Справа № 640/7114/16-к
н/п 1-кс/640/6653/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
представника власника ОСОБА_4 ,
встановив:
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник власника майна у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на не доведеність відношення вилучених предметів до обставин кримінального провадження, проведення обшуку неналежною особою.
Слідчий суддя, вислухавши міркування слідчого, представника власника майна, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, доходить такого:
Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання арешту майна в порядку п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя має враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки належне ОСОБА_6 майно, вилучене 25.08.2016р. під час обшуків, є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Доводи представника власника майна стосовні порушень, допущених, на його думку, під час обшуку, підлягають оцінці шляхом дослідження усіх зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх сукупності з урахуванням вимог ст.ст. 84-86 КПК України, при розгляді справи судом по суті, а відтак, вищевикладених висновків не спростовують.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми під час проголошення ухвали у той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1