Справа № 164/1045/16-к
п/с 1-кп/164/42/2016
Категорія: 3
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 травня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000115 від 15 березня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 12 березня 2016 року, біля 23-ї години, в с. Розничі Маневицького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір розшукати ОСОБА_6 , підійшов до житлового будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , після чого, незважаючи на те, що останній відмовився відчинити йому вхідні двері, які були закриті на металеву защіпку, та впустити всередину будинку, всупереч волі ОСОБА_5 , без його дозволу і за відсутності визначених для цього законом підстав умисно, протиправно проник всередину вказаного житлового будинку, самостійно відкривши металеву защіпку на вхідних дверях, чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право громадян на недоторканість житла.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 12 березня 2016 року, біля 23-ї години 05 хвилин, в с. Розничі Маневицького району Волинської області, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки, яка виникла на грунті особистих неприязнених відносин до ОСОБА_5 , а також на грунті ревнощів, умисно наніс останньому три удари кулаком правої руки в область обличчя, а в подальшому - один удар дерев`яною палицею, яку знайшов в приміщенні веранди, в область тім`яної частини голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна лівої тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови, внутрішньошкірного крововиливу правої лобно-скроневої ділянки обличчя, забою м`яких тканин і садна спинки носа, підслизового крововиливу, садна і забійної рани слизової оболонки внутрішньої поверхні верхньої губи, травматичної екстракції 3-го справа зуба верхньої щелепи, внутрішньошкірного крововиливу нижньої губи справа, підслизового крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи справа, травматичних вивихів 2-го і 4-го справа зубів нижньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 10 від 17 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну (до 10%) стійку втрату загальної працездатності.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, як спричинення ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності; незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування 12 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, що відповідає вимогам ст. 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому ОСОБА_4 вибачився перед ОСОБА_5 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, внаслідок чого потерпілому було завдано фізичну та моральну шкоду, яку потерпілим ОСОБА_5 оцінено в сумі 2000 гривень. Завдана шкода ОСОБА_4 має бути відшкодована потерпілому ОСОБА_5 протягом двох місяців з моменту підписання угоди про примирення. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень; за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 12 квітня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000115 від 15 березня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 162 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України 200 (двісті) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 162 КК України 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Речовий доказ: мобільний телефон „Samsung GTC5212i (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) - передати власнику ОСОБА_4 ; дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, частину кухонного ножа - знищити.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1