 за сорочку, він також отримав від неї декілька ударів тарілкою від вагів, було приблизно 3-4 ударів. Обвинувачена висловлювалася нецензурною лайкою.
Він був присутнім на місці до моменту коли автокран переставляв кіоск. Це було приблизно 21:00 година. ОСОБА_9 з чоловіком час від часу залишали місце події. На прохання старшого державного виконавця він допомагав проводити відео зйомку та виносити товар з кіоску. ОСОБА_9 рішення суду державному виконавцю показувала, казала про це рішення йому. Він з цим рішенням не ознайомлювався. Чи приєднав ОСОБА_7 його до матеріалів виконавчого провадження йому не відомо.
Свідок ОСОБА_20 пояснив, що він був присутнім в якості понятого під час демонтування кіоску державним виконавцем ОСОБА_7 . ОСОБА_9 намагалась завадити проводити ці дії.
ОСОБА_9 було оголошено з приводу чого проводяться такі виконавчі дії але вона відштовхувала та намагалась не допустити виконавців до кіоску.
ОСОБА_9 нанесла потерпілій удар лопатою і він бачив, що удар був по руці потерпілої, інші удари він не бачив.
Обвинувачена намагалась також нанести удари працівнику міліції та державному виконавцю, вона відбирала у державного виконавця провадження та порвала його. Працівнику міліції, вона, порвала сорочку та погони. Він бачив, як ОСОБА_9 взяла металевий предмет замахнулась та нанесла три удари цим предметом по руці працівнику міліції.
Крім нього ще була присутня понята ОСОБА_21 . У їх присутності переносився кіоск.
Свідок ОСОБА_22 , показала, що у липні 2014 р. приблизно, можливо раніше у березні, точної дати вона не пам`ятає, була реконструкція ларьків. ЇЇ запросили бути понятою при проведені виконавчих дій. Рішення суду обвинуваченій зачитувалось. Державний виконавець тримав провадження в своїх руках, зачитував виконавчий лист та рішення суду, працівник міліції стояв попереду державного виконавця. Вона бачила момент нанесення удару дільничному. ОСОБА_9 була з чоловіком і не хотіла відчиняти двері до ларька. Коли обвинуваченій зачитували резолютивну частину рішення суду, вона говорила, що у неї був суд з цього питання. Стала агресивно вести себе по відношенню до державного виконавця, кидалась на нього. Двері ларьку не відкривала. Відштовхувати державного виконавця та вдарила його по лівій руці якимось предметом. Відірвала шеврон працівнику міліції. Потім намагалась нанести лопатою удар потерпілій ОСОБА_6 . Вона бачила як ОСОБА_9 нанесла удар дільничому. Це було біля ларьку, ОСОБА_9 нанесла рукою йому удар, порвала сорочку, шеврон. В руках обвинувачена тримала залізний предмет, що саме не пам"ятаю, цим предметом вона нанесла удар дільничому. Дії обвинуваченої та її чоловіка були спочатку спокійні, потім стали агресивними.
Свідок ОСОБА_23 показав, що працює він прорабом " Жилбуд-8", і його було задіяно до демонтажу ларьків. Була укладена угода з фірмою, де він працював та з ДВС. Він був ознайомлений зі всіма документами. Чи укладались раніше такі договори, йому не відомо. Точну дату та час він не пам"ятає. На початку дев"ятої ранку вони приїхали на місце демонтажу, та чекали держав виконавця. Ларьки були відчинені. Вони попросила закритись та покликати власників для проведення нами виконав дій. Було запропоновано самостійно закрити ларьок, але їм було відмовлено. Обвинувачена була на місці, її чоловік повідомив що поїде розбиратись до суду, вони чекали на нього 2-3 годи. Коли він повернувся до місця то сказав, що відповіді немає. Держав виконавець прийняв рішення про пошаговий демонтаж. Ми не могли зайти в середину приміщення, було закрито. Обвинувачена відмовлялась його відчинити, дуже голосно заявляла, що дії неправомірні. Перед початком розборки, вони дістали інструмент. Обвинувачена схопила лопату, ледве не зачепила його, він встиг відскочити, підбігли працівники правоохоронних органів, лопату у неї забрали. Обвинувачена кидалась на працівника правоохоронних органів, намагалась подряпати його. Обвинувачена була в агресивному стані. Вони почали розбирати ларьок, держав виконавцем було описано все майно в середині, ми допомагали винести холодильник, розібрали стіни. За годину, під`їхав чоловік обвинуваченої та сказав, що він викличе кран та самостійно перенесе ларьок, було багато електричних дротів, це ускладнювало демонтаж і ОСОБА_16 попросив йому допомогти, що він і зробив, переніс ларьок за межі спірної ділянки. Він чув про те що ОСОБА_9 має рішення суду про те, щоб виконавчі дії не проводились, але на його прохання та прохання державного виконавця таких документів надано не було. Обвинувачена вела себе агресивно, намагалась подряпати держав виконавця, дільничного.
