ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Дело № 636/4157/15-к
Производство № 1-кп/636/88/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
28 вересня 2016 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000789 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гракове Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, інваліда III групи, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
12 червня 2015 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , біля будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс їй удар чолом голови в область носу, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження у виді синця в області спинки носа.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, пояснивши, що собака потерпілої весь час топче земельну ділянку, яку вони з дружиною обробляють, це їм дуже не подобається та він 12 червня 2015 року о 12 годині 00 хвилин, зустрівши потерпілу біля будинку АДРЕСА_1 , зробив їй зауваження з використанням нецензурної лайки, що переросло у конфлікт. Потім вітер зніс з його голови бейсболку, а потерпіла в той час коли відмахувалась рукою від бейсболи, сама нанесла собі удар.

Цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 не визнав.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнає своєї вини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винуватість ОСОБА_5 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень підтверджується сукупністю зібраних та досліджених під час судового розгляду доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_3 в судовому засідання ствердила, що між нею та обвинуваченим постійно виникали конфлікти. 12 червня 2015 року о 12 годині 00 хвилин вона вигулювала свою собаку на вулиці біля будинку, в якому мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 . В той час до неї підійшов обвинувачений, почав кричати, виражатися нецензурною лайкою, йому не подобається те, що вона вигулює собаку. Потім він наніс їй чолом голови удар в ніс, пішла кров, вона похитнулась, стало дуже погано себе почувати, викликала швидку та міліцію. Позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду в розмірі 8137,01 грн. та моральну шкоду, яку вона зазнала внаслідок хвилювань, емоційного стресу від того, що сталося, неможливості продовжувати звичайний ритм життя, у зв`язку з тривалим лікуванням та отриманим фізичним болем від заподіяних їй тілесних ушкоджень у розмір 60000,00 грн.

Свідок-очивидець події ОСОБА_8 вказала на те, що 12 червня 2015 року біля 12 години 00 хвилин, повертаючись додому з автобусної зупинки, з короткої відстані побачила, як обвинувачений спочатку голосно лаявся на потерпілу, яка вийшла за двір вигуляти собаку, а потім підійшов до неї та зробив різкий рух головою в область її обличчя, після чого у потерпілої з носа пішла кров. Свідок зрозуміла, що ОСОБА_5 вдарив потерпілу. Після цього він взяв свою бейсболку, яка злетіла в нього з голови та зі словами, що потерпіла може скаржитись куди хоче, пішов до себе у двір.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що спочатку літа 2015 року, точної дати вона не пам`ятає, приблизно в обідній час, вона вийшла на подвір`я, почула як ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за двором сваряться між собою, а також те, що того дня до потерпілої приїздила карета швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_10 , який є сином потерпілої, повідомив суду, що 12.06.2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин його мати вийшла за двір вигуляти собаку. Повернулась додому через 15 хвилин, з носа в неї йшла кров, вона повідомила, що її вдарив сусід ОСОБА_5 . Після цього вона погано себе почувала, звернулась за медичною допомогою, а потім до міліції.

Крім того, свідок ОСОБА_11 , який працює фельдшером Чугуївського відділення центру екстремальної медичної допомоги та медицини катастроф, повідомив під час його допиту в суді, що 12.06.2015 року в післяобідній час виїжджав за викликом на адресу ОСОБА_3 . При проведенні огляду встановлено всі ознаки струсу головного мозку у потерпілої, яка пояснила, що її в голову вдарив сусід в ході конфлікту. Потерпілій було надано первинну медичну допомогу та запропоновано госпіталізацію, але вона відмовилась. Всі дані стосовно цього виклику були занесені до картки виїзду та журналу обліку осіб, які звернулись до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка була присутня в якості понятої під час проведення слідчого експерименту 27.07.2015 року, пояснила суду, що потерпіла під час слідчого експерименту показувала механізм нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, а саме головою в ніс, при чому в даній слідчій дії виконувала роль обвинуваченого.

Крім того, будучи дослідженими в судовому засіданні письмові докази, не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні, а саме:

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2015 року, де ОСОБА_3 , при зверненні із заявою, вказала, що її сусід ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження, а саме вдарив її головою в область обличчя (Т.1 а.к.п. 4);

- медична картка стаціонарного хворого №4435, де вказано що з 16.06.2015 року по 25.06.2015 року ОСОБА_3 перебувала у КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенко» з діагнозом черепно - мозкова травма, струс головного мозку, забій кісток носу (Т.1 а.к.п.19а);

- протокол слідчого експерименту від 27.07.2015 року, де в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за участю свідка ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_3 показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (Т.1. а.к.п. 31-33);

- карта виїзду швидкої медичної допомоги №1266 від 12.06.2015 року, де фельдшером Чугуївського відділення центру екстремальної медичної допомоги та медицини катастроф ОСОБА_14 зафіксовано, що здійснювався виїзд за адресою потерпілої, надавалася їй перша медична допомога, анамнез: зі слів ОСОБА_3 травма отримана в результаті побиття сусідом, вона гуляла із собакою, між нею та сусідом виникла сварка, останній вдарив її головою в ніс, попередній діагноз: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій костей носа та в графі №21 зроблена помітка про те, що травма кримінальна (Т.2 а.к.п.131);

- спеціальний журнал обліку осіб, які звернулись до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру, в якому зафіксований факт звернення 12.06.2015 року ОСОБА_3 за медичною допомогою та в графі «обставини події» зазначено побили (Т.2 а.к.п.146-149).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 184-Ч/15 від 15.07.2015 року у ОСОБА_3 є синець в області спинки носа, який утворився від ударної чи стискаючої дій тупого твердого предмету, можливо 12.06.2015 року. За ступенем тяжкості синець кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як - легке тілесне ушкодження (Т.1 а.к.п.20-21).

