Номер провадження 1-кп/754/317/16
Справа№754/4849/16-к
Вирок
Іменем України
01 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007613 відносно обвинувачених

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.02.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.185ч.1,186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, 25.03.2014 року звільнився по відбуттю строку покарання

та

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

13.07.2001 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.140ч.2,140ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

21.04.2004 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.185ч.3,289ч.2,15,185ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

13.12.2007 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.186ч.2,296ч.4 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

24.02.2012 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.185ч.2,185ч.3,187ч.1 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

11.10.2012 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.185ч.2,70ч.4 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 29.09.2014 року звільнився умовно-достроково на 4 місяці 27 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.2 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 29.06.2015 року приблизно о 13.40год. обвинувачений ОСОБА_10 перебуваючи по вул. Данькевича,7 в м. Києві переслідуючи корисливу мету, підбіг до потерпілої ОСОБА_11 та з кошика дитячої коляски повторно відкрито викрав чуже майно, що належало ОСОБА_11 , а саме косметичку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, у якій знаходились грошові кошти в сумі 4000грн., мобільний телефон «Леново» А369І, вартістю 1190грн., у якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10грн., на рахунку якої були гроші в сумі 40грн., а всього на загальну суму 5240грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 18.02.2016 року приблизно о 00.30год. обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, перебуваючи по вул. Закревського,29 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, підійшли до потерпілої ОСОБА_5 , після чого, кожний, став виривати сумку з рук останньої, на що потерпіла ОСОБА_5 стала чинити опір, після чого з метою подолання волі потерпілої до опору, ОСОБА_9 бризнув невстановленою речовиною з газового балончика, який мав при собі, в обличчя потерпілої, та вирвав з рук потерпілої сумку, тим самим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, повторно відкрито викрали чуже майно, що належало ОСОБА_5 , а саме сумку, вартістю 500грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 150грн., а всього на загальну суму 650грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 по епізоду грабежу від 29.06.2015 року повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. По епізоду грабежу від 18.02.2016 року свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що 18.02.2016 року він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_12 та ОСОБА_9 перебували біля магазину «АТБ» по вул. Закревського,29 в м. Києві. Визнає, що підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та вихопив з її рук сумку, після чого став втікати, за ним побігли хлопці які гуляли неподалік із собакою, після чого викинув сумку. Вказав, що визнає вчинення злочину за попередньою змовою із ОСОБА_9 із застосуванням насильства яке не було небезпечним для здоров`я потерпілої, однак відмовився в суді давати покази щодо дій ОСОБА_9 , та заперечував застосування до потерпілої газового балончика. Кількість та вартість викраденого не оспорює.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні злочину не визнав, вказав, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковано прокурором та органами поліції. Зазначив, що 18.02.2016 року він разом з ОСОБА_10 та його дівчиною ОСОБА_12 перебували біля магазину «АТБ» по вул. Закревського,29 в м. Києві. Коли ОСОБА_12 пішла через деякий час, зненацька ОСОБА_10 став бігти. Інстинктивно він побіг також, а через деякий час був затриманий працівниками поліції. Вказав, що в той вечір він потерпілу ОСОБА_5 не бачив, участь у її пограбуванні не приймав.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами:

показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що 18.02.2016 року приблизно о 00.30год. вийшовши з магазину вона направилась додому. По дорозі до неї ззаду підійшов раніше їй не знайомий ОСОБА_10 , схопив її руками та став утримувати. В цей час підійшов, раніше їй не знайомий ОСОБА_9 , та став виривати у неї з рук сумку. Вона стала утримувати сумку, після чого ОСОБА_9 дістав газовий балончик та бризнув в обличчя. Після цього, ОСОБА_9 продовжив виривати сумку, а ОСОБА_10 тримати її. Вона міцно тримала сумку, після чого ОСОБА_9 вдруге бризнув їй в обличчя з газового балончика, після чого вирвали сумку. Оскільки у неї сльозились очі, вона не бачила хто саме вирвав у неї сумку, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 втекли. Коли ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 виривали у неї сумку, вона бачила їх обличчя, впізнає хлопців по рисам обличчя.

показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , працівника УПП МВС України в м. Києві, про те, що 18.02.2016 року здійснюючи патрулювання у Деснянському районі м. Києві, отримали повідомлення про грабіж по вул. Закревського,29 в м. Києві. По приїзду було виявлено трьох осіб, двох свідків та потерпілу ОСОБА_5 , які повідомили про пограбування. Свідки вказали, що бачили як хлопці, які пограбували дівчину, вийшли з магазину АТБ та попрямували за дівчиною. ОСОБА_5 вказала, що до неї підійшли двоє хлопців, які бризнувши в обличчя з газового балончику заволоділи її сумкою. Після цього, вони направились в магазин АТБ, де переглянувши відео з камер відео-спостереження, хлопці та ОСОБА_5 впізнали по обличчю та одягу двох осіб, які виходили за нею з магазину та в подальшому пограбували. Він, ОСОБА_14 , на телефон зробив фотографії двох підозрюваних, та по «Вайберу» передав їх іншим патрулям які здійснювали патрулювання у даному районі, які в подальшому і затримали двох підозрюваних. Стверджує, що відносно ОСОБА_5 застосовувався газовий балончик, про що свідчили характерні ознаки, як то запах газу, червоні очі, сльози на очах, через що, ОСОБА_5 була викликана швидка допомога.

показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , про те, 18.02.2016 року близько 00.30год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_16 перебували на дворі по АДРЕСА_4 між магазином «АТБ» та будинком №31. В метрах 30 вони побачили штовхання, а саме два чоловіки, між яким стояла дівчини, штовхали останню. Вони зрозуміли, що це пограбування та побігли дівчині на допомогу. Бачив, як один з хлопців бризнув в лице дівчини з газового балончика, а інший вирвав сумку. Він побіг за хлопцем, який вирвав сумку, і втікаючи, хлопець викинув сумку, яку він в подальшому підібрав та приніс на місце пригоди.

даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_16 впізнав в особі ОСОБА_9 , особу, яка відкрито викрала біля магазину «АТБ» сумку у дівчини.

даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_15 впізнав в особі ОСОБА_9 , особу, яка відкрито викрала біля магазину «АТБ» сумку у дівчини.

даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 впізнала в особі ОСОБА_9 , особу, яка бризнула їй газовим балончиком в обличчя та викрав її сумку.

даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_10 детально розповів та показав про обставини пограбування разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_5

даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 02.07.2015 року, згідно якого об`єктом огляду є приміщення кабінету №11 по вул. Милославська,23 в м. Києві, у якому знаходиться ОСОБА_10 , в руках тримає мобільний телефон «Леново» А369І, який він відкрито викрав у жінки по вул. Данькевича в м. Києві.

даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_10 детально розповів та показав про обставини пограбування ОСОБА_11

даними, що містяться у висновку товарознавчої експертизи №187тв від 15.07.2015 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Леново» А369І на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 29.06.2015 року могло становити 1190грн.

Вищевказані докази були отримані у спосіб передбачений КПК України, жодних даних про те, що дані докази були отримані з істотним порушенням прав та свобод людини або вказують на їх недостовірність, та не можливість використання його як доказу, в судовому засіданні встановлено не було.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не причетний до пограбування ОСОБА_5 суд вважає неправдивими, способом захисту, намаганням у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 стверджувала, що 18.02.2016 року приблизно о 00.00год. вона бачила разом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 , це не заперечував у суді і обвинувачений ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що пограбування ОСОБА_5 18.02.2016 року приблизно о 00.30год. по АДРЕСА_4 він вчинив у змові з ОСОБА_9 .

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що 18.02.2016 року приблизно о 00.30год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом перебували по АДРЕСА_4 , при цьому пограбування ОСОБА_5 , ОСОБА_10 вчинив у співучасті з ОСОБА_9 , про що неодноразово вказував ОСОБА_10 у суді.

Ці докази сторони захисту не спростовані, в суді не встановлено даних, які б свідчили що ОСОБА_10 оговорює ОСОБА_9 .

Суд вірить показам потерпілої ОСОБА_5 щодо обставин її пограбування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вважає їх правдивими, послідовними, логічними, що повністю узгоджуються з вищевикладеними доказами.

Покази потерпілої ОСОБА_5 про обставини її пограбування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_15 , який стверджував у суді про пограбування ОСОБА_5 двома особами. Свідок ОСОБА_15 категорично стверджував що не наздогнавши одного з грабіжників, він підійшов до потерпілої, у якої були ознаки застосування до неї газового балончика. Свідок ОСОБА_13 також підтвердив, що прибувши на місце події, у ОСОБА_5 були всі ознаки застосування до неї газового балончика, після чого їй було викликано швидку медичну допомогу.

Будь-яких даних, які б свідчили що ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 оговорюють ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у судовому засіданні встановлено не було.

Що стосується твердження сторони захисту про те, що під час пограбування ОСОБА_5 газовий балончик до останньої не застосовувався, що підтверджується висновком експерта №116хс від 16.03.2016 року, згідно якого на змивах з рук та одежі обвинуваченого ОСОБА_9 відсутні сліди отруйних речовин подразнюючої дії, то суд не приймає їх як доказ невинуватості, оскільки згідно показів ОСОБА_5 з газового балончика їй ОСОБА_9 бризнув в обличчя, а не на свої руки та свій одяг, крім того, про ознаки такого застосування стверджували в суді свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичного експерта №483 від 24.03.2016 року при виїзді швидкої медичної допомоги 18.02.2016 року о 00.35год. у ОСОБА_5 був встановлений діагноз алергічний набряк обох повік.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожний, своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, а тому дії кожного необхідно кваліфікувати за ст.186ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, роль кожного у вчиненому, кількість епізодів злочинної діяльності, обставини справи, дані про особу кожного, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, не працюють, ОСОБА_9 задовільно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 судом визнано - щире каяття

Обставин, що помякшує та обтяжує покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 судом визнано рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, особу кожного обвинуваченого, які вчинили кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, раніше судимі за вчинення умисних корисливих злочинів, думку потерпілої та її представника, які вважали за необхідне призначити покарання обвинуваченим пов`язане з позбавленням волі, суд призначає кожному покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке кожний з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування обвинуваченим ст.69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без зміни у виді тримання під ватрою у Київському СІЗО.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , кожному, обчислювати з 18 лютого 2016 року.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , кожному, строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 18.02.2016 року по 01.07.2016 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рівних долях на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 1587грн.72коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 245грн.52коп.

Речові докази: СД-диск з камери відеспостереження зберігати при матеріалах справи, телефон «Леново» А369І передати законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом. Суддя: