Провадження № 1-кс/750/3051/16

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого Чернігівського ВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 від 13.10.2016 про відмову у визнанні її та її сина ОСОБА_5 потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003056 від 01.04.2016, посилаючись на те, що та винесена з порушенням вимог КПК України.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу таку підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення тієї, зазначивши, про безпідставне подання ОСОБА_3 заяви про залучення її та її сина, як потерпілих, оскільки на даний час, згідно висновку експерта останні мають легкі тілесні ушкодження, які не дають підстав для залучення їх в якості потерпілих.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення всіх учасників судового провадження, а також дослідивши в судовому засіданні матеріали скарги, за відсутністю будь-яких інших доказів та матеріалів, оскільки таких більше ніким із учасників судового провадження надано не було, суд доходить висновку, що постанову слідчого необхідно скасувати, як таку, що винесена передчасно, оскільки наведене в ній обґрунтування є лише припущенням слідчого та належними доказами не підтверджується.

Так відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Крім того, як зазначає частина 2 вищеназваної статті, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 3 означеної статті передбачує, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як слідує з матеріалів скарги, 01.04.2016 було відкрите кримінальне провадження № 0003056 за фактом вчинення ДТП, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по якому водій ОСОБА_6 був визнаний потерпілим.

11.10.2016 ОСОБА_3 звернулась до слідчого з клопотанням про визнання її та її сина також потерпілими по даному кримінальному провадженню, однак згідно постанови слідчого від 13.10.2016 їй було відмовлено в задоволенні даного клопотання з посиланням на висновок експерта, про те, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в результаті скоєння ДТП, маються легкі тілесні ушкодження, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України такі особи не можуть бути потерпілими.

Разом з тим, досудове розслідування щодо цього кримінального провадження до теперішнього часу у будь-якій формі не завершене, що свідчить про продовження кримінального провадження взагалі, тому на такій стадії будь-які висновки слідчого, який здійснює досудове розслідування є передчасними, оскільки, вони не доведені належними доказами та не обґрунтовані законом. Більш того, на цей час слідчим не винесене правове судження, за виключенням оспореної постанови, саме на основі всіх наявних доказів, котре би унеможливлювало на даний час отримання статусу потерпілих як з боку ОСОБА_3 , так і ОСОБА_5 .

Відповідно до чого, особа, яка подала скаргу, має всі правові ознаки, котрими законодавець регламентує інституцію потерпілого у кримінальному процесі, в зв`язку з чим не може бути жодних перешкод у реалізації нею своїх прав, більш того, протидія в цьому є прямим порушенням процесуального закону.

Суд встановлює, що прийняте слідчим рішення про відмову у визнанні особи, яка подала скаргу потерпілою є таким, що не відповідає закону, відповідно до чого, вважає точку зору особи, яка подала скаргу слушною та обґрунтованою на законі, в зв`язку з чим постанову слідчого Чернігівського ВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 від 13.10.2016 належить скасувати.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305, 306, 307 КПК України,
у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 від 13.10.2016 про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0003056 від 01.04.2016, як потерпілу.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1