УХВАЛА про залишення касаційної скарги без руху 22 березня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня
2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 грудня
2015 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга прокурора, що всупереч положенням п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України не містить обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також прокурор хоча і зазначає вимогу про скасування вироку та ухвали суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, однак не наводить конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції, не конкретизує її з урахуванням положень ст. 412 КПК України.
Окрім того, у скарзі прокурор формально посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не конкретизує їх з огляду на положення ст. 413 КПК України, а наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти та однобічності судового розгляду.
Вказує на невідповідність призначеного покарання із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України, але не зазначає чітких підстав вважати таке покарання м`яким, обмежившись при цьому загальними фразами щодо невідповідності призначеного покарання всім засудженим.
Отже, подана касаційна скарга не відповідає зазначеним положенням кримінального процесуального закону, що є підставою згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України для залишення її без руху з наданням особі, яка її подала, десятиденного строку для усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК України, суд
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня
2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 грудня
2015 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 залишити без руху і встановити строк, необхідний для усунення вказаних недоліків касаційної скарги, що становить десять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3