Дата документу 20.05.2016 Справа № 554/1739/16-к
Справа №554/1739/16-к
Провадження № 1-кс/554/4075/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявників ОСОБА_4 , заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ПП «Медіа-центр «Візит» на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ :
Перший заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_7 дав недостовірну інформацію ОСОБА_3 , оскільки по вказаному кримінальному провадженню, починаючи з 02 жовтня 2014 року він має статус потерпілого, що підтверджується допитом ОСОБА_3 , як потерпілого від 02.10.2014 року, та врученням йому відповідної памятки. Цей факт вказує на те, що ОСОБА_8 не читав кримінальне провадження, та не проводив будь-якої перевірки за заявою ОСОБА_3 .
Вважає, що ОСОБА_8 навмисно дав йому недостовірну інформацію з метою приховання протиправних дій працівників міліції та введення його в оману, оскільки процесуальні права потерпілого набагато більші ніж права звичайного заявника у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись із діями першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_6 , було подано скаргу 06.02.2015 року до прокурора Полтавської області ОСОБА_9 на дії ОСОБА_6 , щодо надання недостовірної інформації.
Прокурор Полтавської області ОСОБА_9 не став проводити службове розслідування та притягувати до відповідальності будь-кого із своїх підлеглих, в тому числі і свого першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_6 . Натомість, заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_10 доручив в корупційний спосіб, покриваючи першого заступника, розгляд скарги начальнику відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 . В подальшому начальник відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 надав ОСОБА_3 лист-відповідь за №06/1-2169-14 від 10.03.2015 року, який не відповідає суті скарги.
23 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 із заявою про визнання потерпілою стороною, оскільки ОСОБА_5 проводив досудове розслідування. У поданій заяві ОСОБА_3 зазначив, що у вказаних кримінальних провадженнях він є потерпілим, оскільки порушено право на інформацію, а також йому завдано моральної шкоди, наданою ОСОБА_6 недостовірною інформацією щодо заяви від 19.12.2014 року в розумінні Закону України «Про звернення громадян».
Постанову від 28.03.2016 року заявники вважають незаконною, оскільки ОСОБА_5 , приймаючи постанову про закриття кримінального провадження від 28.03.2016 року виніс її упереджено, порушуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства. Також, ОСОБА_5 під час досудового розслідування жодного разу не виніс постанову про відмову або задовлення відводу, відповідно до чисельних заяв про його відвід.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити вимоги повністю.
Представник ПП «Медіа-центр «Візит», ОСОБА_3 - ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити повністю.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 28.03.2016 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є упереджена, незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367КК України, а відтак такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування були допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 . Вирішено питання щодо ОСОБА_3 , як потерпілого, допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого, відповідно до ухвали апеляційного суду Полтавської області від 29.12.2015 року. Крім того, неодноразові заяви про відвід заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , адресовані йому ж (а.с.23,24,26,27), вирішені у відповідності до діючого кримінально-процесуального законодавства України, роз`яснено заінтересованим сторонам, що відповідно до положень ст.ст.80,81 КПК України, заяви про відвід слідчого під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення пістав для такого відводу та розглядаються слідчим суддею (а.с.25,28,29 листи-відповіді).
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.
У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов`язок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.
При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Суд приходить до висновку, що досудовим слідством однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , ПП «Медіа-центр «Візит» на постанову заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 28.03.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1