В И Р О К

09.06.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/1186/2016 (130/164/16-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000441 від 14.05.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , співмешкаючого із ОСОБА_5 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 08.05.2009 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 187 ч. 2 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою від 15.08.2014 р. Вінницького районного суду Вінницької області не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 8 місяців 21 день, згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року звільнений 17.09.2015 р. умовно-достроково на 7 місяців 12 днів обмеження волі;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 засуджений 08.05.2009 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 187 ч. 2 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою від 15.08.2014 р. Вінницького районного суду Вінницької області не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 8 місяців 21 день, 17.09.2015 р. звільнений згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 року умовно-достроково на 7 місяців 12 днів обмеження волі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2016 р. відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд на строк один рік із обмеженнями: забороною виїду за межі Жмеринського району без дозволу керівництва Жмеринського ВП ГУНП, який проводить нагляд; забороною відвідувати місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; забороною виходу з будинку за адресою в АДРЕСА_2 з 22-00 год. до 06-00 год. ранку наступної доби; з`являтися для реєстрації в кабінет інспектора поліції №5 при Браїлівській селищній раді Жмеринського району з 09-00 год. до 11-00 год. в кожну другу та четверту суботу кожного місяця. Однак, ОСОБА_4 в період часу з 26.04.2016 р. по 11.05.2016 р. самовільно, без поважних причин, без дозволу керівництва Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, залишив своє постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , на реєстрацію не з`являвся.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікувано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що був засуджений Жмеринським судом у 2009 році до 7 років позбавлення волі та відбував покарання у Стрижавській ВК, у 2014 році Вінницьким районним судом йому було замінено не відбуту частину покарання на обмеження волі, у 2015 р. його звільнено умовно-достроково, а 18.03.2016 р. було застосовано адміністративний нагляд терміном на один рік із покладенням обов`язків з`являтись на реєстрацію кожної другої та четвертої суботи місяця та повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд про виїзд з постійного місця проживання, не відвідувати місця, де продається алкоголь, не покидати місця свого проживання в в смт.Браїлів в період часу з 22.00. до 06.00 години. Однак розуміючи вказані обмеження, він через сварку із співмешканкою з 26.04.2016 року по 11.05.2016 року покинув місце проживання по АДРЕСА_2 та перебував в с.Копистирин Шаргородського району та в с.Людавка у знайомих, де розпивав спиртні напої, на реєстрацію не з`явився, дозволу в органу, який проводить нагляд не брав. Повернувся до співмешканки, із якою у них є спільні повнолітні діти, після того, як його розшукували працівники поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, запевнив, що подібного не допустить. Власного майна у нього немає та не було на час винесення попереднього вироку.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому роз`яснино неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого як самовільне залишення особою місця проживання із метою ухилення від адміністративного нагляду за ст. 395 КК України.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 22), вчинив злочин після вчинення умисного корисливого злочину проти власності, за які був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 08.05.2009 р. до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.08.2014 р. Вінницьким районним судом Вінницької області не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 8 місяців 21 день, 17.09.2015 р. звільнений умовно-достроково на 7 місяців 12 днів та судимість не знята і не погашена (а.с. 22-25), ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2016 р. відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд на строк один рік (а.с.21); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 28-29), співмешкає із ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.27), не працюючий, за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 26), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які підлягають обов`язковому застосуванню відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, характер вчиненого злочину, та особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 має непогашену судимість, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, на шлях виправлення не став, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочинів, а саме те, що він з"являвся до суду, дав правдиві покази.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді обмеження волі, із застосуванням правил призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України, правил складання покарань за ст. 72 КК України, ч.6 ст. 82, ч. 5 ст. 107 КК України, із врахуванням принципу суворості покарання, що закріплений в ст. 51 КК України в межах строків встановлених для даного виду покарання в Загальній частині Кримінального кодексу України, оскільки інкримінуємий злочин вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання у виді обмеження волі.
Наявності процесуальних витрат, речових доказів у кримінальному провадженні не встановлено. Потерпілі та цивільний позов відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався (а.с. 5-зворот)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
За ст. 71 КК України за правилами ст. 72 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 08.05.2009 р., не відбуту частину покарання за яким на підставі ст. 82 КК України ухвалою від 15.08.2014 р. Вінницького районного суду Вінницької області замінено на обмеження волі і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар