Номер провадження: 11-кп/785/1210/16
Номер справи місцевого суду: 503/2513/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000565 від 12.09.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кодимського районного суду Одеської області від 18.01.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Руликів Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-16 грудня 2014 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

засуджений за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.12.2014 року, обвинуваченому остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

встановив:

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, який було вчинено за наступних обставин:

09.07.2014 року о 21 годині 30 хвилин до чергової частини Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області по вулиці Леніна,107, доставлено обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував в розшуку Крижопільським РВ УМВС України у Вінницькій області. Під час особистого огляду останнього та його речей, що були при ньому, в правій боковій кишені сумки було виявлено металеву банку із сипучою речовиною сірого кольору.
Згідно висновку комплексної вибухотехнічної експертизи вибухових речовин №11/426-4675 від 26 липня 2014 року, речовина, яку було вилучено під час особистого огляду обвинуваченого, являється нітроцелюлозним порохом загальною вагою 84 гр. Нітроцелюлозний порох являється вибуховою речовиною метальної дії. Вказану речовину обвинувачений ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він посилається на незаконність та необґрунтованість постановленого відносно нього вироку. При цьому вказав, що винуватість його у вчиненому є недоведеною, оскільки ґрунтується лише на свідченнях працівників поліції, якими були сфальсифіковані матеріали, а інші докази на підтвердження його винуватості - відсутні. Вважаючи те, що він не має можливості довести суду протилежне, просить звільнити його з під варти, обмежившись відбутим строком покарання.

