МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2106/15-к
Провадження № 1-кп/480/80/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2003 Очаківським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.115, ст. 396 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільнений 26 грудня 2014 року, у зв`язку з відбуттям строку покарання, призначеного вироком суду,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
потерпілого ОСОБА_9 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
встановив:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі 26.12.2014, де відбував покарання за вчинення умисного вбивства за вироком Очаківського районного суду Миколаївської області від 29.12.2003, повернувся до свого постійного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_12
Проживаючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 постійного джерела доходу не мав, на життя заробляв за рахунок випадкових заробітків.
Переглядаючи телевізор, на одному з каналів ефірного телебачення ОСОБА_5 неодноразово бачив оголошення, про те, що жінки бажають познайомитися з чоловіками для подальших зустрічей та спілкування.
Приблизно в середині березня 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , під час перегляду телевізору, на одному з каналів ефірного телебачення, побачив оголошення, в якому було зазначено «познакомлюсь с мужчиной», нижче був зазначений номер мобільного телефону.
ОСОБА_5 зателефонував на номер мобільного телефону, вказаного в оголошенні та познайомився з потерпілою ОСОБА_13 .
З того часу ОСОБА_5 , почав спілкуватися з потерпілою ОСОБА_13 по мобільному телефону.
Після спілкування, яке тривало протягом чотирьох п`яти тижнів, дізнавшись відомості про потерпілу, у тому числі те, що вона працює, їздить на заробітки до Росії, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_13 , шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 запросив ОСОБА_13 приїхати до нього в гості, на що ОСОБА_13 погодилася. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вирішили зустрітися у м. Очакові Миколаївської області.
ОСОБА_13 , яка проживала у Перечинському районі Закарпатської області, придбала квиток на потяг до м. Одеса і 13.05.2015 виїхала до місця зустрічі з ОСОБА_5 - м. Очакова Миколаївської області.
14.05.2015 у вечірній час, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 дісталася з м. Одеса до повороту до м. Очаків, Миколаївської області, на автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», що неподалік від автозаправної станції «WOG». Знаходячись у вказаному місці, остання зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила про своє прибуття та місцеперебування. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 домовилися зустрітися на автовокзалі м. Очакова.
У подальшому ОСОБА_5 , не маючи власного транспортного засобу та можливості розрахуватися за послуги перевезення, у зв`язку з браком коштів, позичив у односельця ОСОБА_14 велосипед «Україна» зеленого кольору, взяв з собою заздалегідь приготовлений молоток, який мав намір використати під час нападу на ОСОБА_13 у якості знаряддя вчинення злочину та відправився до м. Очакова.
Прибувши до автовокзалу м. Очаків та не побачивши там ОСОБА_13 , яка не змогла дістатися до місця зустрічі, ОСОБА_5 , залишив велосипед, біля палатки «Янтар» поблизу автовокзалу, та винайняв автомобіль таксі «Деу ланос» під керуванням водія ОСОБА_15 , на якому відправився на автодорогу «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», до заправної станції «WOG», щоб зустріти ОСОБА_13 .
У вказаному місці ОСОБА_5 , приблизно о 22 годині, зустрів ОСОБА_13 , після чого на автомобілі таксі вони відправилися до м. Очаків.
Прибувши до автовокзалу у м. Очаків, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вийшли з автомобілю таксі, за послуги перевезення з водієм ОСОБА_15 розрахувалася ОСОБА_13 .
Після цього, ОСОБА_5 забрав свій велосипед, який до цього залишив біля палатки «Янтар», поклав на нього речі ОСОБА_13 та повідомив про те, що далі вони підуть пішки. ОСОБА_13 погодилася.
ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вирушили у напрямку, визначеному ОСОБА_5 , до с. Чорноморка, Очаківського району, Миколаївської області, що знаходиться зовсім в іншому напрямку від його місця проживання - с. Іванівка, Очаківського району, Миколаївської області.
Йдучи польової дорогою в бік с. Чорноморка, Очаківського району, не доходячи до вказаного села, ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння майном ОСОБА_13 , шляхом вчинення розбійного нападу та заподіяння їй смерті, з метою вчинення нападу саме у цьому місці, яке, як він вважав підходило для цього, зупинився разом з ОСОБА_13 . Далі, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_13 та заподіяння їй смерті, ОСОБА_5 непомітно для ОСОБА_13 взяв заздалегідь приготовлений молоток, який знаходився у багажнику велосипеду, підійшов до неї ззаду, та тримаючи молоток в правій руці, несподівано для потерпілої наніс не менше трьох ударів металевою частиною молотка в ліву тім`яну та лобну ділянки голови ОСОБА_13 .
Від отриманих ударів ОСОБА_13 померла на місці.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64 від 24.09.2015, в ніч з 14.05.2015 на 15.05.2015 ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох дірчастих переломів лівої тім`яної кістки та дірчастого перелому лобної кістки зліва.
Дірчастий характер переломів зводу черепа, їх форма, множинність, поглиблення кісткових фрагментів в порожнину черепа, відходження лінійних переломів від основних
ушкоджень, утиск волосся в зовнішній кістковій пластинці перелому лівої тім`яної кістки свідчить про вплив тупого предмета (предметів).
На черепі, на його зводі, є сліди не менше трьох травматичних дій тупим, обмеженим предметом.
Крім цього, на черепі є руйнування лицьового скелету до рівня верхніх країв очниць, частково відсутні кістки основи черепа в передній черепній ямці-решітчастій, частини крил основної кістки, відсутня луската частина скроневої кістки справа. Дані ушкодження також утворилися від дії тупого предмета, морфологічні ознаки якого не відобразилися. Кількість ударів в області цих ушкоджень вказати не представляється можливим.
Характер і розміри пошкоджень свідчать про те, що ці ушкодження (дірчасті переломи) утворилися від дії тупого обмеженого, предмета, що мав слідоутворюючу частину круглої або близькою до неї форми, діаметром близько 40 мм. Характер і розміри пошкодження дірчастого перелому лобної кістки зліва свідчать про дію тупого обмеженого предмета, що мав слідоутворюючу частину круглої або близькою до неї форми, діаметром близько 15 мм. Пошкодження лицьового відділу черепу також утворилися від дії тупого предмета, морфологічні ознаки яких не відобразилися.
Утворення наявних пошкоджень черепа в результаті ударів металевою частиною молотка не виключається.
Наявні пошкодження черепа завжди пов`язані з важкими травмами головного мозку у вигляді крововиливів під м`які оболонки головного мозку, забитих місць і розтрощення речовини головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Далі, ОСОБА_5 впевнившись, що ОСОБА_13 не подає ознак життя, перевіривши наявність пульсу, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, дістав з сумки потерпілої шкіряний ремінь, обмотав його навколо шиї потерпілої, при цьому, щоб не вимазатись кров`ю потерпілої, обмотав навколо голови штани, які також дістав із сумки потерпілої, та за допомогою ременя перетягнув тіло ОСОБА_13 через дорогу приблизно на 20-40 метрів від місця вчинення вбивства, де поклав на землю та прикрив зеленою травою. З метою уникнення відповідальності за скоєні злочини та знищення їх слідів, ОСОБА_5 , зняв з ОСОБА_13 закривавлені речі та спалив їх неподалік від місця вчинення злочинів.
Продовжуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , шляхом розбою, заволодів належним ОСОБА_13 майном, а саме: мобільним телефоном марки «Флай» вартістю 75 гривень, планшетом «Глобекс», вартістю 1665 гривень, а також іншими особистими речами (одягом, речами особистої гігієни), які матеріальної цінності не
Дорогою додому, неподалік від с. Куцуруб, Очаківського району, Миколаївської області, з метою приховування злочину та знаряддя вчинення злочину, ОСОБА_5 розломив молоток на дві частини, металеву частину викинув в один бік, а дерев`яну в інший. Діставшись до с. Іванівка, Очаківського району, Миколаївської області, в туалеті розташованому на подвір`ї школи, заховав частину речей ОСОБА_13 , а решту - забрав з собою до дому, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України визнав у повному обсязі, у пред`явленому обвинуваченні за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України свою вину не визнав і дав такі показання. Так, ОСОБА_5 , суду повідомив, що 26 грудня 2014 року він звільнився з місць позбавлення волі та приїхав жити до матері за адресою: АДРЕСА_1 . Офіційної постійної роботи ОСОБА_5 не мав, влаштуватися на роботу на підприємства він не міг, оскільки раніше судимий, однак мав періодичні заробітки виконував роботи для людей в селі. Під час перегляду телепередач на каналі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , точної дати він не пам`ятає, але приблизно у березні 2015 року, побачив оголошення з текстом бажаю познайомитися з порядним, хорошим чоловіком для сумісного
проживання та записав зазначений у оголошенні номер телефону. Через місяць після того як побачив оголошення, зателефонував на вказаний в оголошенні номер, познайомився з ОСОБА_13 та вони почали спілкуватися. Про себе ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 , що проживає у селі з матір`ю, працює у людей, виконує роботи по господарству, будівництву, не погано заробляє, сказав, що більше п`яти тисяч у місяць. Під час спілкування по телефону ОСОБА_13 розповідала ОСОБА_5 про роботу, що їздить на заробітки до Росії. Спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_13 по телефону тривало чотири п`ять тижнів. Приблизно 11-12 травня 2015 року ОСОБА_5 запросив ОСОБА_13 приїхати до нього. 14 травня 2015 року, коли ОСОБА_13 мала приїхати до ОСОБА_5 у м. Очаків, ОСОБА_5 взяв у матері молоток з дерев`яною рукояткою, взяв у ОСОБА_14 велосипед Україна, до сидіння якого у коробку, яка слугувала бардачком, поклав молоток так, щоб рукоятка молотка стирчала та поїхав на зустріч з ОСОБА_13 . ОСОБА_5 пояснив, що брав з собою молоток підкручувати заднє колесо через несправну вісь. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 мали зустрітися у м. Очакові на автовокзалі. ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_5 , виїжджаючи з м. Одеси, що не знає яким чином їй дістатися до м. Очакова, на що ОСОБА_5 сказав ОСОБА_13 щоб вона їхала до Очаківського повороту, а далі автобусом або машиною дісталася до нього у м. Очаків. Коли ОСОБА_13 приїхала до Очаківського повороту вона зателефонувала ОСОБА_5 , вони домовились зустрітися у м. Очаків на автовокзалі. Прибувши до автовокзалу у м. Очаків ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_13 , яка повідомила, що вона ще досі знаходиться на Очаківському повороті, а автобуси до м. Очакова вже не ходять. Перебуваючи на автовокзалі у м. Очаків, ОСОБА_5 домовився з водієм таксі на ім`я ОСОБА_16 , що він забере ОСОБА_13 з Очаківського повороту за 250 грн. (ще 50 грн. ОСОБА_5 мав віддати водію пізніше, оскільки грошей ОСОБА_5 з собою не брав, а вдома вони в нього були) та за допомогою водія таксі залишив велосипед, на якому приїхав, біля палатки Янтарь на автовокзалі. Про ціну також домовлялась з водієм ОСОБА_13 по телефону, який ОСОБА_5 передавав водію. Домовившись про ціну з водієм, ОСОБА_5 на таксі поїхав за ОСОБА_13 . Прибувши до місця зустрічі з ОСОБА_13 , на Очаківському повороті, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та забрав дві сумки з речами ОСОБА_13 , водій таксі поклав сумки у багажник, а ОСОБА_13 з ОСОБА_5 сіли на пасажирське сидіння ззаду та всі разом рушили до автозаправної станції. Після заправки автомобіля ОСОБА_5 пересів на переднє пасажирське сидіння автомобіля поряд із водієм, а ОСОБА_13 залишилася на пасажирському сидінні ззаду. Прибувши на автовокзал м. Очакова водій таксі пригнав велосипед ОСОБА_5 , дістав сумки, які ОСОБА_5 повісив з обох сторін руля велосипеда, ОСОБА_13 розплатилася за проїзд і ОСОБА_5 та ОСОБА_13 попрямували в бік с. Чорноморка. ОСОБА_5 планував залишитися з ОСОБА_13 у свого однокласника на ім`я ОСОБА_17 , який проживає зі своєю сестрою у с. Чорноморка у чотирьохкімнатному будинку з верандою. ОСОБА_5 пояснив суду, що однокласника не бачив 14 років, прізвище однокласника, а також його адресу проживання він не пам`ятає. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що за п`ять днів до приїзду ОСОБА_13 домовлявся з однокласником, що залишиться з дівчиною у нього погостювати, оскільки не збирався приводити її до дому, на що ОСОБА_17 погодився. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_13 , що вони йдуть не до нього до дому, а до його однокласника, пояснюючи це тим, що його мати не прийме ОСОБА_13 , оскільки в матері важкий характер. ОСОБА_5 повідомив суду, що він не запрошував ОСОБА_13 до себе, вона сама запропонувала приїхати. Прямуючи у бік с. Чорноморка, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_13 скоротити дорогу та піти полями. По дорозі ОСОБА_5 та ОСОБА_13 спілкувалися. ОСОБА_13 розповіла ОСОБА_5 , що вона проживає з матір`ю, працює в готелі та не казала про те, що має родичів брата та сина. ОСОБА_5 , в свою чергу, розповів ОСОБА_13 про себе, що він неодружений, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, 12 років відбував покарання, на запитання ОСОБА_13 , розповідав про своє життя в період відбуття покарання ( ОСОБА_5 повідомив суду, що з самого початку спілкування з ОСОБА_13 розповідав їй про це). Прямуючи у с. Чорноморка, біля покинутого заводу, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_13 вступити з ним у статевий зв`язок, на що остання
погодилася. ОСОБА_5 роздягся, розстелив свою кофту, на яку лягла ОСОБА_13 , яка сама роздяглася до спідньої білизни. Коли ОСОБА_5 намагався вступити у статевий зв`язок з ОСОБА_13 , вона зненацька відштовхнула його, почала вдягатись, майже повністю одягнувшись, повідомила, що викличе міліцію та почала набирати номер. Злякавшись, що ОСОБА_13 повідомить про нього у міліцію, ОСОБА_5 вибив з рук ОСОБА_13 рукою телефон, який вона тримала біля вуха, схопив з бардачка велосипеда молоток, та перебуваючи приблизно на відстані двох метрів від ОСОБА_13 , яка стояла боком до нього (більше правою задньою стороною) та не дивилася на нього, один раз вдарив ОСОБА_13 ззаду по голові молотком та розуміючи, що спричиняє умисне позбавлення життя людини, наніс ще два удари в область обличчя (показав на скули та щоки), від останнього удару ОСОБА_13 впала, не подаючи ознак життя. ОСОБА_5 пояснив, що перший удар наніс з нормальною силою та відчув, що проломив череп ОСОБА_13 , зрозумів після першого удару, що позбавить ОСОБА_13 життя. Після нанесених ударів та після того, як ОСОБА_13 впала на землю, ОСОБА_5 перевірив пульс в неї на руці, пульсу не було. Побоюючись, що тіло ОСОБА_13 знайдуть, оскільки це виноградник і там люди вбирають, ОСОБА_5 обмотав голову ОСОБА_13 штанами, які взяв в сумці ОСОБА_13 , щоб не забруднитися у крові, знайшов у сумці ОСОБА_13 ремінь від брук, обмотав ремінь навколо шиї, і взяв як за ручку за ремінь та за ноги тіло ОСОБА_13 та переніс на відстань приблизно 20 метрів від місця вбивства. Після цього, ОСОБА_5 зняв з ОСОБА_13 закривавлену кофту і штани, які згодом спалив, та залишив ОСОБА_13 у спідній білизні та кофті. Для приховування вчиненого злочину ОСОБА_5 зірвав траву та накрив травою тіло ОСОБА_13 . ОСОБА_5 зібрав речі належні ОСОБА_13 , а саме: мобільний телефон білого кольору, планшет та зарядний пристрій до нього - залишив собі; частину речей ОСОБА_13 , у тому числі закривавлених, спалив; пудру, косметику та інші речі - сховав у туалеті на подвір`ї школи; свої речі: спортивний костюм, бруки, кофту та взуття - спалив. ОСОБА_5 також повідомив, що молоток, яким наносив удари ОСОБА_13 , він розламав об асфальт та розкидав його частини у різні сторони. Велосипед, належний ОСОБА_18 , ОСОБА_5 помив та повернув ОСОБА_18 наступного дня. ОСОБА_5 також повідомив суд, що прикрас у ОСОБА_13 не було. ОСОБА_5 також показав суду, що умислу на вчинення нападу з метою заволодінням майном, а також вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_13 не мав.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина в інкримінованих йому злочинах, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме, показаннями потерпілого та свідка.