За клопотанням сторони захисту суд допитав свідків які не допитувались в ходу досудового слідства і стороні обвинувачення не відкривались:
- так свідок ОСОБА_16 (чоловік обвинуваченої) суду проказав, що 02.06.2014р. відбувались дії демонтажу їхнього кіоску. У суботу прийшов лист про необхідність прибути до поштового відділення за рекомендованим листом. У понеділок вони зранку поїхали на пошту щоб отримати рекомендований лист. Вони приїхали на площу «Перемоги», де вже проводились виконав дії, з цим листом, там вже знаходились державний виконавець, інші особи. Вони звернулись до державного виконавця з проханням призупинити проведення виконавчих дій на підставі рішення суду касаційної інстанції. Працівники міліції приїхали, він випадково порвав сорочку ОСОБА_8 . Штовхали його, когось він штовхав. Працівники міліції надягли на нього кайдани та відвезли до Ленінського суду м. Миколаєва. Потерпіла ОСОБА_6 спостерігала за проведенням виконавчих дій, провокувала своїми словами та діями. Факт нанесення удару ОСОБА_24 потерпілій ОСОБА_6 був, вона провокувала їх, ображала. ОСОБА_9 схопила лопату, замахнулась, але удару не наносила. Він забирав лопату у дружини. Донька приїхала з фотоапаратом та фотографувала те що відбувалось. Фотокартки з зазначенням дати. На момент проведення виконавчих дій вони вважали неправомірними дії виконавців. В той день, він та його дружина, вважали що їхні права порушено. У нього були підстави вважати, що між державним виконавцем та потерпілою ОСОБА_6 не просто ділові стосунки. ОСОБА_6 привозила його на своєму автомобілі. Йому здавалось що ОСОБА_7 зацікавлений у розбирання їхнього ларьку. Коли розібрали обшивку однієї стіни, він визвав кран та самостійно переставив ларьок. Дружина нікого не чіпала, у дружини були синці на руках. Можливо він відірвав шеврон потерпілому, порвав його сорочку. Наступного дня вони повністю звільнили ділянку. Як би ОСОБА_7 дав їм відстрочку, вони б розібрались з правовими підставами проведення виконавчих дій. Фотокарточки, зроблені їхньою донькою, вони дивились відразу, коли все розпочалось. На досудовому слідстві прокурору дані фотокартки не відкривали як доказ.
Свідок ОСОБА_25 , показав, що 02.06.2014 р., бачив як хотіли розібрати кіоск. Він не бачив як ОСОБА_9 когось била було багато людей всі сварились.
Свідок ОСОБА_26 , показав (чоловік ОСОБА_27 ), що він з дружиною на початку 10.00 ранку ходив по магазинах, бачив що відбувалось на ринку що розташований на пл. «Перемоги» в м. Миколаєві. На ринку вони були 1,5-2 год. Він не бачив, будь-яких дій ОСОБА_9 , він чув розмову на підвищених тонах. Фізичних дій ОСОБА_9 він не бачив. Людей у крові він не бачив. Він не бачив щоб ОСОБА_9 ходила з лопатою.
Свідок ОСОБА_27 (дружина свідка ОСОБА_26 ), показала, що вона з чоловіком ходили по ринку на початку 10 години ранку, по площі «Перемоги» в м. Миколаєві та побачили працівників міліції та штовханину серед них. Вона бачила, як пузатий міліціонер налягав на обвинувачену, на погляд йому було 30 років. Вона бачила, як обвинувачена відпихувалась від працівника міліції, він був більше за зростом від ОСОБА_9 . Всі голосно розмовляли, кричали. Вона зрозуміла, що у ОСОБА_9 відбирають ларьок. Ті особи, що напирали на ОСОБА_9 вели себе нахабно, некоректно. ОСОБА_9 нікому не протидіяла. Були крики, але більше нічого не було. Бути свідком по цій справі її запросив, її брат ОСОБА_28 , його вчора допитували в суді з цього питання. Брат знає чоловіка ОСОБА_9 . Брат запросив її, розповідав про ці події. Чоловік ОСОБА_19 запросив ОСОБА_29 , а Братусь, який є її братом запросив її та її чоловіка ОСОБА_30 бути свідками.
