АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002825 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Чита Забайкальського краю Російської Федерації, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинуваченої на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України останню звільнено від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку у 2 (два) роки та покладанням обов`язків, також вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів; обвинувачена, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості та кваліфікацію своїх дій, просить вирок змінити в частині призначеного їй покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд першої інстанції належним чином не врахував ту обставину, що вчиненим злочином не було заподіяно шкоди ні потерпілому, ні цивільному позивачу, та відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Також суд не звернув увагу, що вона щиро покаялася у скоєному злочині, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має вищу освіту, офіційно працевлаштована на посаді медичної сестри, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції прокурор вважав за можливе частково задовольнити вимоги апеляційної скарги обвинуваченої, оскільки не було зафіксовано проголошення вироку технічними засобами фіксування кримінального провадження, допущено порушення ст.349 КПК України.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 30 червня 2015 року, близько о 10 годині 00 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Космічна та узвіз Тольятті у м.Дніпропетровську, умисно, завідомо неправдиво повідомила, шляхом здійснення телефонного дзвінка з власного мобільного телефону, оперативно-координаційному центру Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на спеціальну лінію «101» про підготовку вибуху в приміщеннях ПАТ КБ «Приват Банк», розташованих по вул. Набережна Перемоги № 42 та № 50 у м.Дніпропетровську, хоча й достовірно знала, що вказане повідомлення не відповідає дійсності і є неправдивим, чим призвела до настання тяжких наслідків, а саме: створення обстановки загального страху, невпевненості, чим було порушено спокій великої кількості громадян, тривалого порушення нормальної роботи ПАТ КБ «Приват Банк», призвело до залучення особового складу та спеціальної техніки Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, відділу вибухово-технічних і пожежно-технічних експертиз Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та восьмого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області для відвернення можливої загрози, а також перерви в роботі ПАТ КБ «Приват Банк» на 1 годину 30 хвилин, яка виразилася у евакуації працівників і припиненні банківської діяльності вказаної установи.
Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обов`язковою умовою застосування судом такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з вироку суду, обвинувачена ОСОБА_7 вину у скоєному злочині визнала повністю, але цивільний позов восьмого державного пожежно рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області не визнала, однак суд першої інстанції всупереч вимогам ч. 3 ст.349 КПК України розглянув кримінальне провадження у скороченому порядку без дослідження доказів, що перешкодило прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктами 4 та 6 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих в наслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Дані вимоги закону суд першої інстанції належним чином не виконав, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказаний вирок суду першої інстанції був оголошений без здійснення фіксації технічними засобами за відсутності осіб 24 грудня 2015 року о 08 годині 00 хвилин. (а.к.п. 180).

Також із журналу та аудіозапису судового засідання від 23 грудня 2015 року слідує, що суд після видалення до нарадчої кімнати для ухвалення вироку фактично з неї не виходив, учасників судового процесу не повідомляв про день виходу суду з нарадчої кімнати та час проголошення повного тексту судового рішення. (а.к.п. 172).
Окрім того, відомості щодо проголошення вироку 24.12.2015 року суперечать даті ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська щодо ОСОБА_7 , який датований 23 грудня 2015 року та відповідно до супровідного листа в цей же день був направлений сторонам (а.к.п.181).
Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, вирок щодо ОСОБА_7 не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Колегія суддів не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційної скарги обвинуваченої щодо призначеного покарання, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої слід перевірити при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11-кп/774/315/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 201/14255/15-к Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України
(резолютивна частина)

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002825 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Чита Забайкальського краю Російської Федерації, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У зв`язку з тим, що складання ухвали апеляційного суду вимагає значного часу, колегія суддів вважає за необхідне обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.

Керуючись ст. 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений учасникам судового провадження о 15-00 годині 21 березня 2016 року.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4