Так, потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні у режимі відео-конференції, показав суду, що ОСОБА_13 була його матір`ю. В останній раз ОСОБА_9 бачив ОСОБА_13 зранку 13 травня 2015 року у м. Перечин, коли ОСОБА_13 збиралася їхати автобусом до м. Ужгорода щоб там пересісти на потяг до м. Одеса, куди вона збиралася їхати у зв`язку з роботою. ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_13 мала дві сумки: сумка дамська та дорожня сумка зі шкірозамінника темного кольору, мобільний телефон «Флай» білого кольору та планшет Глобекс. Крім того, ОСОБА_13 завжди носила прикраси з дорогоцінного металу, з золота, а саме: сережки з білими камінцями та два кільця, одно з яких на правій, а інше на лівій руці, також з камінцями. При собі ОСОБА_13 мала приблизно 2000 гривень. 14 травня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_13 зателефонувала ОСОБА_9 та попросила вислати гроші, що він і зробив, та вислав 1000 гривень. Після чого ОСОБА_13 зателефонувала та повідомила, що вона отримала гроші, оселилася у готелі і мала намір зустрітися з жінкою з Криму. У суботу ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_13 протягом дня, однак телефон був вимкнутий. ОСОБА_13 мала повернутися на поїзді у понеділок, однак прибуття потягу скасували. Потяг приїхав у вівторок, однак ОСОБА_13 на цьому поїзді до дому не повернулася. Після чого ОСОБА_9 звернувся до міліції з заявою про розшук матері ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_15 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду показав, що у травні 2015 року він працював водієм таксі. У травні 2015 року, точної дати свідок не пам`ятає, у вечірній час, приблизно о 21 годині, перебуваючи на автовокзалі у м. Очаків, до нього підійшов ОСОБА_5 та попросив його поїхати до Очаківського повороту та забрати там жінку, яка їде із Одеси, однак ОСОБА_15 відмовився їхати без ОСОБА_5 , після чого вони домовилися про ціну. ОСОБА_15 та ОСОБА_5 домовилися про ціну у 300 гривень за вказану послугу, однак ОСОБА_5 не вистачало 50 грн., внаслідок чого вони обмінялися номерами телефонів та ОСОБА_5 мав віддати водію цю суму пізніше. Після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_5 разом поїхали до Очаківського повороту забирати жінку. По дорозі до Очаківського повороту ОСОБА_5 телефонував жінці, яка його чекала. Коли водій ОСОБА_15 , разом з ОСОБА_5 , приїхали до Очаківського повороту, то їх вже чекала жінка, якій на вигляд було років 40, з короткою зачіскою, темним волоссям, трохи повна, мала при собі дорожню невелику сумку і жіночу сумку. По прибуттю до м. Очаків жінка розплатилася за проїзд, коли вона відкривала гаманець, щоб розрахуватися, водій ОСОБА_15 та ОСОБА_5 бачили, що у жінки в гаманці знаходиться значна сума грошей. Крім того, водій ОСОБА_15 повідомив, що у жінки був мобільний телефон, не звертав уваги, чи були на жінці прикраси.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується письмовими та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події від 30.05.2015 та фото таблицею та планом-схемою до нього, відповідно до якого місцем огляду є земельна ділянка розміром 300?300 метрів. На вказаній ділянці проходить паралельно вул. Суворова, що в с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області. На розі вказаної вулиці розташована бетонна опора ліній електропередач (з трьох складових). Перпендикулярно до вказаної вулиці прилягає ґрунтова дорога направлена в бік м. Очакова Миколаївської області, яка пересікає місце огляду місце події. З права на узбіччі вказаної дороги вздовж розташована одноповерхова кам`яна споруда з шиферним перекриттям даху господарського призначення. На відстані 150 метрів від господарських споруд розташована водонапірна башта циліндричної форми. Від водонапірної башти на відстані 200 метрів виявлено бетонну опору, що становить собою систему з двох бетонних стовпів ліній електропередач № 450 1988. З правого боку, по ходу огляду на відстані 10 метрів від електричної опори № 450 1988 виявлено жіночу спідницю чорного кольору, яка була у використанні, забруднена ґрунтом з пошкодженням у вигляді розриву в декількох місцях; на поясі вшита резинка. На відстані від електроопори № 450 у напряму кам`яних будівель знаходиться електроопора № 449 з одного бетонного стовпа на відстані 30 метрів. Між двома опорами знаходиться згарище неправильної круглої форми 70?80 см, обкладене камінням по колу. На відстані 5 метрів від електроопори № 449 у напрямку ґрунтової дороги виявлено труп невідомої жінки. Труп лежить на спині ногами у північно-східному напрямку. Зріст трупа близько 165 см. На трупі одягнута футболка на бретельках білого кольору в чорну горизонтальну смужку, яка просочена гнильними змінами трупа чорно-бурого кольору, жирна на дотик. На правій стопі капронова шкарпетка, на лівій нозі шкарпетка наполовину стопи спущена. На шиї є ремінець чорного кольору з шкірозамінника, який протягнутий через металеву пряжку і затягнутий у вигляді петлі удавки. На місці кріплення бретельок знаходяться застібки фіолетового кольору. Труп
знаходиться у стані гнильних змін, м`які тканини на обличчі і голові практично відсутні або мають вигляд чорно-бурої гнильної речовини, жирної на дотик. Шкіра на інших ділянках тіла знаходиться у стані пергаментної щільності, підсохла, маються трупна венозна сітка. Права верхня кінцівка трупа знаходиться у різко гнильному стані, у плечовому суглобі вивих. У проекції пахвової западини з розповсюдженням на верхню третину грудної клітини з переду немає м`яких тканин в результаті чого видно ребра (праві). На тілі трупа, а особливо в різко гнильних місцях є личинки мух. Зовнішні статеві органи в різко гнильному стані в місці розташування статевих органів виявлено личинки мух. Лицьовий скелет представлений нижньою щелепою, на якій є 3-7 зуби зліва без металевих коронок. Лунка 2-го зубу не зарощена, 1-го зубу зарощена. З права на нижній щелепі 1, 2 лунки зарощені, маються з 3 по 8 зуби. Верхня щелепа представлена фрагментом, на якому є зліва 1, 2, 3, 4, 5 зуби, з права 1-й відсутній, 2, 3, 4, 5 присутні зуби. 2-й фрагмент верхньої щелепи має два зуба. 3-й фрагмент верхньої щелепи з правої сторони тримається на залишках м`яких тканин, 2 зуби покритих коронками з білого металу. Кістки лицьового черепа не ідентифікується, відсутні. На потиличній області черепа на м`яких тканинах знаходиться волосся темно-русого кольору довжиною до 5 см. З лівої сторони черепа у проекції лобно-скроневої-тім`яної області є дірчатий дефект цілісності черепа, розміром приблизно 10?15 см, невизначеної форми. Порожнина черепа порожня з невеликою кількістю гнильно-змінних елементів чорного кольору. На кистях рук з права і з ліва є нігтьові пластини окрашені в рожевий колір, крім 4-х пальців, які окрашені у сіро-перламутровий колір. Орієнтовна давність настання смерті 2-3 тижні. Ложе трупа просочене гнильними жировими речовинами чорного кольору, трава прим`ята. Поруч з трупом на землі лежить невелика кількість сухої трави. На відстані 70 см. від електроопори № 449 на землі виявлено жіночий бюстгальтер рожевого кольору, застібки на якому на час огляду не з`єднані. По ходу огляду у східному напрямку від бетонної опори ЛЕП № 449 на відстані 4,5 метра на землі зліва від трупу на відстані 1,30 м виявлено фрагмент тканини джинсового матеріалу, синього кольору прямокутної форми, розміром 13?5.5 см, просочений речовиною бурого кольору. На відстані 37 м від трупу у східному напрямку на ґрунтовій поверхні розміром 40?30 см виявлено фрагмент нижньої щелепи людини, що собою представляє зубний міст у кількості 5 зубів з внутрішньої сторони мосту наявний прикріплений до зубів метал жовтого кольору. Під час детального огляду на вказаній ґрунтовій поверхні виявлена пляма речовини бурого кольору невизначеної форми, найбільша розміром 20?22 см. Далі, рухаючись у бік вліво, у бік по вул. Суворова в с. Чорноморка, на відстані 6,5 метри на землі виявлено недопалок цигарки (фільтр) завернутий в папір білого кольору без будь-яких маркувань. Рухаючись на схід по вул. Суворова в с. Чорноморка, на відстані 11 метрів від виявленого фрагмента нижньої щелепи на ґрунтовій поверхні виявлено жіночий черевик на праву ногу шнуркової фіксації ноги, шнурок синього кольору, черевик чорного кольору з синьої окантовкою на підошві, розмір черевика, 37. Малюнок протектора слабо виражений, підметкова частина розміром 9?14 см, каблучна частина 5,7?6,2, проміжна 5,4?5,6 мм., задня частина зі шкірозамінника, передня з замшевого матеріалу. Черевик розташований паралельно вулиці Суворова у с. Чорноморка, каблучною частиною в бік електроопори № 449, передньою частиною (носковою) у бік сходу. На відстані 90 м від виявленого черевика на підвіконні господарської споруди, що розташована паралельно ґрунтовій дорозі, що пересікає вул. Суворова у с. Чорноморка, виявлено жіночі шорти синього кольору з резинкою на поясі, з лицьової сторони наявні дві внутрішні кишені, які на момент огляду порожні. Вказані шорти пом`яті, брудні, в ході детального огляду, на поверхні шортів виявлені плями речовини бурого кольору (т. 1 а. 94-121).
