Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/301/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000409 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, який не одружений, працює водієм в ТОВ АФ «Хлібороб», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин:

14.08.2015 року приблизно 01.30 год. в с. Троянка Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_9 знаходився поруч з домоволодінням АДРЕСА_2 , де проводив дозвілля разом з неповнолітньою ОСОБА_10 . В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 144 від 27.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік, а також задовольнити його позов в повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що покарання обвинуваченому призначено таке, що не відповідає чинному законодавству та є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім цього, суд першої інстанції безпідставно залишив його цивільний позов без розгляду, оскільки підстав для прийняття такого рішення у суду першої інстанції не було, відповідно до цивільно-процесуального законодавства, а також суд безпідставно не взяв до уваги докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, про спричинення йому матеріальної та моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та в його інтересах захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову, направивши провадження в цій частині на новий судовий розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині доведеності фактичних обставин, винуватості, кваліфікації його дій та призначеного виду і міри покарання є законним та обґрунтованим.
Зокрема, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України ніким з учасників провадження не оспорюється, а покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог кримінального закону, з урахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, його обставин та характеризуючих даних про особу обвинуваченого. Так, судом першої інстанції належним чином враховано та вмотивовано у вироку, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_8 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має постійне місце роботи, стан його здоров`я задовільний, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває , раніше не судимий, а також обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливе із застосуванням покарання у виді громадських робіт, дане покарання є достатнім та справедливим.

Отже, доводи потерпілого про те, що покарання обвинуваченому призначено таке, що не відповідає чинному законодавству та є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Жодних аргументів на підтвердження своїх доводів щодо невідповідності призначеного покарання потерпілий у апеляційній скарзі не навів та доказів не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 129 ч. 3 КПК України передбачено випадки, коли суд залишає цивільний позов в кримінальному провадженні без розгляду, а саме: у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу (неприбуття в судове засідання цивільного позивача або його представника).

Під час судового розгляду потерпілим не подавалася заява про залишення позову без розгляду, та навпаки він в судовому засіданні наполягав на його задоволенні, а тому суд першої інстанції не мав права застосувати положення ст.129 ч. 3 КПК України або ст. 207 ЦПК України, якими чітко визначені випадки залишення цивільного позову без розгляду, зокрема і у разі надходження такої заяви від потерпілого-цивільного позивача.

Зокрема, суд першої інстанції залишаючи цивільний позов ОСОБА_9 без розгляду, не дав йому оцінки, не мотивував прийнятого рішення щодо залишення його без розгляду з посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права, не дослідив належним чином його та жодного доказу стосовно вимог. Тобто, суд першої інстанції взагалі цивільний позов не розглядав, але виніс рішення стосовно позовних вимог, яке суперечить вимогам процесуального права, а тому рішення в частині цивільного позову не можна визнати законним і обґрунтованим. Вданому випадку потерпілий, під час судового провадження, був позбавлений права брати участь у безпосередній перевірці доказів, які стосуються обставин цивільного позову, що є фактичним порушенням п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК Україні.
Крім того, суд першої інстанції послався на відсутність в матеріалах провадження доказів про спричинення потерпілому матеріальної шкоди в сумі 32350 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., проте матеріали провадження містять такі докази (а.п. 37-38, 154-155). Зокрема і моральна шкода повинна бути визначена з урахуванням обсягу понесених потерпілим психологічних страждань, які потерпілий зазнав внаслідок кримінального правопорушення.
Враховуючи, що суд першої інстанції не розглядав цивільний позов потерпілого по суті, не досліджував докази, на які посилається потерпілий в своєму позові, не давав їм оцінку, тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити в цій частині своє рішення.
З огляду на викладене, вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому підлягає безумовному скасуванню.
Розгляд провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди призначити в порядку цивільного судочинства.
У решті вирок підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 128, 129, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419, 424 КПК України п.4 ч.2 ст. 307, ст. 311 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , в частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, скасувати.
По кримінальному провадженню, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - призначити новий судовий розгляд, в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4