При цьому, в судовому засіданні обвинувачений уточнивши свої апеляційні вимоги, просив апеляційний суд пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання та застосувати відносно нього дію ст. 72 ч. 5 КК України, звільнивши його з під варти, в зв`язку з відбуттям призначеного вироком суду строку покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене йому покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду на відповідність його вимогам закону в частині установлення винуватості обвинуваченого у вчиненому злочині та призначення покарання, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість у цій частині.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині підтверджуються дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, а саме свідченнями свідків та наявними у матеріалах кримінального провадження письмовими доказами, саме:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він був запрошений 09.07.2014 року до Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області в якості понятого при огляді особистих речей обвинуваченого, в ході проведення якого у сумці, яка зі слів обвинуваченого належала йому особисто працівники міліції виявили та вилучили жерстяну банку, в які була якась сипуча речовина;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який надав свідчення, аналогічні свідченням свідка ОСОБА_8 ;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в літній період 2014 року, у складі оперативно-слідчої групи Кодимського РВ, з метою забезпечення охорони громадського порядку, він виїздив до с. Писарівка, де виявили групу осіб, які приїхали з м. Києва та представилися як самооборона Майдану. При перевірці цих осіб було встановлено, що двоє з них перебувають у розшуку, в зв`язку з чим вони були доставлені до райвідділу. В ході проведення особистого огляду, який проводив черговий міліції ОСОБА_11 , в сумці, яка належала ОСОБА_7 було виявлено жерстяну банку з порохом, яка з його слів належала йому особисто.
- показаннями свідка ОСОБА_12 який надав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_10 , та окрім цього вказав, що окрім цього у зазначеної особи були вилічені набої до рушниці, які зі слів ОСОБА_7 він отримав в місті Києві на Майдані;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який надав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_14 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що перебуває на посаді оперативного чергового Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області. Влітку 2014 році до чергової частини Кодимського РВ надійшла інформація про перебування невідомих в камуфляжній формі біля с. Писарівка. Слідчо-оперативна група, яка виїздила в с. Писарівку, доставила в райвідділ двох затриманих, у яких при собі знаходилися сумки з особистими речами. При проведення особистого огляду, в сумці обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено банку жерстяну з порохом та набої, які з його слів йому хтось підкинув;
- протоколом ОД №023038 про адміністративне затримання від 09 липня 2014 року, під час особистого огляду та речей у ОСОБА_7 , у якого було вилучено речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані сіро-зеленого кольору вагою 3 гр., два патрони калібром 5,6 мм, металеву банку із сипучою речовиною сірого кольору вагою близько 75 гр. (а.с.55).
- розпискою ОСОБА_7 , згідно до якої 10 липня 2014 року він просить долучити до матеріалів кримінального провадження вилучену у нього під час особистого огляду металеву банку із сипучою речовиною (порохом) (а.с. 56).
- протоколом огляду предмету від 10 липня 2014 року, згідно до якого слідчим було оглянуто пакет експертної служби №1156371, в якому знаходиться металева банка із сипучою речовиною за зовнішніми ознаками схожою на порох (а.с.57).
- висновком комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи вибухових речовин №88В/1015С від 24 липня 2014 року, в якому вказано, що сипуча речовина, яка виявлена всередині металевої банки, яка була вилучена у ОСОБА_7 являється нітроцелюлозним порохом, масою 84 грами. Нітроцелюлозний порох являється вибуховою речовиною метальної дії (а.с.63-70).
Досліджені районним судом докази на підставі яких суд прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненому злочині, апеляційний суд вважає належними та допустимими та такими які вказують на правдивість показів свідків щодо зазначених ним обставин виявлення та вилучення у обвинуваченого ОСОБА_7 вибухової речовини, та вказують на вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Доводи обвинуваченого щодо фальсифікації доказів його винуватості не грунтуються на матеріалах справи та спростовуються зазначеними вище доказами, які підтверджують факт вилучення зазначеної речовини безпосередньо в сумці, яка належить обвинуваченому та в його особистих речах.
При цьому апеляційний суд також враховує непослідовність наданих ним в районному суді показів та ту обставину, що матеріали справи та наявні письмові докази, які покладені в основу доведеності його винуватості, взагалі не містять жодних посилань обвинуваченого на те, що при затриманні та виявленні при ньому зазначеної речовини та інших предметів, в тому числі речовини рослинного походження та двох патронів, обвинувачений будь яким чином заперечив факт належності йому вилучених у нього речей.
За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку про те, що доводи обвинуваченого про фальсифікацію зазначених доказів не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, а позиція обвинуваченого направлена на уникнення відповідальності за вчинене.
Що стосується доводів апеляції обвинуваченого щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання, суд першої інстанції, як зазначено у вироку, врахував суспільну небезпеку відповідно до ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу винного, та обставини, які у відповідності до вимог ст.66 КК України пом`якшують його покарання - а саме позитивну характеристику з місця проживання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При цьому районний суд також врахував те, що обвинуваченим раніше був скоєний злочин та з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, правильно призначив обвинуваченому покарання, яке фактично є мінімальним, відповідно до санкції інкримінованої йому статті кримінального закону.

За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого про недоведеність його винуватості в злочинів, за результатами якого постановлений оскаржуваний вирок та приходить до висновку про те, що обвинуваченому було призначено покарання у відповідності до вимог кримінального закону, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, в зв`язку з цим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування вироку суду - не вбачає.

Разом з тим, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд апеляційної інстанції вважає необхідним зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою в період з 18 січня 2015 року, а саме з часу ухвалення районним судом оскаржуваного вироку суду та по 07 вересня 2016 року, тобто до часу постановлення апеляційним судом ухвали за результатами апеляційного розгляду, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що на момент прийняття апеляційним судом рішення, обвинувачений фактично відбув призначене йому покарання, у відповідності до положень ст.ст. 72, 73 КК України, ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кодимського районного суду Одеської області від 18.01.2016 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.263 КК України - залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, час його утримання під вартою в період з 18 січня 2015 року, тобто з часу ухвалення районним судом оскаржуваного вироку суду та по 07 вересня 2016 року, тобто до часу постановлення апеляційним судом ухвали за результатами апеляційного розгляду, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі ст.72,73 КК України звільнити ОСОБА_7 з під варти, в зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4