Справа № 209/850/15-к
Провадження № 1-кп/209/26/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого вантажником в ТОВ "Дніпропетровський Хлібзавод №10", який має базова загальна середня освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-03.11.2008 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки;

- 02.02.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК частково приєднане невідбуте покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2008 року, остаточно визначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і 1 місяць, звільнений від відбування покарання 19.06.2014 року на підставі ст. 7 Закону України "Про амністію в 2014 році";

-25.12.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_8 знаходячись біля магазину «Малинка» по бул. Будівельників в м. Дніпродзержинську побачив гр. ОСОБА_7 , яка стояла біля магазину тримаючи в руках мобільний телефон білого кольору, після чого у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майном. Реалізації свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_7 та вихватив у неї з рук мобільний телефон «Lenovo» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , тобто відкрито заволодів майном потерпілої, після чого побіг в напрямку вулиці Харківської. Потерпіла голосно вимагати від гр. ОСОБА_8 зупинитись і повернути викрадене та намагалась догнати його, однак не змогла цього зробити. ОСОБА_8 , розуміючи те, що потерпіла гр. ОСОБА_7 усвідомлює злочинний характер його дії, та розуміє, що він протиправно заволодіває її майном, добре чуючи вимоги потерпілої зупинитись та повернути викрадене, а також усвідомлюючи те, що його суспільно небезпечні дії не є таємними для оточуючих, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння чужого майна, не зреагував на законні вимоги потерпілої, та разом з викраденим майном втік. Таким чином гр. ОСОБА_8 навмисно, з корисливих намірів, відкрито, біля магазину «Малінка» по бул. Будівельників в м. Дніпродзержинську заволодів майном гр. ОСОБА_7 , спричинивши тим самим потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1659,00 грн. Заволодівши викраденим майном гр. ОСОБА_8 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 спочатку не визнав своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Надав показання про те, що 14.01.2015 року в другій половині дня, точний час не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_12 і сказав, що може допомогти йому в придбанні мобільного телефону. Вони домовилися зустрітися на "Соцгороді" по вул. Уральська в районі Баглійського РВ, куди він приїхав. Там ОСОБА_12 показав йому мобільний телефон "Леново. Він (обвинувачений) вставив у телефон свою картку, щоб перевірити чи телефон працює. Впевнившись, що телефон в робочому стані, витяг з нього свою картку та повернув його ОСОБА_13 . Сказав ОСОБА_13 , щоб він зачекав поки він зніме гроші в банкоматі. Перевіривши рахунок по банкомату він виявив, що гроші з картки зняті банком на оплату кредиту. Він сказав ОСОБА_14 , що не може купити в нього телефон, а також нагадав йому про борг в сумі 150 грн. і хотів щоб ОСОБА_13 повернув його. ОСОБА_13 сказав, що закладе телефон в ломбард і поверне йому гроші, а потім викупить телефон. ОСОБА_13 запропонував поїхати в ломбард "Скарбничка", де працює його знайомий, бо не хотів втратити цей телефон, якщо вчасно його не викупить. Вони на таксі поїхали в ломбард "Скарбничка", де ОСОБА_12 заклав телефон "Леново", отримавши за нього 500 грн., з яких віддав йому 150 грн., а він повернув йому 10 грн. за таксі. Після цього він поїхав додому в селище Карнаухівка. У той день він побачився з раніше знайомим ОСОБА_15 , коли сів в маршрутку №22-а чи 22-б, щоб їхати додому, а ОСОБА_16 уже знаходився в маршрутці, якою вони разом їхали. Між ним і ОСОБА_16 нормальні стосунки, але той дає неправдиві показання про те, що він обвинувачений телефонував йому, запитував чи є у нього паспорт. Він ОСОБА_16 не телефонував і про паспорт не запитував. Можливо ОСОБА_16 не пам`ятає тих подій, а можливо у нього є якісь мотиви обмовляти його. В процесі досудового розслідування справи він визнавав свою вину у скоєнні злочину і давав інші показання в результаті застосування до нього незаконного психологічного та фізичного насильства.
В процесі розгляду кримінального провадження, в кінці з`ясування обставин та перевірки їх доказами ОСОБА_8 заявив, що він визнає свою вину у скоєнні інкримінованого злочину, але показання про обставини його скоєння давати не бажає.