Свідок ОСОБА_18 (племінниця обвинуваченої), показала, що 02.06.2014р. в цей день зранку вона приїхала на площу «Перемоги», т.я. у неї в тому ларьку що підлягав зносу працювала мати. Вона бачила державного виконавця, потерпілу, як вона виглядала пам`ятаю смутно, вона стояла осторонь. Державний виконавець вів себе нахабно, не професійно. Державний виконавець зачитував документи не ОСОБА_9 , а сторонній особі, яка взагалі до цього відношення не має. Продавчиня просила не чіпати товар, тому що вона є матеріально відповідальною особою, просила дочекатись власницю, але він не чув її та не реагував. Активних фізичних дій обвинуваченої вона не бачила, вона не дряпала, не підіймала ні на кого руку, підвищеним голосом словесно обурювалась тим що відбувалось. Вона не бачила, щоб обвинувачена когось била лопатою, рвала комусь одяг. Осторонь стояли чиїсь інструменти, але лопати вона там не бачила. ОСОБА_9 намагалась показати документи держав виконавцю, які могли відстрочити проведення виконавчих дій, але він не читав їх. Чи були в ларьку ваги зі залізною зйомною тарілкою вона не знає.
Свідок ОСОБА_31 (бухгалтер ЧП ОСОБА_19 ) вона була присутня на місці подій 02.06.2014р. вона складала все у ящики, коли почали ломити кіоск. Вона була на місці до обіду, точний час сказати не може. Вона не бачила, щоб ОСОБА_9 когось била, штовхала, нікого в крові або з подряпинами вона не бачила. ОСОБА_9 нікого не била тарілкою від вагів, тому що у нас таких вагів немає. Ваги у нас електронні. Працівників міліції у порваній сорочці вона не бачила. Ті хто були на місці вели себе дуже нахабно. Бачила, що між державним виконавцем та ОСОБА_6 дуже добрі стосунки, вони спілкувались весь час дуже доброзичливо. На місці вона була приблизно до 12.00 години дня.
Свідок ОСОБА_32 (продавець ЧП Красних, рідна сестра обвинуваченої) показала, що 02.06.2014р. вона була свідком подій у кіоску що належить ОСОБА_9 . Близько 09.00 годині ранку все почалось, приїхав державний виконавець та не дочекавшись ОСОБА_9 , розпочав свої виконавчі дії: різали замок, зняли грати. У ларьку знаходились гроші та товар, обладнання. Вона стояла поруч з кіоском, в середині була закрита продавчиня. Постанову про знесення ларьку ОСОБА_7 зачитував членам групи, що були присутні, у повітря. Документів у нас, щоб задіяти нас як представників відповідача, ніхто не брав. Замок зрізати не змогли, потім приїхала ОСОБА_9 з чоловіком. Потім було вирішено вирізати стіну кіоску, щоб потрапити у середину. В ларьку були ваги з тарілкою, яка знімається. ОСОБА_9 до кіоску не заходила, тарілкою з вагів нікого не била. Коли ми потрапили до середини кіоску ОСОБА_9 вже не було, вона пішла до дому. ОСОБА_9 не била лопатою потерпілу ОСОБА_6 . Вона не бачила нікого з ранами, окровавленими руками. На її погляд між ОСОБА_6 та державним виконавцями, працівниками міліції були добрі стосунки.
Свідок ОСОБА_33 , суду показала, що вона очевидцем подій не була і їй нічого не відомо по справі.
Судово - медичний експерт ОСОБА_34 суду показав, що він проводив освідування ОСОБА_8 , ОСОБА_6 . Він проводив освідування живих осіб і медичні документи йому не надавали. Висновки надані їм в цих експертизах він підтверджує.
Даючи аналіз показів обвинуваченої, потерпілих, свідків, суд приходить до наступного:
- сторони не оспорювали фактичні обставини подій які відбувались в ранці 02 червня 2014 р.
