№ провадження 11-кп/781/853/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2016 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року, якою задоволено спільне подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Урсари, Калерашського району, Унгегського повіту, республіки Молдова, цигана, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2006 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.08.2007 року по відбуттю строку покарання;

- 28.07.2008 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 297, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

- 29.08.2008 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

- 27.12.2010 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 08.02.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 07.07.2015 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-8 «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від року зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 28.04.2015 року по 07.08.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 03 місяці 10 днів

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника Кіровоградської ВК №6 ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні сумісного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання засудженому ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що ОСОБА_6 отримав заохочення від 09.07.2016 за «сумлінне ставлення до робіт без оплати праці», при цьому судом не вказано поведінку засудженого, оскільки останній може працювати не маючи сумлінної поведінки. Крім того, засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання порушував встановлений порядок відбування покарань, зокрема мав стягнення за відмову від інвентарних робіт. Також згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 він лише виконував вимоги законодавства, щодо умов відбування покарань, однак судом не враховано, що засуджений за 1 рік 5 місяців відпрацював лише відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України 72 години. Отже, суд при задоволенні подання про застосування ст.82 КК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В.о. начальника Кіровоградської ВК управління ДПтС України в Кіровоградській області (№6) та заступник голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі звернулися до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання засудженому ОСОБА_6 .
Суд своєю постановою від 26.08.2016 року задовольнив згадане подання, мотивуючи тим, засуджений за час відбування покарання має 1 заохочення та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Відповідно до п.5 ст.118 КВК України відпрацював по благоустрою установи 72 год., до виконання яких ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, стосовно скоєного злочину розкаюється, призначену судом міру покарання вважає справедливою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Крім того, засуджений ОСОБА_6 порядною поведінкою, активною участю в благоустрої установи, роботі самодіяльних організацій, проведенні виховних заходів, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», проявленням сумлінного ставлення до праці, прагненням до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок довів, що став на шлях виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 та представника Кіровоградської ВК №6 ОСОБА_8 , які просили залишити ухвалу суду без зміни, вивчивши матеріали подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є позитивні зміни, що відбуваються в його особистості, підтвердженні його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Ці позитивні зміни мають бути закріплені подальшим відбуванням покаранням, однак вже більш м`якого.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за певних умов.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року ОСОБА_6 засуджений вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2015 року за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2016 року на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 час перебування під вартою в слідчому ізоляторі м. Кіровограда з 28.04.2015 року по 07.08.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 03 місяці 10 днів, початок строку 28.04.2015 року, кінець строку 18.01.2018 року.
На переконання колегії суддів, розглядаючи спільне подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини справи та недостатньо вмотивував висновок про те, що засуджений ОСОБА_6 заслуговує на заміну призначеного покарання, а тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора, які є слушними, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховано особу обвинуваченого та його поведінку за весь час відбування покарання, починаючи з 28.04.2015 року, де перебуваючи в СІЗО характеризувався посередньо, стягнень і заохочень не мав.
Згідно п.17 ст. 107 КВК України, яка визначає умови відбування покарання в колоніях, засуджені зобов`язані:

-дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами;

-утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх. тільки за призначенням;

-виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії:

-виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії;

-дотримуватися санітарно-гігієнічних норм;

-дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки, праці.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як слідує із матеріалів подання, ОСОБА_6 за час перебування у Кіровоградській ВК №6 допустив одне порушення встановленого режиму утримання, зокрема мав стягнення за відмову від інвентарних робіт, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Стягнення погашене та зняте в установленому законом порядку. Після проведення профілактично виховної бесіди, засуджений змінив свою поведінку та на даний час характеризується позитивно.

Також, судом першої інстанції не враховано, що засуджений вже відбув більше 1 року 5 місяців позбавлення волі, але за час відбування покарання відпрацював лише відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України - 72 години, які є обов`язковими, а на роботах з оплати праці засуджений взагалі не працював за весь час перебування в колонії.

Тобто, згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 він лише виконував вимоги законодавства, щодо умов відбування покарань та своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не підтвердив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, дослідженням матеріалів справи не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_6 бере активну участь у суспільному житті та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, підвищує свій загальноосвітній рівень, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Вказані обставини в їх сукупності, на переконання колегії суддів, які залишились поза увагою суду першої інстанції, не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.

Окрім цього, слід зазначити, що наявне одне заохочення за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці, а також позитивна поведінка на час внесення подання до суду, на переконання колегії суддів, самі по собі не можуть характеризувати засудженого тільки з позитивного боку за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі та з врахуванням зазначених вище обставин, не свідчать про наявність достатніх підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Більше того, під час апеляційного розгляду представник колонії засвідчив, що в даній установі завжди є робота з оплатою праці, але за весь час засуджений ОСОБА_6 в даній установі не працевлаштовувався, заяв з цього приводу не надавав. Сам засуджений під час апеляційного розгляду пояснив, що роботою з оплатою праці не займався в зв`язку з невеликою оплатою за неї.

За таких обставин, колегія суддів доходить переконливого висновку, що апеляційна скарга прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженого ОСОБА_6 , оскільки останній, в установлений законом порядок за весь час відбування покарання, не подав заяву про працевлаштування з оплатою праці, що в свою чергу свідчить про те, що він не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та не може заслуговувати на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

У задоволенні спільного подання в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2