ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
22 вересня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги представника потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вироком Апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасовано, ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Як убачається з аналогічних за змістом касаційних скарг, представник потерпілих ОСОБА_6 і засуджений ОСОБА_7 порушують питання про зміну вироку апеляційного суду щодо останнього, зменшення строку призначеного покарання до мінімального та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Так, обґрунтовуючи вимоги касаційних скарг представник потерпілих ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_7 посилаються на неправильне застосування закону України, однак не зазначають який саме закон було порушено судом апеляційної інстанції та в чому таке порушення полягало.
Також у касаційних скаргах не наведено чітких доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судового рішення з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Разом з цим, у касаційних скаргах представник потерпілих ОСОБА_6 і засуджений ОСОБА_7 хоча фактично і зазначають про правильність висновків місцевого суду щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, однак не наводить конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження своєї позиції.
У зв`язку з наведеним касаційні скарги представника потерпілих ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 підлягають залишенню без руху із наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги представника потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без руху та надати їм для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційні скарги будуть повернуті особам, що їх подали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3