Незважаючи на показання обвинуваченогой ОСОБА_8 , які він давав в судовому засіданні, його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтердила, що 14.01.2015 року приблизно о 16.60 годині вона стояла на вулиці біля магазину «Малинку» по бульвау Будівельниківу м. Дніпродзержинську і набирала текст SMS-повідомлення на своєму мобільному телефоні «Lenovo». В цей час до неї ззаду підбіг невідомий і з лівої сторони вихватив із її рук мобільний телефон. Спочатку вона подумала, що це жарт. Повернувшись назад, вона побачила зі спини молодого чоловіка, що тікав від неї побіля автостоянки в напрямку 1-го мікрорайону. Обличчя його вона не бачила. Вона побігла за ним, але не догнала. Потім вона пішла в магазин «Епіцентр», де знаходився її чоловік, розповіла про те, що сталося. Після цього вони разом пішли в Дніпровський РВ, де вона написала заяву. Через чотири дні їй зателефонували з міліції і сказали, що її мобільний телефон знаходиться в ломбарді і, що його можна викупити за 500 грн., тобто за ту суму, за яку він був закладений. Її чоловік з працівником міліції поїхав до ломбарду «Скарбничка» і викупив телефон, який був закладений на паспорт не обвинуваченого, а іншого чоловіка. Потім в Дніпровському РО той чоловік (прізвище його вона не пам`ятає), на паспорт якого був закладений в ломбард телефон, віддав їй 500 грн. На її запитання той чоловік розповів їй, що йому зателефонував його друг ОСОБА_17 і попрохав на його паспорт закласти в ломбард належний його дружині мобільний телефон, бо у ОСОБА_17 не було свого паспорта. Він погодився і вони на його паспорт заклали в ломбард мобільний телефон, що був у ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_18 підтвердив в суді, що під вечір, взимку 2015 року (дату не пам`ятає) він і ОСОБА_12 знаходилися біля магазину «Велес» по проспекту Конституції в районі селища «Соцгород» у м. Дніпродзержинську. Йому зателефонував раніше знайомий ОСОБА_19 і запитав чи є у нього паспорт. Він відповів, що при ньому паспорта немає, а ОСОБА_20 сказав, що в нього є паспорт. Шушалія і ОСОБА_13 домовилися зустрітися там же біля магазину «Велес», де він знаходилися з ОСОБА_13 . Через деякий час після телефонної розмови з ОСОБА_17 , ОСОБА_12 пішов на протилежну сторону дороги до автомобіля таксі темного кольору, що під`їхав туди. Він сів в таксі і поїхав, а повернувся приблизно через 40 хвилин і розповів, що на таксі з ОСОБА_19 їздив до Центрального колгоспного ринку, де в ломбарді «Скарбничка» на його ОСОБА_21 паспорт вони заклали мобільний телефон, що був у Шугалія, вроді за 480 грн. З цих грошей ОСОБА_17 дав йому 100 грн., а таксисту заплатив 150 грн. Приблизно через тиждень про ці події його допитували працівники міліції і говорили, що ОСОБА_12 заклав в ломбард мобільний телефон, що знаходився в розшуку. Потім ОСОБА_12 говорив йому, що мобільний телефон, який заклали в ломбард, був з грабежу, про це йому сказали працівники міліції.

Вина ОСОБА_8 в скоєнні вказаного злочину підтверджується також дослідженими в суді документами кримінального провадження:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2015 року (а.с. 6 т.2), згідно якого ОСОБА_7 о 18 год. 25 хвилин звернулася до Дніпровського РВ та просить ОВС прийняти заходи до невідомого хлопця, який 14.01.2015 р. приблизно о 16-55 годині, біля магазину «Малинка» по бульвару Будівельників, відкрито, шляхом ривка, викрав її мобільний телефон марки «Lenovo А328» білого кольру, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

Протоколом огляду від 14.01.2015 року (а.с. 12 т. 2), згідно якого було оглянуто ділянку місцевості біла магазину «Малинка» на перехресті доріг бульвару Будівельників і проспекту Дружби Народів. При огляді якихось слідів не виявлено.