В цей день та час державний виконавець ОСОБА_7 виконував в межах виконавчих проваджень №42558599 від 19 березня 2013 року, відкритого на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 12 березня 2014 року, та №42558339 від 19 березня 2013 року, відкритого на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1855/13 від 17 лютого 2014 року, приступив до примусового виконання рішень Господарського суду (т.1 а.с.60-64, 115-117, 125-128, 129-132).
З наданих суду письмових доказів вбачається, що ОСОБА_7 з 01.02.2012 р. відповідно до наказу №160-Л Головного управління юстиції в Миколаївській області був призначений старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.
Тобто 02.06.2014 р. ОСОБА_7 займав посаду державного виконавця(т.1 а.с. 67), діяв в межах посадової інструкції від 15.05.2013р.(т.1. а.с.68-70).
ОСОБА_9 була належним чином повідомлена про добровільне виконання рішень суду їй було вручено постанову і запропоновано добровільно виконати рішення суду(т.1 а.с. 135).
Рішення суду в добровільному порядку виконано не було, що і стало підставою утворення виконавчої групи по примусовому виконанню рішення суду як зазначено в постанові від травня 2015 р. і призначено строк примусового виконання 02.06.2015р. (т.1 а.с. 136-139). ОСОБА_9 про це направлено повідомлення, а також направлені вимоги державного виконавця про добровільне виконання рішення суду до 02.06.2015 р. Вимоги також виконані не були (т. 1 а.с.140-153).
02.06.2015 р. в ранній час ОСОБА_7 з групою державних виконавців, з залученими працівниками міліції, працівниками суб`єкта господарювання ПАТ «Будівельна компанія Житлобуд-8», приступили до примусового виконання рішення суду шляхом демонтажу двох торгових кіосків, розташованих по АДРЕСА_3 .
ОСОБА_9 і її чоловік ОСОБА_16 стали чинити опір державному виконавцю ОСОБА_7 у виконання рішення суду. ОСОБА_9 виривала виконавче провадження не допускала, проведенню опису майна, строй групі демонтажу кіосків.
Це вбачається з дослідженого в судовому засіданні ДВД диску на якому зафіксовано агресивні дії подружжя ОСОБА_19 направлені на перешкоджанню виконанню обов`язків державному виконавцю ОСОБА_7 та особам які приймали в цьому участь.(т. 1 а.с.87).
Дії зафіксовані на СД - диску не суперечать показам самого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 . Постановою слідчого СД - диск визнаний речовим доказом.(т.1 а.с. 86-87).
Ствердження ОСОБА_9 , що рішення суду на підставі яких проводились виконавчі дії скасовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і на час їх виконання скасовані не були.
Таким чином суд важчає, що вина ОСОБА_9 в цій частині обвинувачення прокурором доведено у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
Під час виконавчих дій були присутні дільничні інспектори міліції Ленінського РВ - ОСОБА_8 , ОСОБА_14 які були залучені для забезпечення громадського порядку постановою старшого державного виконавця ОСОБА_7 від 27.05.2015 р. і входили до виконавчої групи. Тобто ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , були одягнені в формену одежу та виконували службові обв`язки по забезпеченню громадського порядку.
ОСОБА_8 відповідно до Наказу №43о/с від 25.06.2013 р. займає посаду дільничного інспектору міліції в званні лейтенанта міліції і згідно з функціональними обов`язками затвердженими керівником Ленінського РВ від 03.01.2014 р. зобов`язаний забезпечувати громадський порядок та безпеку на дільниці. (т.1 а.с. 73-75). Про що достовірно знала ОСОБА_9 .
Під час примусового виконання рішення суду ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в області грудної клітки, правого плеча, садни в області ногтьової фаланги 4 пальця правої кісті руки які утворились від дії твердих предметів не менш трьох ударних дії якими могли бути руки, ноги і т.п., що вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 753 від 03.06.2014 р. (т.1 а.с.58).
Про що в судовому засіданні суду показав ОСОБА_8 , що крім того, що ОСОБА_9 декілька разів його вдарила рукою в грудну клітку вона також ударила його металевою кришкою від вагів по руці.
Як вбачається з протоколу огляду сорочки ОСОБА_8 від 03.06.2014 р. з додатками до нього вбачається що надірваний шеврон, пошкоджена сорочка та погон. Сорочка також була оглянута в судовому засіданні як речовий доказ і на ній мали місце ушкодження описані в протоколі. Сорочка по справі визнана речовим доказам, що вбачається з постанови слідчого від 03.06.2014 р.(т.1. а.с.74-83).