Протоколом огляду місця події від 31.05.2015, відповідно до якого місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, яка розташована на відстані 300 метрів від вул. Суворова у с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області у напрямку м. Очакова за сільськогосподарськими будівлями (колишні гаражі та ферма). У напрямку від вул. Суворова по ґрунтовій дорозі в бік м. Очакова з лівої сторони від дороги на відстані 6
метрів від її краю, під кущем винограду, виявлено жіночий черевик на ліву ногу, шнуркової фіксації шнурки синього кольору), черевик чорного кольору з синьою окантовкою, розмір черевика 37. Малюнок протектора слабо виражений, підметкова частина розміром 9?14 см, каблучна частина 5,7?6,2, проміжна 5,4?5,6 мм, задня частина зі шкірозамінника, передня з замшевого матеріалу (т. 1 а. 122).
Протоколом обшуку від 17.06.2015, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.06.2015, відповідно до протоколу об`єктом обшуку є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_5 . Під час обшуку даного домоволодіння у кімнаті № 2, на ліжку, під подушкою, виявлено мобільний телефон марки Флай на 2 сім карти (сім карта МТС, номер НОМЕР_1 та сім карта Київстар, номер НОМЕР_2 ), біля ліжка у шафі з дверцятами у тканинній сумці чорного кольору (похідній) виявлено два креми марки Dove та мило, біля шафи на ліжку під матрацом виявлено троє жіночих трусів різнокольорових, між шафою та ліжком виявлено два додатки до сім карт МТС та Київстар, біля них також виявлено картку ПРИВАТБАНК № НОМЕР_3 та паперовий додаток до неї, в якому знаходиться 1 американський долар. На дерев`яній шафі виявлено 8 жіночих прокладок Коtex, паспорт, ідентифікаційний код та довідка про звільнення на ім`я ОСОБА_5 , два сувеніри з написом Одеса, три купюри білоруських грошей в сумі 2500 рублів, дві купюри номіналом 1000 російських рублів, одна купюра номіналом 500 російських рублів, одна купюра номіналом 25 російських рублів, духи жіночі в скляному флаконі. У кімнаті № 3 прямо перед отвором входу, під вікном, на стільці виявлено планшет марки Globex чорного кольору з чохлом фіолетового кольору, який перебуває на зарядці за допомогою пристрою. Біля планшету виявлено записки на аркушах в кількості трьох штук з різними написами. На підвіконні виявлено дві сім-карти Лайф та Київстар, карта пам`яті micro SD на 1 гб (т. 1 а. 133-135).
Протоколом огляду місця події (домоволодіння) від 17.06.2015 з таблицею зображень до нього, проведеного на підставі дозволу власника ОСОБА_14 , відповідно до протоколу предметом оглядом є подвір`я домоволодіння
АДРЕСА_1 . Вхід до подвір`я здійснюється через металеву хвіртку, яка відкривається у середину. У кінці подвір`я, біля гаражу, знаходиться велосипед Україна, темно-зеленого кольору з дамською рамою. Велосипед знаходиться у справному стані. При огляді лівої пластикової педалі виявлено плями темно-бурого кольору. Під рамами знизу знаходяться плями темно-бурого кольору. На рамі, біля сідла, знаходиться пляма темно-бурого кольору. На передньому колесі та на покришці виявлено плями темно-бурого кольору. На металевій частині сідла, знизу, знаходиться пляма темно-бурого кольору. Сідло обтягнуте тканиною і кріпиться за допомогою білої мотузки, на якій знаходяться плями темно-бурого кольору (т. 1 а. 137-145).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2015, відповідно до якого ОСОБА_15 , за округлим обличчям та великими чорними очима, впізнав жінку на фото №1, яку він забирав з Очаківського повороту траси Одеса-Миколаїв. Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для пізнання особистості під № 1 на фотознімку зображена ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Турички. На фотознімку під № 2, 3, 4 зображені особи схожі за зовнішністю з ОСОБА_13 , які до кримінального провадження відношення не мають (т. 1 а. 147-148).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2015, відповідно до якого ОСОБА_15 , за зачіскою, видовженим обличчям, високим лобом та ярко вираженими вилицями, впізнав чоловіка на фото № 2, якого він підвозив до Очаківського повороту до траси Одеса-Миколаїв. Згідно з довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання особистості під № 2 на фотознімку зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На фотознімку під № 1, 3, 4 зображені особи, які до кримінального провадження відношення не мають (т. 1 а. 149-151).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2015, відеозапис проведення слідчого експерименту переглянуто у судовому засіданні, та протоколом огляду ділянки місцевості від 17.06.2015, огляд ділянки місцевості проводився під час слідчого експерименту, відповідно до яких ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_19 , у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , за участю спеціаліста ОСОБА_22 , добровільно, без будь-якого примусу виклав обставини вчинення 14 травня 2015 року розбійного нападу на ОСОБА_13 та її умисного вбивства, а також його подальші дії після вчинення злочинів, спрямовані на приховування та знищення слідів злочинів, а також перелічив речі, які належали ОСОБА_13 , заволодівши якими, ОСОБА_5 залишив їх собі.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 повідомив, що під час перебування в полі біля с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області разом з ОСОБА_13 , намагався вступити з нею в статеві зносини, ОСОБА_13 закричала, відштовхнула його та сказала, що так не може. Статевий акт, за слів ОСОБА_5 , між ними не відбувся. Після чого, ОСОБА_5 повалив ОСОБА_13 на землю, на що, остання відповіла, що так не може і не хоче та цього тут не буде. ОСОБА_13 встала та пішла, ОСОБА_5 рушив за нею. Поблизу був велосипед у багажнику якого був молоток. ОСОБА_13 пройшла мимо ОСОБА_5 сказала, щоб він її не чіпав та повідомила, що викличе міліцію. Оскільки ОСОБА_5 раніше вже відбував покарання він злякався. У цей час, коли ОСОБА_13 стояла спиною до ОСОБА_5 , останній наніс їй один удар молотком ззаду в голову з розмаху. ОСОБА_13 схопилася за голову, ОСОБА_5 повалив її на землю та наніс молотком ще 3-4 удари по обличчю. ОСОБА_5 зняв ремінь зі штанів потерпілої та затягнув його на її шиї та став стискати, ознак життя у ОСОБА_13 не було. ОСОБА_5 перевірив пульс на руці і на шиї ОСОБА_13 . Тіло ОСОБА_13 . ОСОБА_5 переніс в інше місце. Після цього ОСОБА_5 розкидав босоніжки в різні сторони. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що зняв з ОСОБА_13 блузку і штани,
витягнув із сумки сорочку, обмотав голову. Приїхав на наступному тижні знов у понеділок. Забрав біля стовпа клумак і викинув у посадці, також ОСОБА_5 вказував на місце де палив закривавлені речі ОСОБА_13 . ОСОБА_5 забрав дві сумки з речами потерпілої ОСОБА_13 , маленьку і велику. Одну з сумок залишив удома, у ній були: телефон, планшет та зарядний пристрій, мило, лосьйони, духи, дезодорант. Вказані речі ОСОБА_5 взяв з метою подарувати чи продати, однак з ними нічого не зробив, залишив в себе та користувався телефоном і планшетом. Молоток розламав не доїжджаючи до с. Куцуруб. Одяг, у якому був спалив. Сліди крові, які малися на велосипеді замив. Потім ще раз повертався до місця вчинення злочинів щоб упевнитися що труп прикритий травою. Після вчиненого, на трупі ОСОБА_13 залишалися спідня білизна та кофта.
ОСОБА_5 , під час перебування на подвір`ї ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 самостійно та добровільно провів учасників слідчого експерименту до туалету, звідки дістав речі ОСОБА_13 , які ОСОБА_5 упакував у жіночі спортивні бруки сірого кольору та передав для огляду, в середині цих спортивних брук знаходиться матерчато-шкіряна сумка чорного кольору, в якій знаходяться: майка жіноча сірого кольору, пара шльопанців чорного кольору, сукня жіноча чорного кольору з кольоровими рукавами, сукня синього кольору, полотенце кольорове, набір косметичний у чорному футлярі, дзеркальце, вологі серветки, сухі серветки.
Протоколом огляду ділянки місцевості від 17.06.2015, огляд ділянки місцевості проводився під час слідчого експерименту, відеозапис проведення слідчого експерименту переглянуто у судовому засіданні, відповідно до якого на місцевості біля автодороги Очаків-Миколаїв неподалік від с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_19 , у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , добровільно та без будь-якого примусу вказав на місце де він залишив розламаний молоток. Ділянка огляду знаходиться на узбіччі дороги з правого боку у напрямку до с. Куцуруб на відстані 200 метрів від знаку с. Куцуруб. Посеред ділянки лежить дерев`яна рукоятка від молотка, на яку вказав ОСОБА_5 . Дерев`яна рукоятка, злегка окрашена фарбою голубого кольору, має розмір близько 30 см у довжину та 3-х см у ширину. На краю рукоятки від молотка маються сліди пошкодження у вигляді відлому частини дерева (т. 1 а. 162-163; 165-166; 167-168).