Відповідно до додаткової судово-медичної експертизи № 250-Ч/15 від 30.07.2015 року тілесні пошкодження, встановлені у ОСОБА_3 при проведенні судово-медичної експертизи № 184-Ч/15 від 15.07.2015 року, могли утворитися 12.06.2015 року по вказаному нею механізму під час проведення слідчого експерименту від 27.07.2015 року (Т.1 а.к.п.37).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , який проводив вказані експертизи, роз`яснив суду, що експертизи проводилися на підставі документів, наданих слідчим, а також те, що механізм нанесення тілесних ушкоджень це один з видів травмуючої дії, для визначення якої потрібно знати: місце докладання сили, властивість травмуючого предмета та місце розташування нападника та потерпілого. В даному випадку всі ці дані в ході проведення слідчого експерименту 27.07.2015 року встановлені та були використані для проведення додаткової судово-медичної експертизи, це: місце розташування нападника та потерпілої, місце травмуючої дії (в область носа), характер травмуючого предмета (чоло), тому у своєму висновку він зазначив, що можливо нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень по вказаному потерпілою механізму спричинення їй тілесних ушкоджень.

Оцінивши досліджені у справі докази в сукупності, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Винуватість ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, за оцінкою сукупності досліджених по справі доказів, суд, в обсязі пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною.

Суд вважає необґрунтованою позицію обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в тому, що потерпіла сама нанесла собі удар в ході того, як відмахувалася від бейсболки, яка падала з голови обвинуваченого, оскільки вона спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_5 під час конфлікту з нею, з приводу вигулу собаки на вулиці, наніс їй удар головою в область носу, чим заподіяв тілесні ушкодження; показаннями свідка ОСОБА_8 , яка стверджувала в судовому засіданні, що була очевидцем того, як ОСОБА_5 , біля подвір`я потерпілої, вдарив останню головою в область обличчя.

Показання потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної та додаткової судово-медичної експертизами, з яких вбачається, що у ОСОБА_3 був виявлений синець в області спинки носа, який утворився від ударної чи стискаючої дій тупого твердого предмету, можливо 12.06.2015 року, та належить до легкого тілесного ушкодження. Зазначене тілесне ушкодження могло утворитися по вказаному ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту механізму.

Підстав, з яких потерпіла та свідки могли б обмовити обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, посилання захисника ОСОБА_6 на те, що в порушення вимог п.4.4. Інструкції про проведення судово-медичних експертиз, затвердженої наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, експертом використовувались для дослідження лише копії медичної документації завірені слідчим, необґрунтовані, оскільки дані медичні документи були прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою медичного закладу (Т.1 а.к.п.19а-19л).

Отже, суд таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , як невизнання своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, сприймає критично і розцінює як спосіб захисту, оскільки його позиція спростовується сукупністю наведених, що узгоджуються між собою, доказів і суперечить фактичним обставинам, встановленим у провадженні.

Як особа ОСОБА_5 характеризується за місцем мешкання позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, інвалід III групи.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наведені вище дані про його особу, що він раніше не судимий, є інвалідом III групи та пенсіонером, і приходить до висновку про призначення більш м`якого покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, оскільки інші види покарання суд вважає застосовувати не доцільно.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя», вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством.

Цивільний позивач ОСОБА_3 як на докази, що обґрунтовують її вимоги про відшкодування майнової шкоди, посилається на виписку з історії хвороби, медичні довідки, призначення лікарів (Т.1 а.к.п.36-48) та на фіскальні і товарні чеки, що підтверджують придбання медикаментів та проведення обстежень (Т.2 а.к.п. 49-59), всього на суму 8137,01 грн.

Суд вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування обвинуваченим їй майнової шкоди підлягає задоволенню, тому що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, оскільки в результаті злочинних дій обвинуваченого, що знаходяться в причинному зв`язку з вчиненим, ОСОБА_3 завдано майнової шкоди на зазначену суму.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Потерпілою ОСОБА_3 не надано належних письмових доказів, в тому числі і висновку експерта, про глибину її моральних страждань та їх вартісний еквівалент.
Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода у сумі 10 000,00 гривень.
У решті позовних вимог цивільному позивачу ОСОБА_3 слід відмовити з наведених вище мотивів.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди 8137,01 (вісім тисяч сто тридцять сім гривень 01 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя