Справа № 495/8403/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000600, № 0002853, № 0003756, № 0000540 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: міста

Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою,

не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешкає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 05.02.1997 року Білгород-Дністровським районним судом

Одеської області за ст.ст. 194 ч.3, 86-1, 44, 42 КК України (у редакції 1960 р.) до 4

років позбавлення волі, згідно ст. 45 КК України (у редакції 1960 р.) з

випробувальним терміном на 3 роки; 10.11.1998 року Ізмаїльським міським судом

Одеської області за ст.ст.141 ч.3, 142 ч.2, 140 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України (у редакції

1960 р.) до 7 років 3 місяці позбавлення волі, з конфіскацію майна, згідно ст. 43 КК

України (у редакції 1960 р.) до 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією

майна; 07.03.2000 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за

ст.ст. 143 ч.2, 142 ч.3, 193 ч.3, 42 КК України (у редакції 1960 р.) до 7 років

позбавлення волі, згідно ст. 42 ч.3 КК України (у редакції 1960 р.) до8 років

позбавлення волі, з конфіскацією майна; 27.06.2007 року Білгород-Дністровським

районним судом Одеської області, за ст.309 ч.1 КК України, до 1 року позбавлення

волі, згідно ст.ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з

іспитовим строком на 1 рік. 03.06.2009 року Білгород-Дністровським районним

судом Одеської області, за ст.ст. 185 ч.1, 15, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 8

місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 ч.1 КК України, приєднано 2 місяця

позбавлення волі не відбутий по приговору Білгород-Дністровського

міськрайонного суду від 27.06.2007 року, остаточно до відбуття 1 рік 10 місяців

позбавлення волі. 06.01.2012 року Білгород -Дністровським міськрайонним судом

Одеської області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст.

71 ч.1 КК України, приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутий по приговору

Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.06.2009 року, остаточно

визначено до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 277 ч.1, 186 ч.2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаючи, що його дії будуть непомічені, з прямим умислом і корисливою метою, шляхом вільного доступу, знаходячись в палаті №4 терапевтичного відділення ЦМЛ м. Білгород-Дністровський Одеської області, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_7 , а саме: раніше використаний мобільний телефон марки «Самсунг С 3322», вартістю 400 гривень, в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «МТС», вартістю 15 гривень, на якій грошових коштів не було, та сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, на якій грошових коштів не було та флеш-карта на 4 Гб, вартістю 50 гривень, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на загальну суму 480 гривень. Після чого з місця вчинення правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд.

17.10.2014 року, приблизно 10 годині 00 хвилин, проходячи вздовж залізничних колій станції Білгород-Дністровський, помітив металеві деталі, а саме: дві з`єднувальні муфти та стрілочний перевід №14, які він визначив об`єктом свого злочинного наміру. Реалізуючі свій злочинний намір ОСОБА_3 вирішив викрасти вищевказані залізничні деталі з ціллю здати їх до пункту прийому металобрухту та отримати за це гроші та направився за адресою мешкання в АДРЕСА_1 , де взяв два ріжкових ключа та поліетиленовий пакет після чого повернувся на місце, де знаходились металеві деталі.

Переконавшись, що його дії залишаться непомічені, ОСОБА_3 за допомогою вказаних ключів почав демонтувати вищевказані деталі. Відкрутив три кришки, він поклав їх у поліетиленовий пакет та направився вздовж залізничних колій у напрямку залізничного вокзалу ст. Білгород-Дністровський Одеської залізниці. Пройшовши приблизно тридцять метрів від місця вчинення кримінального правопорушення, він був зупинений працівником ВОХР ст. Білгород-Дністровський ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Відповідно до довідки №Н3101/958 наданої 29.10.2014 ДП «Одеська залізниця» УПМ (стрілочного переводу №14)по ст. Білгород-Дністровський Одеської залізниці, ДП «Одеська залізниця» спричинено збиток на загальну суму 1932,83 грн.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно висновку судово-технічної експертизи від 06.11.2014 року випадок крадіжки двох кришок з`єднувальних муфт та однієї кришки УПМ (стрілочного переводу №14) по ст. Білгород-Дністровський Одеської залізниці у добу 17.10.2014 безумовно міг вплинувати на безпеку руху поїздів внаслідок того, що при пошкодженні пристроїв автоблокування, рух поїздів організовується за допомогою аварійних методів роботи, при яких збільшується ймовірність впливу людського фактора на загальний стан безпеки руху, що виключається наявністю відповідних засобів автоблокування, що могло привести до тяжких наслідків, створити небезпеку для життя людей і порушити нормально роботу транспорту.

