Справа №1-33
ВИРОК

Іменем України

29 січня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Климюк Ю.В.,

за участю прокурора Чорнозуб Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, одруженого, військовозобовязаного, раніше не судимого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2009 року, близько 20 години, в лісовому масиві поблизу смт. Смига Дубенського району Рівненської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин виникла конфліктна ситуація, яка в подальшому переросла в бійку. З метою умисного причинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 наніс удар кулаком руки ОСОБА_2 в нижню щелепу зліва.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи справа, що за критерієм довготривалого розладу здоров'я належить до категорії середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненному злочині, а саме у причиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що в 21 квітня 2009 року, близько 20 години, він перебуваючи в лісовому масиві біля смт. Смига Дубенського району Рівненської області, вчинив бійку з ОСОБА_2, під час якої наніс останньому удар кулаком правої руки в нижню щелепу зліва. Вину визнає повністю, щиро розкаюється.

Показання підсудного повністю відповідають обставинам справи, які він не оспорює.

У відповідності до ст.299 КПК України за пропозицією підсудного ОСОБА_1, суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому, суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції немає.

ОСОБА_1 розяснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Оцінивши всі зібрані і перевірені у судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності, допустимості і стосовності, суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1.

Його дії вірно кваліфіковані органами попереднього розслідування за ч.1 ст.122 КК України, як причинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При призначенні виду і розміру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, по місцю проживання характеризується позитивно, розкаюється у вчиненому злочині та вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

У судовому засіданні потерпілий змінив позовні вимоги просить стягнути з підсудного на його користь 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог - відмовився. Підсудний визнав позовні вимоги та згідний сплатити 2000 гривень.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконачої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу залишити засудженому запобіжний захід підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 ( дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя: