Пр-ня по справі № 1кп/521/701/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, за національністю вірмен, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)10.10.1994 року Центральним р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 1 рік; 2)01.03.1996 року Центральним р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 3)30.08.1999 року Центральним р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 196-1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; 4)19.12.2001 року Іллічівським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 5)20.10.2006 року Татарбунарським р/с Одеської області за ст. 395 КК України до арешту на строк 2 місяці; 6)24.12.2010 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців; звільнився 16.06.2015 року на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 28 днів, у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 07 травня 2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, з корисливих мотивів, маючи намір, на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 .

Діючи умисно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та господарів будинку, ОСОБА_6 переліз через паркан, що огороджував будинок, та шляхом вільного доступу через незачинені двері будинку проник всередину, звідки таємно викрав майно: телевізор марки LG вартістю 4000 гривень; пилосос марки LG вартістю 400 гривень; приставку телебачення Т2 марки Thomson до телевізора, вартістю 600 гривень.

Після скоєного злочину, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно 07.0572016 року він прийшов додому до своєї двоюрідної сестри за адресою АДРЕСА_4 де встановивши, що у будинку нікого не має, вільно перескочив через паркан та проник в будинок, який не був зачинений і скоїв крадіжку телевізора, пилососу та телевізійної приставки. В подальшому телевізор продав на ринку Привоз, інші речі в нього вилучили співробітники поліції. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не скоювати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 07.05.2016 року приблизно о 21 годині вона була відсутня за місцем мешкання. Коли повернулась то встановила, що викрадено її майно, а саме телевізор, пилосос та приставка Т2 до телевізору. Через деякий час вийшла до магазину, де на вулиці помітила свого двоюрідного брата ОСОБА_6 , який ніс викрадені речі. В теперішній час просить суд суворо його не наказувати, не позбавляти свободи оскільки вони примирились.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у житло.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, та стан здоров`я, у якого відповідно до довідки Одеської установи виконання покарань № 21 встановлений діагноз: ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Батьки померли. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Рідних братів та сестер не має. Отримав лише загальну середню освіту. Хворіє на тяжку невиліковну хворобу, яка має ІІІ клінічну стадію (ВІЛ-інфекція). В теперішній час потребує лікування. Таким чином бідність, відсутність належної освіти та належного виховання, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_6 є особою суспільно небезпечною.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 є суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи.

Враховуючи обставин які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а також враховуючи обставини злочину, те, що злочин вчинений обвинуваченим у відношенні своєї двоюрідної сестри, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, його обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 скоїв новий злочин, не відбувши покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 року за ч. 2 ст. 121 КК України. Звільнився умовно-достроково 16.05.2015 року на 1 рік 3 місяці 28 днів.

При ухвалені вироку, суд також враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, та вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 16.06.2016 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 16.06.2016 року по день набрання законної сили вироком суду.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Речові докази по кримінальному провадженні: пилосос марки LG та приставка телебачення Т2 марки Thomson до телевізора залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 1584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 08 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: