Справа № 739/758/16-к
Провадження № 1-кп/739/38/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2016 року, укладену в кримінальному провадженні №0000035 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирино Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 29 квітня 2016 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України №117-0 від 26 лютого 2015 року, з 01 березня 2016 року був призначений на посаду заступника начальника митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України.

Відповідно до пункту 3.5 Типового положення про митний пост Чернігівської митниці Держаної фіскальної служби України, затвердженого наказом Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України №93 від 14 березня 2016 року, ОСОБА_4 з 16 березня 2016 року до 12 квітня 2016 року виконував обов`язки начальника митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України.

Згідно Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, пункту 3 Типового положення про митний пост Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, затвердженого наказом Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України №93 від 14 березня 2016 року, ОСОБА_4 , будучи виконуючим обов`язки начальника митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, здійснював керівництво діяльністю та організацію роботи митного поста, надання обов`язкових до виконання доручень працівникам митного поста, контроль за їх виконанням, мав право брати участь у проведенні митного контролю та митного оформлення товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки начальника митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігіської митниці Державної фіскальної служби України був наділений організаційно-розпорядчими обов`язками з керівництва діяльністю та організацією роботи митного посту «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, був вправі видавати обов`язкові до виконання накази, мав у своєму прямому підпорядкуванні особовий склад митного посту «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, у вз`язку з чим був службовою особою.

05 квітня 2016 року в приміщенні кафе «Хуторок» за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Чкалова, 1, приватний підприємець ОСОБА_6 в ході особистої розмови звернувся до ОСОБА_4 з питанням щодо надання роз`яснень процедури перевезення товарів у виді горіхів, одягу та взуття через митний кордон з території України до Російської Федерації.

ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, в ході розмови висунув прохання ОСОБА_6 про передачу йому, ОСОБА_4 , грошових коштів за вчинення дій з використанням службового становища із сприяння у безперешкодному митному оформленні та пропуску транспортного засобу з вказаними товарами ОСОБА_6 через відділ митного оформлення №2 «Миколаївка» митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, а саме надання вказівок, доручень підлеглим працівникам на безперешкодне митне оформлення товарів ОСОБА_6

12 квітня 2016 року близько 17 год. 50 хв. в приміщнені кафе «Хуторок», розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Чкалова, 1, ОСОБА_4 , будучи виконуючим обов`язки начальника митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, направлений на особисте незаконне збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу націальної валюти України станом на 12 квітня 2016 року складало 12 785 гривень, за вчинення дій з використанням службового становища, а саме надання вказівок підлеглим працівникам відділу митного оформлення «Миколаївка» на здійсненя безперешкодного митного оформлення та пропуску транспортного засобу з товарами у виді горіхів, одягу та взуття ОСОБА_6 через відділ митного оформлення «Миколаївка» митного поста «Новгород-Сіверський» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 , кваліфікований за частиною першою статті 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища.

29 квітня 2016 року в м. Чернігові Чернігівської області між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, яка прокурором надана суду для розгляду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 368 КК України, обвинувачений та прокурор погодилися з вказаною кваліфікацією дій ОСОБА_4 та узгодили між собою кримінальне покарання для ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23 800 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки, без спеціальної конфіскації.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами обвинуваченого, його захисника та прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений, його захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості, прокурор також просив вирішити відповідно до положень КПК України питання щодо запобіжного заходу та речових доказів.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 368 КК України, який відповідно до статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.
Таким чином суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому може бути затверджена з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 368 КК України у виді штрафу в розмірі 1400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23 800 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

Оскільки під час досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовувалося попереднє ув`язнення і він три дні утримувався під вартою у період з 12 квітня 2016 року до 15 квітня 2016 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 відповідно до вимог статті 72 КК України має бути зарахований у строк призначеного йому основного покарання.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно умов угоди про визнання винуватості підлягає призначенню покарання у виді штрафу і положеннями статті 72 КК України не передбачено можливість зарахування у це покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 необхідно повністю звільнити від відбування основного покарання у виді штрафу.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 14 квітня 2016 року запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: грошові кошти у сумі 500 доларів США повернути їх законному володільцю Службі безпеки України; мобільний телефон марки «Nokia» з Imei НОМЕР_1 з sim-картою оператора «Лайф» та мобільний телефон марки «Nokia» з Imei НОМЕР_2 з sim-картою оператора «Київстар» повернути їх власнику ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 174, 314, 368, 370, 371, 374, 392, 393, 394, 395, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 квітня 2016 року в м. Чернігові Чернігівської області у кримінальному провадженні №0000035 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статі 368 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23 800 (двадцять три тисячі вісімсот) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому основного покарання у виді штрафу в розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 23 800 (двадцять три тисячі вісімсот) гривень.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- грошові кошти у сумі 500 доларів США повернути їх законному володільцю Службі безпеки України;
- мобільний телефон марки «Nokia» з Imei НОМЕР_1 з sim-картою оператора «Лайф» та мобільний телефон марки «Nokia» з Imei НОМЕР_2 з sim-картою оператора «Київстар» повернути їх власнику ОСОБА_4 .
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1