Була оглянута територія на якій було вчинено правопорушення, що відображено в протоколі огляду місцевості від 03.06.2014р.(т.1 а.с. 74-82).
Суд вважає, що вина ОСОБА_9 доведена у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Ствердження свідка ОСОБА_16 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 спричинив він, а також порвав йому сорочку він знайшли свого підтвердження в судовому засіданні так як потерпілий прямо указав на ОСОБА_9 як на особу яка вчинила описані дії відносно нього.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона є представником позивача (своєї матері) ОСОБА_15 до подружжя ОСОБА_19 тому була присутня при виконавчих діях. ОСОБА_6 прямо вказала, що ОСОБА_9 яка, побачивши її стала нецензурно лаятись на неї, ображати намагалась вдарити її лопатою в живіт вона вспіла схватити лопату в зв`язку з чим вона одержала тілесні ушкодження рук та спричинення крововиливу в області живота, які могли бути спричинені лопатою і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження утворились не менш як від двох ударних дій, можливо й лопатою. Висновок експерта №750 від 03.06.204 р. не суперечить дослідженим доказам по справі.(т.1 а.с. 57). Потерпілий ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 підтвердили обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 .
Таким чином суд вважає що вина ОСОБА_9 доведена у вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_37 , ОСОБА_32 є родичами, обвинуваченої, робітниками її ЧП та близькими знайомими її сім`ї які не заявлялись і не допитувались в ході досудового слідства. Вказані свідки не заперечували проти тих обставин, що проводились примусові дії, щодо демонтажу двох кіосків Красних. В їх показах, вбачається бажання спростувати, виправдати та спотворити обставини вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень і по своєї суті, зводились до того що дії державного виконавця, працівників міліції були не правомірні і сама обвинувачена відстоювала свої Конституційні права та захищала свою власність. До цих показів суд віднісся критично. Свідок ОСОБА_33 взагалі заявила, що свідком подій вона не була.
Спростовуючи покази потерпілої ОСОБА_6 , сторона захисту посилається на консультацію судово - медичного експерта № 650 від 06.05.2015 р. Висновок даної консультації не узгоджується з дослідженими в судовому засіданні доказами, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за зроблений висновок і клопотань про його допит в судовому засіданні не заявлявся. Тому суд не приймає його до уваги.
В судовому засіданні, стороною захисту на спростування показів потерпілої ОСОБА_6 також надались фотокартки зроблені донькою ОСОБА_9 02.06.2014 р. на яких відображена потерпіла ОСОБА_6 . Тобто існування цих фотокарток в ході досудового слідства стороні захисту було відомо. Суд долучив їх до матеріалів судового провадження але не сприйняв їх як доказ в розумінні ст. 290 КПК України.
Приймаючи до уваги наведене суд вважає, що прокурором доведена вина ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України а саме нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, ч.2 ст. 342 КК України, а саме опір державному виконавцю під час виконання ним службових обов`язків, ч.2 ст. 345 КК України а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем мешкання характеризується задовільнено на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №576 від 11.12.2015 р., ОСОБА_9 страждає психічним розладом у вигляді розладу адаптації з переважанням и порушенням інших емоцій. По своєму психічному стану може приймати участь в судових засіданнях.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 65 КК України, не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, що характеризують обвинувачену, а також відсутність обставин які обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом впливу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
В порядку ст. 128 КПК України цивільний позов про відшкодування затрат на лікування суд вважає доведеним і задовольняє в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування завданої моральної шкоди з урахуванням обставин її заподіяння, майнового стану обвинуваченої, суд задовольняє частково .

Долю речових доказів та документів вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2, ст.. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- по ч. 2 ст. 342 КК України 2(два) роки позбавлення волі;

- по ч. 2 ст. 345 КК України 3(три) роки позбавлення волі;

- по ч. 1 ст. 125 КК України - 150(сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням 2 (два) роки.

На підставі п. 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбуття покарання рахувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід засудженій не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування затрат на лікування задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 затрати на лікування в сумі 5798,44 грн.
Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_38 моральну шкоду у розмірі 1000,0 грн.
Речові доказі сорочку повернути потерпілому ОСОБА_8 . Документи зберігати в матеріалах судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання, апеляційної інстанції.
Головуючий: