АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2179/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/4982/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Черкаська Лозова Дергачівського району

Харківської області, громадянин України, із середньо

спеціальною освітою, не працюючий, не одружений,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за

адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.187 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 03 березня 2016 року, близько 09 години 30 хвилин, прибув до магазину «Пам`ятники», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська 18, в ході бесіди з ОСОБА_9 , побачив у неї золоту обручку, діючи умисно, дістав із кишені верхнього одягу складний ніж, підставив його до горла ОСОБА_9 , при цьому, висловивши вимогу про передачу йому золотої обручки, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 . На підтвердження реальності своїх погроз ОСОБА_7 сильніше притиснув до горла ОСОБА_9 ніж. ОСОБА_9 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 і усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, зняла з руки золоту обручку та поклала її на стіл. Після чого, ОСОБА_7 , маючи корисливий мотив, побачив на столі мобільний телефон «Lenovo А 6000» та чохол до нього із штучної шкіри, склавши ніж та поклавши його до кишені, забрав зі столу золоту обручку та мобільний телефон в чохлі з штучної шкіри, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

В апеляційних скаргах:

-потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, постановити новий вирок, яким застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпіла зазначає, що ОСОБА_7 вибачився перед нею, щиро покаявся, повністю визнав свою вину, вона не має до нього претензій, їй повністю відшкодована моральна шкода, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вона просила призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі;

-захисник ОСОБА_8 просить вирок змінити у зв`язку з порушеннями вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також в частині призначення покарання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.75 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу захисник зазначив, що підготовче судове засідання було проведено тільки 16 травня 2016 року, тобто після спливу п`ятиденного строку, у вироку суд не зазначив початок строку відбування покарання. Крім того, вказує, що ОСОБА_7 має позитивну характеристику з місця проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вибачився перед потерпілою, яка до нього претензій не має та просила його строго не карати, тобто не позбавляти його свободи, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій є обставиною, яка пом`якшує покарання;

-обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання до не пов`язаного з позбавленням волі, посилаючись на те, що він щиро кається, повністю визнав свою вину, вибачився перед потерпілою, судом не враховано в якості обставини, яка пом`якшує покарання - добровільне відшкодування збитку.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та апеляційну скаргу потерпілої з наведених підстав, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданих апеляційних скарг.

Наведені в апеляційних скаргах доводи потерпілої, захисника та обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ними обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах. В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття, активне сприяння всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи та розкриттю злочину.

Наряду з цим, суд врахував характер та зухвалість дій обвинуваченого, який застосував ніж до жінки з метою заволодіння чужим майном.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимий, потерпіла просила суворо не наказувати ОСОБА_7 , оскільки претензій до нього не має.

Добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій колегія суддів приймає до уваги, однак це само по собі не є підставою для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в мінімальних межах санкції статі, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав для застосування до нього положень ст.75 КК України та вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підготовче судове засідання було проведено після спливу п`ятиденного строку встановленого законом, а саме 16 травня 2016 року, є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.314 КПК України, після отримання обвинувального акту суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, надійшов до Московського районного суду м.Харкова 27 квітня 2016 року (а.с.9), ухвалою судді від 27 квітня 2016 року було призначено на 16 травня 2016 року підготовче судове засідання по даній справі, в яке були викликані учасники судового провадження (а.с.11).

Що ж стосується не зазначення судом у вироку початку строку відбування покарання, то це питання може бути вирішено в порядку, передбаченому п.14 ч.1 ст.537 КПК України. Крім того, це питання не впливає на висновки суду про винуватість ОСОБА_7 , вид та розмір призначеного покарання, а тому не є підставою для зміни вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 - без задоволення.

Згідно зі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 04 березня 2016 року по 25 жовтня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: