Справа № 1-КП/303/36/16
303/5819/15-К
Номер рядка стат. звіту 18,19
У Х В А Л А
про відмову у затвердженні угоди
20 вересня 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5

04 вересня 2015 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт, складений слідчим СВ Мукачівського МВ (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України Закарпатської області ОСОБА_6 , затверджений прокурором прокуратури м. Мукачево ОСОБА_7 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина україни, раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 185 КК України та доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та Угодою про примирення, укладеною 31.08.2015 року між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ТзОВ «Сальве» ОСОБА_8 і потерпілою ОСОБА_5 , для розгляду по суті.
Відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні починаючи з 17 вересня 2015 року по 29 червня 2016 року неодноразово відкладалося у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 утримувався в Київському СІЗО № 13 м. Києва у зв`язку з розглядом Солом`янським районним судом м. Києва (суддею ОСОБА_9 ) кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно повідомлення судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 29.06.2016 року, ОСОБА_3 , 1984 р. н. звільнений з-під варти на підставі вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року із застосуванням ч.5 ст. 72 КК України. Де зазначено встановлену судом адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2 та адресу його проживання : АДРЕСА_3 .
Судом неодноразово, з 29.06.2016 року по 20.09.2016 року надсилалися повідомлення про виклик до суду на всі наявні у матеріалах судової справи адреси реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , однак всі повідомлення про виклик до суду обвинуваченого повертаються до суду за закінченням строку зберігання та неіснуванням адреси, а сам обвинувачений, достовірно знаючи що він укладав угоду про примирення з потерпілими, яка перебуває на розгляді у Мукачівському міськрайонному суді, жодного разу не з`явився в судове засідання, що вказує на небажання останнього підтверджувати добровільність укладення угоди про примирення та подальше виконання такої з його боку.
Представник потерпілої ТзОВ «Сальве-Львів» - ОСОБА_8 , в судове засідання не з`являється, всі виклики до суду направлені за адресою зазначеною в обвинувальному акті повертаються з відміткою виїхала за кордон.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечила проти затвердження судом угоди про примирення з ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній жодної копійки викрадених з каси належної їй аптеки грошових коштів в сумі 3 900,00 гривень не відшкодував. Укладення даної угоди з її боку було помилкою, бо вона повірила, що обвинувачений дійсно має намір примиритися. Однак його дії - неявка до суду та невідшкодування за тривалий час жодної копійки, переконали її у помилковості підписання такої.
Прокурор у судовому засіданні, посилаючись на те, що не він затверджував обвинувальний акт, процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні є з 04 травня 2016 року, а тому з приводу дійсного наміру сторін при укладенні угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілими нічого сказати не може, просив застосувати до обвинуваченого привід щоб затвердити угоду про примирення між обвинуваченим і потерпілими.
У підготовчому судовому засіданні, судом в порядку Глави 35 КПК України ст. 474 КПК України, судом перевірено Угоду про примирення на відповідність вимогам ст. 469, 471 КПК України.
Відповідно до абз. другого ч.8 ст.469 КПК України, у разі якщо у кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угоду може бути укладено лише з усіма потерпілими.
Як встановлено судом, угода про примирення, укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та двома потерпілими: ОСОБА_5 і представником потерпілого ТзОВ «Сальве» - ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила, що з її боку, угода про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 не відповідає дійсній її волі - потерпіла ОСОБА_5 стверджує, що не примирилася з обвинуваченим ОСОБА_10 , бо останній не повернув суму викрадених грошових коштів по тепарішній час, а тому існують обгрунтовані підстави вважати, що сторони не примирилися. (п.4 ч.7 ст.474 КПК України).
В угоді про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , не визначено строку відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 , в якої було викрадено грошові кошти в сумі 3900,00 гривень. Зі змісту угоди, яку було надано до суду з обвинувальним актом, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування визнав себе винуватим та добровільно відшкодував завдані збитки. При цьому, які саме збитки і якій з двох потерпілих, встановити зі змісту угоди неможливо. Інші дані щодо поновлення прав потерпілої ОСОБА_5 у матеріалах судової справи відсутні, а остання стверджує, що жодної копійки на відшкодування викраденої у неї суми 3900,00 гривень, не отримала. Потерпіла ОСОБА_5 з огляду на свою правову недосвідченість виявилася пасивною учасницею укладення угоди про примирення, при цьому її права у випадку внаслідок затвердження судом такої угоди не поновляться.
Крім того, ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від явки до суду для затвердження угоди про примирення, також дає суду підстави вважати, що з боку обвинуваченого нема бажання особисто підтвердити добровільність укладення ним угоди про примирення, примиритися з потерпілими та вподальшому виконати умови угоди про примирення.
Відповідно до п.4 ч.7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо існують обгрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
Постанова Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснює, - якщо суд матиме обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або ж сторони в дійсності не примирилися, він відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК зобов`язаний відмовити в затвердженні угоди. Ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає, відповідно п.22 Постанова Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод».
Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України у випадку відмови суду у затвердженні угоди, досудове розслідування продовжується у загальному порядку.
Керуючись: ст. 314, ч.3 ст.315, Глава 35 КПК України ст. 474 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 31.08.2015 р., укладеної під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001387 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 22.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина україни, раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 та представником потерпілого « Сальве» громадянкою ОСОБА_8 , на підставі п.4.ч.7 ст. 474 КПК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повернути органу досудового розслідування для його продовження в загальному порядку, на підставі ч.7 ст. 474 КПК України.
Ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1