В И Р О К
іменем України
"13" жовтня 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0008404 від 17.06.2016року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 27.10.2010 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

у вчиненні злочину передбаченого ст.345 ч.2 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним,що інспектор Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_5 , у складі екіпажу «Форт - 0410», разом з інспектором ОСОБА_6 та інспектором ОСОБА_7 виконував службові обов`язки.

17.06.2016 року приблизно о 02 годині 30 хвилин екіпаж «Форт -0410», під час нічного патрулювання Дніпровського району міста Києва отримав виклик про крадіжку майна за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 4, ТРЦ «Комод». Прямуючи до вказаної адреси на службовому автомобілі, по Броварському проспекту, 25 виявили транспортний засіб ВАЗ 2101 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який буксував та намагався виїхати з клумби. Зупинившись, для встановлення обставин події, працівники патрульної поліції підійшли до вказаного транспортного засобу та виявили, що за кермом перебуває чоловік на обличчі в якого знаходилась кров, водій з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння та агресивною поведінкою. На вимоги інспекторів поліції надати посвідчення водія чоловік ігнорував, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Під час звернення працівниками поліції з вимогою надати посвідчення водія у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Скоротивши відстань, ОСОБА_3 діючи умисно, наніс удар головою в обличчя ОСОБА_5 , чим завдав тілесних ушкоджень інспектору Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 . Після цього до ОСОБА_3 було застосовано спецзасоби кайданки.

Згідно Висновку експерта №1595 від 17.06.2016 в інспектора Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено ушкодження «забійна рана на спинці носу», що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, оскільки він своїми умисними діями заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосувати ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді 4-х роківпозбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :