АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000386 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2016 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Остра Кіцманського району Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше несудимий, визнаний винуватим та засуджений за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин,
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримання. Доводи апелянта грунтуються на тому, що вирок суду першої інстанції ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та грунтується на висновках, які не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Апелянт вказує на те, що докази, які наведені у вироку суду, зокрема показання обвинуваченого, потерпілого та висновки експертиз не доводять, а спростовують його винуватість та є недостатніми для визнання його винуватості. Також апелянт зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання його та свідків, які доводять його невинуватість, а поклав у основу вироку показання потерпілого та свідків, які носять обвинувальний характер та є неправдивими.
Справа № 11-кп/794/184/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст. 125 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Згідно із вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 09 серпня 2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , розпочав з потерпілим ОСОБА_8 словесний конфлікт і умисно наніс останньому не менше трьох ударів: руками по правому плечу та один удар гострим металевим предметом по правому передпліччю, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду провадження потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву про те, що він примирився з обвинуваченим, не має до нього ніяких претензій та просить кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, в т.ч. обвинуваченого ОСОБА_7 , який погодився на закриття провадження щодо нього, колегія суддів вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності, скасувавши вирок відносно нього та кримінальне провадження закрити.
Як вбачається з вироку районного суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який відноситься до злочинів у формі приватного обвинувачення.
Статтею 56 ч.4 КПК України передбачено, що потерпілий має право на всіх стадіях кримінального провадження примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і у передбачених законом України про кримінальну відповідальність випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.
Згідно положення ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження. У переліку обставин можливості закриття кримінального провадження, передбачених ст.284 КПК України, є відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (п.7 ч.1 ст.284 КПКУ).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом апеляційної інстанції, вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, він та потерпілий ОСОБА_8 дійшли згоди про примирення та відсутність у потерпілого будь-яких матеріальних та інших претензій. Отже судова колегія вважає, що передбачене законом право потерпілого ОСОБА_8 на примирення з обвинуваченим та відмова його від підтримання приватного обвинувачення ОСОБА_7 , яким він скористався в засіданні суду апеляційної інстанції, є підставою для суду прийняти передбачене законом рішення про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого.

А тому судова колегія вважає необхідним на підставі ст.46 КК України та ч.2 ст.284 КПК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.125 ч.1 КК України зі скасуванням обвинувального вироку стосовно нього та закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, ст.46 КК України, судова колегія,
у х в а л и л а :
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та відмовою від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення та кримінальне провадження закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня оголошення ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3