Справа № 309/3030/16-к
Провадження № 1-кс/309/253/16
У Х В А Л А

08 вересня 2016 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001110 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить та перебуває у розпорядженні підозрюваного ОСОБА_6 для забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди: 8/75 частки з об`єкту нерухомого майна, що розташований в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot-Partner», 2005 р.в., р.н. НОМЕР_1 ; транспортний засіб автомобіля марки «Hyundai H200», 2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 , з можливістю вилучення та утримання автомобілів на штрафмайданчику в Хустському ВП ГУНП України в Закарпатській області.

З клопотання вбачається, що 16.10.2014 року біля 08:00 годин водій ОСОБА_6 керуючи технічно справним транспортним засобом (вантажопасажирським автомобілем) марки «HYUNDAI H200», зеленого кольору, 2003 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконавши маневр повороту праворуч, з вул. Чайковського на вул. Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3(б), 12.1, 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення термінів) Правил дорожнього руху України, що виразилось у порушенні ним обов`язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при виявленні на правому краю дороги пішохода ОСОБА_7 з велосипедом, яка стояла у його напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 та праву частину її велосипеду за який вона трималася руками.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи № 812 від 10.11.2014 року та додаткового висновку судово-медичної експертизи № 96 від 18.03.2016 року, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

11.018.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

У власності ОСОБА_6 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 831476, договору дарування та свідоцтва про право на спадщину за законом, є об`єкт 8/75 частки з нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також, згідно довідки з Територіального сервісного центру № 2144 Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області № 31/7/4-399 від 05.05.2016 року транспортний засіб автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER» 2005 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також у володінні і користуванні автомобіль марки «HYUNDAI H200», зеленого кольору, 2003 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за гр. ОСОБА_8 мешканкою АДРЕСА_2 , який являється знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

З огляду на те, що даним кримінальним правопорушення (злочином) в результаті дій вчинених гр. ОСОБА_6 , спричинено збитки потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 75542 грн. матеріальної шкоди, 100000 моральної шкоди та 5000 грн. витрат по наданню правової допомоги, про що остання заявили цивільний позов, і з метою його забезпечення у кримінальному провадженні виникла необхідність, вжити до підозрюваного ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного нерухомого та рухомого майна.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримали, просили його задоволити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання з підстав його необґрунтованості та недоведеності розміру шкоди.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та захисника, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: а) правову підставу для арешту майна; б) достовірність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; в) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; г) наслідки арешту майна для інших осіб; д) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч.2 ст.173 КПК).

Враховуючи, що слідчим не надано доказів та не доведено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, не вказано вартість майна, яке належить арештувати, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити співмірність розміру шкоди до суми позову, а тому приходжу до висновку про необґрунтованість внесеного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить та перебуває у розпорядженні підозрюваного ОСОБА_6 для забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди: 8/75 частки з об`єкту нерухомого майна, що розташований в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot-Partner», 2005 р.в., р.н. НОМЕР_1 ; транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai H200», 2003 р.в., р.н. НОМЕР_2 , з можливістю вилучення та утримання автомобілів на штрафмайданчику в Хустському ВП ГУНП України в Закарпатській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1