Протоколом тимчасового доступу до документів (інформації), яка містить охоронювану законом таємницю від 10.09.2015, копією опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвал слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.08.2015, відповідно до яких органом досудового розслідування, отримано доступ до вхідних і вихідних з`єднань, текстових повідомлень (без розкриття їх змісту) абонентських номерів оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , у тому числі щодо типу, дати, часу тривалості дзвінків, номерів учасників з`єднання, IMEI їх мобільних терміналів, азимутів ретрансляційних антен та адрес розташування базових станцій, у зоні дії яких виходили на зв`язок учасники з`єднань.
З дослідженої в судовому засіданні інформації абонентських з`єднань ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та протоколу огляду предметів від 23.09.2015 вбачається, що з номеру НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_13 , 14.05.2016 о 21:42:49 відбувся вхідний дзвінок на номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 . Під час з`єднання ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 знаходилася за адресою: Миколаївська область, ділянка траси Е-58 від с. Нечаяне до перехрестя на м. Очаків. Останнє вхідне смс на номер телефону ОСОБА_13 зафіксовано 14.05.2015 о 22:11:47. Останній дзвінок з номеру телефону ОСОБА_13 відбувся 14.05.2015 о 21:56:16 на номер телефону ОСОБА_5 (т. 2 а. 4-5; 6; 7-8).
Під час судового розгляду судом було досліджено висновки експертів надані стороною обвинувачення, зокрема, висновок експерта № 32 від 01.06.2015, висновок експерта № 114-МК від 21.09.2015, висновок експерта № 64 від 24.09.2015.
З висновку експерта № 32 від 01.06.2015, вбачається, що безпосередня причина смерті ОСОБА_13 , 1975 року народження, не встановлена, у зв`язку з ярко вираженими гнильними змінами трупа. Враховуючи характер пошкоджень, виявлених на тілі трупа, можливо припустити, що причиною смерті є черепно-мозкова травма, спричинена твердим тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, або вогнепальне поранення у голову. На трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження:
- два суміжних ушкодження у вигляді отворів з дефектами кісткової тканини на правій тім`яній і правій лобній кістках, що утворилися від дії предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею;
- ушкодження у вигляді наскрізного отвору в тім`яно-потиличній області, яке утворилося внаслідок пробивної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею (до 1 см), який мав значну кінетичну енергію. Виявлені морфологічні ознаки характері для вхідного вогнепального отвору;
- дефект кісткової тканини верхньої щелепи; виличних кісток зліва і справа, кісток носа і піднебіння, очної і носової частини лобної кістки, дефект значної частини клиноподібної та основної кісток. Не виключна можливість утворення зазначених ушкоджень на стороні вихідного отвору внаслідок гідродинамічної дії речовини головного мозку.
Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_13 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя у момент нанесення і в клінічному перебігу, як правило, призводять до смерті.
Дані пошкодження не могли утворитися від ударів ніг, рук (кулаком, відкритою долонею), дерев`яним держаком, палицею. Ушкодження у ОСОБА_13 могли утворитися від не менш ніж двох ударів металевого предмету у ліву лобно-тім`яну область голови.
Враховуючи гнильні зміни трупу неможливо відповісти на питання про те, чи могла наступити смерть ОСОБА_13 від удушення, шляхом здавлювання шиї ременем.
У зв`язку з гнильними змінами трупа ОСОБА_13 не можливо відповісти на питання про наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між отриманими пошкодженнями та настанням смерті.
У зв`язку з гнильними змінами трупа ОСОБА_13 не можна відповісти на питання чи відбувався чи не відбувався з ОСОБА_13 насильницький статевий акт.
У зв`язку з гнильними змінами трупа ОСОБА_13 не можна відповісти на питання чи могла чи не могла наступити смерть ОСОБА_13 при наданні невідкладної медичної допомоги (т. 2 а. 9-10).
Будучи допитаним у судовому засіданні експерт ОСОБА_22 висновок № 32 зроблений ним підтримав, однак пояснив, що під час опису тілесних ушкоджень ОСОБА_13 була допущена технічна помилка, і два суміжних ушкодження у вигляді отворів з дефектами кісткової тканини виявлені саме на лівій тім`яній і лівій лобній кістках, що утворилися від дії предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_13 був нанесений удар конусоподібним предметом, не виключено, що молотком, у потилицю. Також, судово-медичний експерт ОСОБА_22 пояснив суду, що у ОСОБА_13 малися тяжкі тілесні ушкодження несумісні з життям; смерть настала в наслідок черепно-мозкової травми.
З висновку експерта № 114-МК від 21.09.2015 та фототаблиці до нього, вбачається, що на представленому черепі від трупа ОСОБА_13 , на його зведенні, маються сліди не менш трьох травматичних впливів тупим, обмеженим предметом. Крім цього, на черепі наявні пошкодження лицьового скелету до рівня верхніх країв очниць, частково відсутні кістки основи черепу у передній черепній ямці решітчаста, частина крил основної кістки, відсутня луската частина скроневої кістки з права. Кількість ударів у ділянці цих пошкоджень вказати неможливо.
Характер і розмірі пошкоджень № 1, 2 свідчать про те, що ці пошкодження (дірчасті переломи) утворилися від дії тупого, обмеженого предмета, який мав слідоутворюючу частину круглої або близької до цієї форми форму, діаметром близько 40 мм.
Характер і розмірі ушкодження № 3 свідчать про дію тупого обмеженого предмету, який мав слідоутворюючу частину круглої або близької до цієї форми форму, діаметром близько 15 мм.
Ушкодження лицьового відділу черепу також утворилися від дії тупого предмету, морфологічні ознаки якого не відобразилися.
Ознак, які б вказували на послідовність утворення переломів не має (т. 1 а. 18-25).
Перелом лівої тім`яної кістки № 1 (фото № 5, 11, 12) розташований на лівій тім`яній кістці переднім краєм торкаючись вєнєчного шва і у 45 мм від стріловидного шва. Ушкодження форми близько до овальної розміром 43?30. Вісь овалу направлена горизонтально, з переду назад. Краї ушкодження не рівні, без сколов зовнішньої кісткової пластини. Поверхня зовнішньої кісткової пластини безпосередньо біля краю перелому рівна, краї дрібнозубчаті. Зі сторони внутрішньої кісткової пластини краї перелому з відколами шириною до 5-6 мм. Поверхня сколів полога. Від заднього краю перелому відходять два лінійних переломи: лінійний перлом № 1 відходить вправо, пересікає стріловидний шов і закінчується в області бугра правої тім`яної кістки. Лінійний перелом № 2 відходить к заду і досягає краю перелому № 3 описаного нижче. Краї лінійних переломів рівні, без викрашування кісткових пластин.
Перелом лобної кістки № 2 (фото № 6, 9, 10) розташований на лобній кістці зліва над зовнішнім краєм лівої орбіти і заднім краєм, торкаючись вєнєчного шва і змикаючись з переднім краєм перелому № 1. Ушкодження форми близької до овальної, розмірами приблизно 40?35 мм (більш точно виміряти неможливо через дефекти лівої скроневої, виличної кісток). Вісь овалу направлена горизонтально, спереду назад. Краї ушкодження, нерівні, без сколів зовнішньої кісткової пластини. Поверхня зовнішньої кісткової пластини безпосередньо поблизу краю перелому рівна, краї дрібнозубчасті. Зі сторони внутрішньої кісткової пластини краї перелому з відколами на ширину до 4-8 мм. Поверхня сколів полога. Від правого (верхнього) краю перелому відходить дугоподібна тріщина зовнішньої кісткової пластини, яка закінчується на стріловидному шві у 35 мм від краю перелому. Краї тріщини рівні, без викришення зовнішньої кісткової пластини.
Перелом лівої тім`яної кістки № 3 (фото № 7,8) на лівій тім`яній кістці, поблизу місця з`єднання стріловидного і потиличного шва. По нижньому краю перелому проходить секційний розпил і нижче розпилу мається викришення частини зубців потиличного шва. Перелом за формою близький до овального, вісь овалу розташована між 11 та 5 часами умовного циферблату. Розміри перелому 20?14 мм. З боку зовнішньої кісткової пластини центральна частина перелому представлена наскрізним дефектом кістки, розмірами 10?8 мм. Справа край перелому представлений дрібнозубчастим краєм зовнішньої кісткової пластини, без сколов. Зліва, між 6 та 1 часами умовного циферблату край перелому представлений п`ятьма відломками трапецієподібної, клиноподібної і близької до прямокутної форми, розміри відламків від 3?2 мм до 12?4 мм. Краєві обломки дещо поглиблені у сторону порожнини черепа. Справа і зліва відламку на 10 часах умовного циферблату ущемлене волосся. Зі сторони внутрішньої кісткової пластини ушкодження має відкол на ширину до 12 мм від краю дірчастого перелому.
Дірчастий характер переломів зведення черепу, їх форма, множинність, поглиблення кісткових фрагментів у порожнину черепу, відходження лінійних переломів від основних ушкоджень, ущемлення волосся у зовнішній кістковій пластинці перелому лівої тім`яної кістки № 3 свідчать про дію тупого предмета (предметів) і виключають їх утворення у результаті вогнепального поранення.
Крім того, на черепі мається руйнування лицьового скелету до рівня верхніх країв
очниць, частково відсутні кістки основи черепу у передній черепній ямці решітчаста, частини крил основної кістки, відсутня луската частина скроневої кістки справа. Дані ушкодження також утворилися від дії тупого предмету, морфологічні ознаки якого не відобразилися.
Таким чином на черепі, на його зведенні, маються сліди не менше трьох травматичних впливів тупим, обмеженим предметом. Крім цього, на черепі маються руйнування лицьового скелету до рівня верхніх країв очниць, частково відсутні кістки основи черепу у передній черепній ямці решітчаста, частини крил основної кістки, відсутня луската частина скроневої кістки справа. Кількість ударів в області цих ушкоджень вказати не представляється можливим.
Характер і розміри ушкодженнь № 1, 2 свідчать про те, що ці ушкодження (дірчасті переломи) утворилися від дії тупого обмеженого предмета, маючого слідоутворюючу частину круглої або близької до неї форми, діаметром близько 40 мм. Характер та розмір пошкодження № 3 свідчать про дію тупого, обмеженого предмету, маючого слідоутворюючу частину круглої або близької до неї форми, діаметром близько 15 мм. Ушкодження лицьового відділу черепу також утворилися від дії тупого предмета, морфологічні ознаки яких не відобразилися. Ознаки, які б дозволяли встановити послідовність спричинення переломів відсутні.
Утворення пошкоджень черепу у результаті ударів металевою частиною молотка не виключається.
Наявні ушкодження черепу завжди пов`язані з тяжкими травмами головного мозку у виді крововиливів під м`які оболонки головного мозку, забоїв і розтрощення рідини головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Виражені гнильні зміни, які були виявлені при експертизі трупа, відсутність рідини головного мозку не дозволяють встановити причину смерті і сказати чи наступила смерть у результаті черепно-мозкової травми або асфіксії шляхом здавлення шиї петлею (т. 2 а. 11-16).
Судово-медичний експерт ОСОБА_23 , будучи допитаним у судовому засіданні в режимі відеоконференції, експертні висновки № 114-МК та № 64 підтримав у повному обсязі, пояснив, що дані, що містяться у висновку № 32 також використовував під час дослідження. Експерт підтвердив, що спричинені ОСОБА_13 ушкодження розташовані зліва, крім цього на черепі відсутня луската частина виличної кістці з права, також експерт виключив наявність на черепі слідів від вогневого поранення.
Після дослідження висновків експертів судом встановлено, що висновок № 32 містить розбіжності з висновками № № 114-МК, 64 і у зв`язку з цим судом проведено допити експертів ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , під час яких суд з`ясував причини розбіжностей, зокрема, щодо локалізації та характеру ушкоджень на черепі ОСОБА_13 , у том числі щодо ознак характерних для вхідного вогнепального отвору та того, що причиною смерті є вогнепальне поранення в голову. Тому суд не приймає до уваги і не вважає достовірним висновок експерта № 32 від 01.06.2015, оскільки він, спростовується висновками експертів № 114-МК від 21.09.2015 та № 64 від 24.09.2015, які узгоджуються між собою та поясненнями судових експертів ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у судовому засіданні.
Також вина обвинуваченого підтверджується іншими письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні, а саме:
Висновком експерта № 498 від 11.06.2015 з ілюстративною таблицею та таблицею результатів дослідження, відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та генетичні ознаки фрагментів стегнової кістки, фрагменту щелепи з зубами, фрагменту ребра та фрагментів щелеп з зубами трупа ОСОБА_13 . Труп ОСОБА_25 ,
фрагменти стегнової кістки, фрагмент щелепи з зубами, фрагмент ребра та фрагментів щелеп з зубами, якої надані на дослідження, може бути біологічною донькою ОСОБА_24 та матір`ю ОСОБА_9 .
Імовірність даної події складає 99,99985691 % (т. 2 а. 26-31).
Висновком експерта № 521 від 01.07.2015 з ілюстративною таблицею та таблицею результатів дослідження, відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на тампонах зі змивами речовини з рами велосипеда (об`єкт № 1), змиві з колеса велосипеда (об`єкт № 2), змиві з рами сидіння велосипеда (об`єкт № 3), зіскобі речовини з рами велосипеда (об`єкт 4), вирізці з мотузки (об`єкт № 5), змиві з педалі велосипеда (об`єкт № 6), виявлено кров людини, клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці результатів дослідження.
У змиві з дерев`яної рукоятки від молотка (об`єкт № 7) знайдено кров, клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю та деградацією біологічного матеріалу.
Генетичні ознаки крові та клітин у змивах з колеса велосипеда (об`єкт № 2), з рами сидіння велосипеда (об`єкт № 3), зіскоби речовини з рами велосипеда (об`єкт № 4), вирізці з мотузки (об`єкт № 5), змиві з педалі велосипеда (об`єкт № 6), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками фрагментів кісток скелетованого трупу ОСОБА_13 (об`єкти № № 2, 3 у висновку експерта НДЕКЦ № 498 від 11.06.2015).
Імовірність випадкового збігу генетичних ознак крові та клітин, у змиві з колеса велосипеда (об`єкт № 2), з рами сидіння велосипеда (об`єкт № 3), зіскобі речовини з рами велосипеда (об`єкт № 4), вирізці з мотузки (об`єкт № 5), змиві з педалі велосипеда (об`єкт № 6) та генетичними ознаками фрагментів кісток скелетованого трупу ОСОБА_13 (об`єкти № № 2, 3 у висновку експерта № 498 від 11.06.2015) складає 3,2?10-28, тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з 3 октильйонів осіб.
Генетичні ознаки крові та клітин у змивах з рами велосипеда (об`єкт № 1) є змішаними, містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_13 (об`єкт № № 2, 3 у висновку експерта № 498 від 11.06.2015) та іншої невстановленої особи чоловічої генетичної статі (т. 2 а. 32-39).
Висновком експерта № 644 від 10.08.2015 з таблицею результатів дослідження, відповідно до якого, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження визначено генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1), які наведені в таблиці результатів дослідження.
Генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1) не містяться серед змішаних генетичних ознак крові та клітин у змивах з рами велосипеда (об`єкт № 1 у висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 521 від 01.07.2015).
Таким чином, походження клітин та крові на рамі велосипеда від підозрюваного ОСОБА_5 виключається (т. 2 а. 55-57).
Висновком експерта № 165 від 30.06.2015, згідно з яким вартість наданих на дослідження виробів, бувших раніше в експлуатації, станом на 2015 рік становить: мобільний телефон марки «Флай» білого кольору 75 грн., планшету марки «Глобекс» з чохлом та зарядним пристроєм 1665 грн. (т. 2 а. 40-48).
Суд бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним у присутності його захисника, без будь-якого примусу та тиску, в судовому засіданні в тій частині, які узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає їх достовірними.
У той же час, суд відкидає твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність тримання молотка для інших цілей, зокрема виправлення неполадок у колесі велосипеду, під час зустрічі з ОСОБА_13 , оскільки ця версія не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні та спростовується відомостями, що містяться у протоколі огляду домоволодіння від 17.06.2015, відповідно до якого велосипед знаходиться у справному стані.
Суд критично ставиться до показів ОСОБА_5 стосовно наявності у нього домовленості з однокласником ОСОБА_17 про те, що він може залишитися в нього вдома з дівчиною, оскільки ОСОБА_5 під час допиту у судовому засіданні пояснив, що він не бачив свого однокласника ОСОБА_17 14 років, при цьому ОСОБА_5 12 років відбував покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений не зміг назвати прізвище однокласника та адресу його проживання. Також, ОСОБА_5 у судовому засіданні плутався у відомостях стосовно осіб, з якими проживає його однокласник ОСОБА_17 . Так, під час допиту у суді, ОСОБА_5 спочатку повідомив суд, що ОСОБА_17 проживає з сестрою, тому може розмістити його в себе, згодом, що запропонував ОСОБА_13 статеві зносини в полі біля с. Чорноморка, оскільки розумів, що у ОСОБА_17 вдома цього точно не станеться, оскільки ОСОБА_17 проживає з сестрою та її двома дітьми, а потім взагалі повідомив, що ніякого друга не було. Крім того під час слідчого експерименту ОСОБА_5 про наявність однокласника не згадував, пояснив, що пішов з ОСОБА_13 у полі побути на природі.
Крім того, під час допиту ОСОБА_5 дав показання, що здійснив напад на ОСОБА_13 коли побачив, що вона почала набирати номер, а потім тримала телефон біля вуха, щоб викликати міліцію. Така версія обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення ним нападу та умисного вбивства ОСОБА_13 не з метою заволодіння її майном, а з метою перешкодити її дзвінку до міліції, спростовується інформацією щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань, текстових повідомлень (без розкриття їх змісту) абонентського номера ОСОБА_13 , відповідно до якого, останній вихідний дзвінок з вказаного номеру відбувся 14 травня 2015 року о 21 годині 56 хвилин на номер телефону, який належить ОСОБА_5 .
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо непричетності до вчинення злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, як такі, що направлені на свій захист з метою уникнути відповідальності за скоєне, з огляду на таке.
Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_5 дав покази, що прямуючи на зустріч з ОСОБА_13 він не брав з собою грошові кошти, пояснивши це тим, що ОСОБА_13 до дому вести не збирався, був на велосипеді, не планував нічого купувати, точно знав що гроші йому будуть не потрібні, знав куди привести ОСОБА_13 і там заночувати 3-5 днів, тиждень та не припускав подальших обставин. Матір, з якою проживає, ОСОБА_5 про те, що не повернеться до дому не попереджав.
Крім цього, під час того як ОСОБА_13 розраховувалась за послуги таксі ОСОБА_5 бачив гаманець ОСОБА_13 , в якому була значна сума грошей. Гаманець у речах ОСОБА_13 відсутній. ОСОБА_5 , під час допиту у судовому засіданні, повідомив, що гаманця ОСОБА_13 не знайшов, але припустив, що під час спалювання речей ОСОБА_13 спалив її гаманець, в сумці грошей також не знайшов. При цьому, потерпілий ОСОБА_9 під час допиту суду повідомив, що у його матері ОСОБА_13 з собою було приблизно дві тисячі гривень, до того ж він особисто перераховував їй 14.05.2015 одну тисячу гривень, які вона отримала, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що бачив у потерпілої ОСОБА_13 гаманець зі стопкою грошей та підтвердив, що ОСОБА_5 бачив цей гаманець з грошима, під час того як ОСОБА_13 розраховувалася за послуги таксі.
Ураховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 не збирався вести та не повів ОСОБА_13 до себе до дому, а повів її у безлюдне місце у нічний час, яке знаходиться в протилежному напрямку від місця мешкання ОСОБА_5 , при цьому, відповідно до інформації абонентських з`єднань ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , ОСОБА_5 14.05.2015 о 20:40:28 знаходився у с. Чорноморка Миколаївської області неподалік від місця де в подальшому ним були вчинені злочини, заподіявши смерть ОСОБА_13 заволодів її майном та розпорядився ним на власний розсуд спалив, сховав, однак особливо цінні речі - планшет, мобільний телефон та зарядний пристрій
залишив у себе вдома, суд вважає, що в сукупності зазначені обставини вказують на наявність у ОСОБА_5 умислу спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу та на вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів, який виник у ОСОБА_5 після знайомства з ОСОБА_13 та до особистої зустрічі з нею.
Суд відкидає покази ОСОБА_5 надані ним під час слідчого експерименту, в частині, що суперечать його показам, наданим у судовому засіданні, та які спростовуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема покази, про те, що ОСОБА_5 душив потерпілу ОСОБА_13 ременем та наносив ОСОБА_13 удари молотком по обличчю, оскільки це не узгоджується з його показами, які суд сприймав безпосередньо у судовому засіданні, та не підтверджено експертними висновками. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачення щодо удушення ОСОБА_13 не висувалось.
Також не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_5 наносив удари молотком по обличчю ОСОБА_13 , оскільки, крім показів ОСОБА_5 , що були надані ним під час слідчого експерименту не підтверджується іншими доказами. Так, з експертних висновків № № № НОМЕР_6 , 64 вбачається, що сліди від таких ударів мають місце на черепі ОСОБА_13 , але однозначно стверджувати, що вони спричинені ОСОБА_5 за допомогою молотка не можливо, оскільки висновків про предмет нанесення та кількість ударів експертизи не містять.
Відповідно до висновку експерта № 39 від 17.06.2015, розпочатої о 15 годині 30 хвилин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено тілесне ушкодження у виді саден лівого коліна. Дане пошкодження утворилося від дії твердого тупого предмета, або при ударі об такий предмет, не виключено, що при падінні на площину. Давність утворення саден близько однієї доби. Відповідно до класифікації ступеня тяжкості садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 1 а. 161).
Отже твердження ОСОБА_5 про жорстоке поводження з ним під час досудового розслідування, суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Аднаралов проти України від 27 листопада 2014 року розслідування серйозних скарг на жорстоке поводження має бути реальним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз.
Так, проводячи досудове розслідування за фактом перевищення влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, орган досудового розслідування встановив осіб, які були присутніми під час затримання ОСОБА_5 та допитали їх. Показання свідків, які є працівниками правоохоронних органів, є детальними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються між собою.
Також, у судовому засіданні, було продемонстровано відеозапис слідчого експерименту, який був проведений з ОСОБА_5 , 17.06.2015, за участю захисника ОСОБА_19 , у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 добровільно, без будь-якого примусу, у присутності понятих та захисника під запис, виклав обставини вчинених ним злочинів. Суд вважає, що під час проведення слідчого експерименту 17.06.2015 ОСОБА_5 мав реальну можливість повідомити слідчого, захисника чи понятих про жорстоке поводження щодо нього, однак ОСОБА_5 на слідчому експерименті особисто та добровільно, без будь-якого примусу або вказівок з боку працівників правоохоронних органів, водив та показував учасникам слідчого експерименту місце зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_13 , маршрут, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_13 прямували до місця злочину, місце та спосіб вчинення злочинів, місце де ОСОБА_5 сховав та спалював речі, які належали ОСОБА_13 .
Крім того, після закінчення проведення слідчого експерименту, ОСОБА_5 було доставлено до Очаківського міжрайонного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської облдержадміністрації де відповідно до висновку експерта № 39 у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у виді саден лівого коліна. Аналогічне ушкодження виявлено і під час поміщення ОСОБА_5 до слідчого ізолятора 19 червня 2015 року.
У своїй заяві до прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 вказує про жорстоке поводження відносно нього, яке мало місце 17 червня 2015 року під час допиту у приміщенні Очаківського МВ УМВС України. Під час досудового розслідування встановлено, що після проведення допиту ОСОБА_5 відбувся слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 , під час якого на відеозапису на ОСОБА_5 будь-яких ушкоджень не вбачається, проведено експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , під час якої виявлено садно лівого коліна, та проведений медичний огляд ОСОБА_5 лікарем СІЗО під час якого виявлено садно лівого коліна.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального
провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

За таких обставин, суд вважає, що досудове розслідування за фактом нанесення ОСОБА_5 під час допиту у приміщенні Очаківського МВ УМВС України ударів ногами по тілу та застосування щодо ОСОБА_5 електричного струму є ефективним, неупередженим, повним та всебічним, будь-яких даних які б свідчили про застосування працівниками правоохоронних органів заборонених методів відносно ОСОБА_5 не встановлено.

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами те, що поряд з іншим майном ОСОБА_13 , ОСОБА_5 заволодів її золотими прикрасами: сережками вагою 2 грами, вартістю 2200 гривень; каблучкою у формі печатки вагою 3 грами, вартістю 3300 гривень. Наявна в матеріалах кримінального провадження довідка про вартість грама золота 585 проби не є доказом наявності у ОСОБА_13 вказаних золотих прикрас та заволодіння ними ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України відповідальність настає за розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно з роз`ясненнями викладеними у п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про злочини проти власності № 10 від 06.11.2009 розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Крім того, якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 чи статтею 189 КК і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК.
Також, у п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003 роз`яснено, що у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, вимагання, незаконного заволодіння транспортним засобом дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і
статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 308, ч. 3 ст. 312, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 289 КК).
У п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003 роз`яснено, що питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Виходячи з роз`яснень пленумів Верховного Суду України, аналізуючи дії ОСОБА_5 , а також спрямованість його умислу, суд вважає, що у даному випадку обвинувачений керувався єдиним мотивом користю.
Отже, не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про зміну правової кваліфікації дій ОСОБА_5 з п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України на п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ст. 193 КК України, оцінку якому просив дати у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 193 КК України незаконне привласнення особою знайденого чи такого, що випадково опинилося у неї, чужого майна або скарбу, які мають особливу історичну, наукову, художню чи культурну цінність.
