Провадження № 1-кп/161/38/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 07 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не працює, з базовою вищою освітою, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, 17 червня 2015 року поставлений на облік в Луцькому МВ КВІ УДПтС України у Волинській області та того ж дня інспектором письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від їх відбування особою, засудженою до цього покарання, про що в останнього відібрано підписку. 17 червня 2015 року ОСОБА_4 направлено для відбування покарання до ТзОВ "М.Ж.К.", що по пр. Соборності, буд. 19б в м. Луцьку, куди останній мав прибути 22 червня 2015 року.

В той же час, ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від встановленого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року покарання, без поважних причин, в період часу з 13 липня 2015 року по даний час не з`явився до ТзОВ "М.Ж.К." для відпрацювання громадських робіт та в категоричній формі відмовлявся відбувати призначене покарання, мотивуючи це тим, що він не бажає відпрацьовувати громадські роботи.

Крім того, 17 липня 2015 року, 19 серпня 2015 року, 02 вересня 2015 року та 16 вересня 2015 року, без поважних причин, не з`явився для реєстрації до Луцького МВ КВІ УДПтС України у Волинській області, внаслідок чого попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст. 36, 37, 40 КВК України, обв`язки, порядок та умови відбування покарання та станом на 03 листопада 2015 року не відпрацював 102 години із призначених вищевказаним вироком 150 годин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року йому призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт, в кінці червня 2015 року його взято на облік в Луцькому МВ КВІ, де під розпис роз`яснено про порядок та умови відбуття такого покарання, направлено для відбування покарання до ТзОВ "М.Ж.К.", куди прибувши в загальному відпрацював 48 годин громадських робіт із 150 таких годин, призначених судом, з 13 липня 2015 року не з`являвся для подальшого відбування покарання, оскільки хворів вдома до кінця місяці, до лікарів не звертався, документального підтвердження цьому немає, вподальшому вирішив не відбувати дане покарання, хоча неодноразово попереджався інспекторами Луцького МВ КВІ про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме, про кримінальну відповідальність. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, а також врахувати, що відбув майже третину призначеного покарання за вироком суду.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, його винність у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, свідок ОСОБА_6 суду показала, що в 2015 року працювала старшим інспектором Луцького МВ КВІ та в червні 2015 року їй на виконання надійшло розпорядження про виконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року, який набрав законної сили 29 травня 2015 року про засудження ОСОБА_4 17 червня 2015 року засудженого ОСОБА_4 постановлено на облік, відібрано підписку про порядок і умови відбуття покарання у виді громадських робіт із попередження про наслідки ухилення від відбування такого покарання, а саме, про кримінальну відповідальність, встановлено дні явки на реєстрацію до КВІ та того ж дня видано на руки ОСОБА_4 направлення для відбуття покарання в ТзОВ "М.Ж.К.". Однак, згідно листів керівництва цього товариства за період червня-липня 2015 року ОСОБА_4 відбув тільки 48 годин громадських робіт із 150 призначених, вподальшому з 13 липня 2015 року ухилявся від їх відбуття, неодноразово відбирались пояснення у засудженого з даного приводу, оформлялись попередження, а надалі складався акт про ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та вносилось подання про його притягнення до кримінальної відповідальності.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 показав, що він працює майстром дільниці ТзОВ "М.Ж.К." та йому в кінці червня 2015 року на виконання керівництво передало направлення з Луцького МВ КВІ про відбуття засудженим ОСОБА_4 у них покарання у виді громадських робіт, в червні до середини липня 2015 року ОСОБА_4 відбув 48 год. громадських робіт, вподальшому з невідомих йому причин не з`являвся для відбуття цього покарання, за визначеними графіками, в тому числі і по даний час, залишилось невідбутими 102 години громадських робіт. За час відпрацювання громадських робіт проявив себе хорошим робітником, зауважень не було, проте надалі ухилився від їх відбування.

Крім цього, винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року про засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, який набрав законної сили 29 травня 2015 року, що стверджується розпорядженням про його виконання.

Відповідно до підписки та постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 17 червня 2015 року засудженого ОСОБА_4 постановлено на облік в Луцькому МВ КВІ УДПтС України у Волинській області, письмово роз`яснено про порядок і умови відбуття покарання у виді громадських робіт із попередженням про наслідки ухилення від відбування такого покарання, а саме, про кримінальну відповідальність, а також видано на руки ОСОБА_4 направлення для відбуття покарання в ТзОВ "М.Ж.К.".

Вподальшому неодноразово засуджений ОСОБА_4 попереджався інспектором Луцького МВ КВІ про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відбирались пояснення з приводу неявки на реєстрацію та не з`явлення для відбування покарання до ТзОВ "М.Ж.К.", про що свідчать відповідні попередження та пояснення відібрані у нього від 17 червня 2015 року, 01 липня 2015 року, 16 липня 2015 року, 03 серпня 2015 року та 01 вересня 2015 року.

Із листів та відношень ТзОВ "М.Ж.К." адресованих Луцькому МВ КВІ вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за період червня-липня 2015 року відбув тільки 48 годин громадських робіт із призначених 150 таких годин, вподальшому з 13 липня 2015 року взагалі не з`являвся до них для їх відбуття.

Актом перевірки виконання вироку суду щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 23 липня 2015 року встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з 13 липня 2015 року ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт та не відпрацював 102 години громадських робіт, призначених за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року, без поважних причин.

Окрім того, повідомленнями та відповідями на запити лікувальних закладів охорони здоров`я м. Луцька стверджується, що з червня 2015 рок по листопада 2015 року засуджених ОСОБА_4 до них за медичною допомогою не звертався і йому будь яка допомога амбулаторно чи стаціонарно не надавалась.

Також інформацією Луцького МРВ КВІ від 13 квітня 2016 року про те, що на даний час засуджений ОСОБА_4 за вищевказаним вироком суду з 150 годин призначених робіт відбув тільки 48 годин ще в червні - липня 2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, та кваліфікує їх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його молодий вік, відомості про те, що новий злочин вчинено в період не відбутого покарання та не погашеної і не знятої у встановленому порядку судимості за умисний корисливий злочин, а також його задовільну характеристику за місцем проживання.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді арешту та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, до відбуття визначає йому остаточне покарання у виді арешту.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року, та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1