19.11.2014 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, прослідував до кімнати будинку, звідки таємно скоїв крадіжку кухонного чайного набору, вартістю 200 гривень.

Однак, не зміг довести свій злочинний намір до кінця, з причин не залежних від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочину ОСОБА_9

01.12.2014 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 діючи умисно, маючи корисливий мотив направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), знаходячись на території ст. Білгород-Дністровський Одеської області, розташований на вул. Лазо 27, в м. Білгород-Дністровський Одеської області, зайшовши до приміщення залізничного вокзалу, зі сторони перону, побачив шкіряну сумку чорного кольору, яка знаходилась на лавці біля виходу на Привокзальну площу.

Далі, ОСОБА_3 , чітко усвідомлюючи зміст злочинних дій, діючи відкрито, очевидно, зухвало і свідомо, не зважаючи на присутніх осіб, відкрито заволодів сумкою, що належить ОСОБА_10 , з особистими речами на загальну суму 900 гривень та швидко направився до виходу з приміщення залізничного вокзалу, але ОСОБА_10 побачивши вчинення незаконних дій ОСОБА_3 , почав кричати та кликати на допомогу міліцію.

У свою чергу, ОСОБА_3 незважаючи на те, що був викритий продовжував дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме вибіг на перон вокзалу, де був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчинених ним злочинів, згідно ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти злочини. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторна, за ст. 277 ч.1 КК України як умисне пошкодження споруд та засобів зв`язку та сигналізації на шляхах сполучення, спрямовані на приведення зазначених предметів у непридатний для експлуатації стан, що могло спричинити аварію поїзда або порушити нормальну роботу транспорту, або створити небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків, за ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка, вчинена повторно), не доведена до кінця з причин не залежних від його волі, за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив злочини, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, страждає на тяжку хворобу, має постійне місця проживання на території м. Білгород Дністровський Одеської області.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, згідно наданих заяв до суду потерпілі претензій до обвинуваченого не мають, страждає на тяжку хворобу, має постійне місця проживання на території м. Білгород Дністровський Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Речові докази : дві кришки з`єднувальних муфт С-4 та Р-4, одну кришку стрілочного переводу (УПМ), які були передані під розписку працівникам станції Білгород Дністровської Одеської залізниці залишити на станції Білгород Дністровської Одеської залізниці.

Речові докази : рожковий (гайковий) ключ, розміром 14-17 см. та рожковий (гайковий) ключ, розміром 17-19 ст., які були передані до камери зберігання речових доказів ЛВ на станції Одеса-Головна УМВС України на Одеській залізниці знищити.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 277 ч.1, 186 ч.2 КК України, і на підставі санкції даних статей призначити покарання:

- за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

- за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

- за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

- за ст. 277 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

- за ст. 186 ч.2 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати звільнити останнього з під варти в залі суду.

Речові докази : дві кришки з`єднувальних муфт С-4 та Р-4, одну кришку стрілочного переводу (УПМ), які були передані під розписку працівникам станції Білгород Дністровської Одеської залізниці залишити на станції Білгород Дністровської Одеської залізниці.

Речові докази : рожковий (гайковий) ключ, розміром 14-17 см. та рожковий (гайковий) ключ, розміром 17-19 ст., які були передані до камери зберігання речових доказів ЛВ на станції Одеса-Головна УМВС України на Одеській залізниці знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1