Вчиняючи напад на ОСОБА_13 , умисно заподіюючи смерть ОСОБА_13 та заволодіваючи її майном, ОСОБА_5 наносив молотком удари по голові ОСОБА_13 , який був ним заздалегідь підготовлений; вдаривши ОСОБА_13 один раз та розуміючи, що остання ще жива, ОСОБА_5 наніс ще два удари, у тім`яну та лобну кістки, якими спричинив ОСОБА_13 смерть. Після вчиненого нападу на ОСОБА_13 та заподіяння їй смерті ОСОБА_5 усвідомлював, що заволодіває чужим майном, усвідомлював, що воно належить ОСОБА_13 , і що він обертає вказане майно на свою користь протиправно, шляхом розбійного нападу і заподіяння смерті. У зв`язку з умисним заподіянням ОСОБА_5 смерті ОСОБА_13 , майно не стало нічийним чи таким, від якого власник відмовився. ОСОБА_5 було достеменно відомо про те, що речі отримані ним внаслідок розбійного нападу, належали ОСОБА_13 , оскільки ОСОБА_5 зустрічав ОСОБА_13 з речами, особисто передавав вказані речі водію таксі для того щоб він поклав їх у багажник таксі, коли ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_13 на Очаківському повороті, а також віз сумки ОСОБА_13 на велосипеді з м. Очакова.
За таких обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочинів та кваліфікує його дії за п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,вчинене з корисливих мотивів, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство та ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 324 від 26.06.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким психічним захворюванням не страждав під час вчинення кримінального правопорушення і не страждає на теперішній час. У проміжок часу, який відноситься до кримінального правопорушення, яке йому
інкримінується, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час він також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а. 49-54).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, за характером спокійний, однак не контактний, у 2015 році до адміністративної відповідальності не притягувався, у вживанні алкогольних напоїв та наркотичних засобів помічений не був, від мешканців села та сільської ради заяв та скарг не надходило; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні № 1 за даними архіву реєстратури не знаходиться, лікувався у 2001 році з діагнозом явні акцентуалізація характеру по гальмівному типу на фоні низької норми інтелекту; раніше судимий; частково визнав свою вину.
Під час судового провадження ОСОБА_5 неодноразово звертався до суду з усними скаргами на медичну частину СІЗО, у зв`язку з тим, що на його звернення щодо погіршення стану здоров`я не вжито заходів щодо його лікування.

Суд, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі Сергій Антонов проти України від 22 жовтня 2015 року, вживав заходів для забезпечення ОСОБА_5 належним лікуванням під час утримання під вартою. Згідно з відповіддю начальника Миколаївського слідчого ізолятору-арештного дому ОСОБА_5 виставлено діагноз, при цьому скарг та заяв з боку ОСОБА_5 , 1982 року народження, не надходило. Після цього у судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що після вжитих судом заходів він почав отримувати необхідне лікування. Стан здоров`я ОСОБА_5 без ознак погіршення та ускладнень.

Обставин, які пом`якшують покарання не встановлено.

Під час судового провадження ОСОБА_5 повідомив суду, що якби була така можливість він ніколи б так не вчинив знов. Вказане суд не визнає щирим каяттям з огляду на таке. У пункті 3 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, роз`яснено, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.
У обвинувальному акті орган досудового розслідування зазначає, що обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. По відношенню до вчиненого ОСОБА_5 злочину передбаченого п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України ці обставини не є обтяжуючими, оскільки у абзаці 2 п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки роз`яснено, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто повторність злочину є кваліфікуючою ознакою такого злочину, тому не може разом з рецидивом злочину вважатися обставиною, яка обтяжує покарання. Однак, під час вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.
Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»
Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили:
a) для захисту будь-якої особи від незаконного насильства;
b) для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою;
c) при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вік обвинуваченого ОСОБА_5 ; ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 396 КК України; з 28 грудня 2002 року по 26 грудня 2014 року відбував покарання за вчинення умисного вбивства та заздалегідь не обіцяне приховування умисного вбивства; під час відбування покарання характеризувався посередньо; звільнений від відбування покарання за відбуттям строку покарання призначеного вироком суду; відповідно до характеристики адміністрації виправної колонії ОСОБА_5 у вчиненому злочині не розкаювався та на шлях виправлення не став, звільнившись з місця позбавлення волі 26 грудня 2014 року, ОСОБА_5 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, і через зовсім невеликий проміжок часу у березні 2015 року познайомився з ОСОБА_13 по телефону, а у травні 2015 року, вперше зустрівшись з нею, з корисливих мотивів вчинив напад та умисне вбивство ОСОБА_13 , маючи не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку за умисне вбивство.
ОСОБА_5 неодружений; офіційно не працює, але живе за рахунок випадкових заробітків; проживає з матір`ю, докази які б свідчили про те, що ОСОБА_5 утримує матір у матеріалах кримінального провадження відсутні; дітей немає; має ряд захворювань, однак на даний час без ознак погіршення та ускладнень; за місцем проживання характеризується посередньо.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує наявність обставини, яка обтяжує покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання; наявність у діях ОСОБА_5 декількох кваліфікуючих ознак умисного вбивства з корисливих мотивів та особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину.
ОСОБА_5 вчинив умисні злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за один з яких (п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України) передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, вчинені злочини мають підвищений рівень суспільної небезпеки, вчинені ці злочини з корисливих мотивів, направлені проти закріплених Конституцією України природних і не відчужених прав людини, а саме: проти життя і здоров`я людини, які визнаються найвищою соціальною цінністю та проти власності, наслідком яких стала смерть людини.
Відповідно до ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. Довічне позбавлення волі не застосовується до осіб, що вчинили злочини у віці до 18 років і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були в стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку.
У пункті 2 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07.02.2003 роз`яснено, що при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 КК довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинне мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк. Якщо винуватими у вчиненні злочину визнано кількох осіб, яким призначається довічне позбавлення волі, у вироку мають бути окремо наведені відповідні мотиви щодо кожної з них.
Суд вважає, що наведені вище обставини, перешкоджають застосуванню відносно ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_5 покарання за злочин, передбачений п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України слід призначити у в межах санкції відповідної статті кримінального закону у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому майна, а за ч. 4 ст. 187 КК України призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, призначивши покарання також в межах санкції відповідної статті кримінального закону з одночасним застосуванням правил ч. ч. 1, 2, 3 ст. 70 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до обвинувального акта процесуальні витрати складаються з витрат на проведення комісійної судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичної експертизи, судово-товарознавчої експертизи, усього на суму 24731 грн. 06 коп., вартість яких не підтверджена документально, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.
Під час досудового розслідування та судового провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням ризиків визначених ст. 177 КПК України,

суд вважає, що ОСОБА_5 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні - слід повернути потерпілому ОСОБА_9 , обвинуваченому ОСОБА_5 , Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК», а речові докази, власників яких неможливо встановити, оскільки стороною обвинувачення не подано доказів які б вказували на власників речей - знищити.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за:
- п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна;
- ч. 4 ст. 187 КК України дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого основного та додаткового покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 в виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, яке є його власністю.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17 червня 2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- ремінь шкіряний чорного кольору, бюстгальтер рожевого кольору, черевик на ліву ногу чорного кольору з шнурками синього кольору, черевик на праву ногу чорного кольору з шнурками синього кольору, фрагмент тканини, спідницю чорного кольору, шорти синього кольору, 3 змиви та 1 зіскоб речовини бурого кольору, мотузку з плямами РБК, дерев`яну рукоятку від молотка з нашаруванням на краї речовини бурого кольору, тканинно-шкіряну сумку чорного кольору, в якій є сукня чорного кольору з кольоровими рукавами, сукня зеленого кольору, штани сірого кольору, майка сірого кольору, дві пачки серветок, набір косметичний в чорному футлярі, дзеркальце, рушник світлий, шльопанці чорні, дорожню тканинну сумку чорного кольору, троє жіночих різнокольорових трусів, сім-карту мобільного оператора «Лайф», сім-карту мобільного оператора «Київстар», манікюрні ножиці, пінцет, засоби гігієни виробника «Dove», в кількості двох флаконів, крем та мило, духи в скляному флаконі жіночі, два сувеніри з написом «Одеса», два додатки до Сім-карт Life та Київстар із зазначеними номерами, 8 жіночих прокладок «Kotex», записки на трьох аркушах паперу, засіб «інсектол», карту пам`яті мікро SD 1 ГБ, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, знищити;

- грошові кошти: один долар, 2500 тис. Білоруських коштів у кількості трьох купюр, одну купюра 25 рублів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, звернути у власність держави;

- мобільний телефон «Флай» білого кольору, планшет «Глобекс» у чохлі фіолетового кольору з зарядним пристроєм, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, - повернути ОСОБА_9 .

-паспорт, код, довідку про звільнення на ім`я ОСОБА_5 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, - повернути ОСОБА_5 ;

-педаль з велосипеду з плямами РБК, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, - повернути ОСОБА_14 ;

-картку Приватбанк № НОМЕР_3 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Слідчого Управління УМВС України в Миколаївській області, згідно з квитанцією № 78 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 78, порядковий номер № 78, - повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

08.07.2016