Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/207/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.02.2016 року м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003395 від 24 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровськогорайонного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24 липня 1990 року Леннінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 141 КК України ( в редакції 1960 року ) на 3 роки позбавлення волі;

- 09 червня 1993 року Військовим судом Черкаської області за ч.3 ст. 141 КК України ( в редакції 1960 року ) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12 серпня 1998 року Кіровським районним судом м. Кірвограда за ч.2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) на 1 рік позбавленн волі з конфіскацією майна;

- 11 вересня 2000 року Ленінським райцолнним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05 квітня 2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 13 вересня 2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-20 березня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.309 КК Укпаїни до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-29 серпня 2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту;

- 04 листопада 2011 рокуКіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України остаточно на 5 років 6 місяців позбавлення волі. 14 квітня 2015 ОСОБА_8 звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду від 06 квітня 2015 року рокуневідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 29 днів;

- 14 липня 2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у видіпозбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року більш суворим покаранням за даним вироком, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави 491 грн. 04 коп. процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 24 квітня 2015 року в першій половині дня, точного часу слідством не встановлено, проходячи по АДРЕСА_2 , припускаючи, що у вказаному будинку можуть знаходитись грошові кошти та цінності, у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у вказаний будинок.

Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, перестрибнувши через паркан, підійшов до вікна та за допомогою викрутки, яку він взяв з собою з дому, відтиснув метало-пластикове вікно та проник всередину вказаного будинку, де в одній із кімнат, в тумбочці, знайшов грошові кошти в сумі 13 000,00 грн., а в іншій тумбочці цієї ж кімнати, - золоті вироби, а саме золотий ланцюжок 585 проби, вагою 8,98 г, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станвить - 7 548, 50 грн., золотий браслет 585 проби, вагою 6,97 г, вартістю - 5 858, 91 грн., золотий хрестик 585 проби, вагою 2 г, вартістю - 1 681, 18 грн.

Викрадені з будинку грошові кошти та золоті вироби ОСОБА_8 поклав до кишень свого одягу, після чого з місця вчинення даного кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 28 088,29 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин цієї справи, кваліфікацію дій та висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить змінити вирок суду і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, мотивуючи тим, що суд при призначенні йому остаточного покарання в повній мірі не врахував те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті даного злочину, давав правдиві показання, за місцем проживання характеризується посередньо, а також відсутність будь-яких претензій з строни потерпілої ОСОБА_9 , яка цивільний позов не пред`являла.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особу ОСОБА_8 , який має непогашені в установленому законом порядку судимості за вчинення аналогічних, корисливих кримінальних правопорушень за попередніми вироками, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоідів

Також при призначенні покарання ОСОБА_8 , судом враховано обставини, які пом`якшують його покарання - щире каяття, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості та зухвалий характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу, який будучи неодноразово судимий за вчинення, в тому числі умисних, тяжких, кваліфікованих, корисливих злочинів проти власності, знов вчинив, умисне, тяжке, кваліфіковане, корисливе кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання - відсутні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінальногопокарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_8 покарання, в межах передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі про призначення судом явно несправедливого, надто суворого покарання без врахування його особи та щирого розкаяння, судом першої інстанції враховані, про що змістовно та обгрувано зазначено в оскаржуваному ним вироку.

Факт того, що потерпіла ОСОБА_9 під час досудового розслідування та розгляду справи в суді не виявила бажання пред`явити цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, не може свідчити про відсутність у неї матеріальних претензій і не є обставиною, яка пом`якшує його покарання, а тому колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, а також доводів та апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 , підстав для зміни вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2015 року в кримінальному провадженні № 0003395 від 24 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4