Довідкою повного товариства «Ломбард Скарбничка» підтверджується, що ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.01.2015 р. о 18.59 год. заклав в ломбард по вул. Мурахтова в м. Дніпродзержинську мобільний телефон «Lenovo А328» с/№ НОМЕР_4 , за 480 грн. (а.с.25 т.2).

Протоколом огляду і вилучення від 20.01.2015 р. підтверджується, що за участі ОСОБА_22 було оглянуто мобільний телефон «Lenovo А328» білого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , в робочому стані. Даний телефон надав ОСОБА_22 , який пояснив, що 14.01.2015 р. заклав цей телефон в ломбард «Скарбничка» по вул. Мурахтова за проханням раніше знайомого ОСОБА_23 . Телефон вилучено до Дніпровського РВ (а.с.26 т.2).

Розпискою ОСОБА_7 від 20.01.2015 року про те, що вона отримала від працівника міліції належний їй мобільний телефон «Lenovo А328» с/№ НОМЕР_4 , без пошкоджень (а.с. 29 т.2).

Згідно висновку експерта № 70/34-125 від 03.12.2015 року за результатами призначеної судом товарознавчої експертизи, ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo А328 DualSimwhiteUACRF» станом на дату проведення дослідження, а саме на 03.12.2015 року, без урахування зносу експлуатації, втрати товарного виду та умов в яких він зберігався, могла складати 1659,00 грн.

При оцінці доказів суд вважає недостовірними і не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_24 в судовому засіданні про те, що він не скоював вказаного злочину, що 14.01.2015 року йому зателефонував ОСОБА_12 і запропонував допомогу у придбанні мобільний телефону, який знаходився у ОСОБА_21 , і який потім ОСОБА_13 здав до ломбарду «Скарбничка».

Ці показання ОСОБА_8 суперечать показанням допитаного в суді свідка ОСОБА_18 , в правдивості який у суду немає підстав сумніватися, про те, що саме ОСОБА_17 телефонував йому та запитував чи є у нього паспорт, а потім на паспорт ОСОБА_25 в ломбарді «Скарбничка» було закладено мобільний телефон, який був у ОСОБА_17 .

Показання ОСОБА_8 в суді суперечать також протоколу огляду і вилучення від 20.01.2015 р., згідно якого за участі ОСОБА_22 було оглянуто мобільний телефон «Lenovo А328» білого кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , який, як вказував ОСОБА_22 , він 14.01.2015 р. заклав в ломбард «Скарбничка» по вул. Мурахтова за проханням раніше знайомого ОСОБА_23 (а.с.26 т.2).

В процесі досудового розслідування у власноручно написаній заяві ОСОБА_17 вказував про обставини скоєного ним злочину (а.с. 19 т.2).

На підставі зробленої в судовому засіданні заяви ОСОБА_8 про застосування до нього недозволених методів в процесі досудового кримінального провадження проводилася перевірка слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області та постановою від 29.12.2015 року було закрите кримінальне провадження у зв`язку відсутністю в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК України.

Суд вважає, що у зв`язку з неможливістю допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , ОСОБА_8 змінив свої показання, намагаючись свою вину у вчиненні злочину перекласти на ОСОБА_22 і тим самим уникнути кримінальної відповідальності за скоєння грабежу належного потерпілій ОСОБА_7 мобільного телефону.

Враховуючи те, що злочин було скоєно 14.01.2015 року приблизно о 17.00 годині, а мобільний телефон було здано до ломбарду 14.01.2015 р. о 18 годині 59 хвилин, суд вважає, що у ОСОБА_8 було достатньо часу з 17.00 години до 18.59 години з викраденим мобільним телефоном втекти від потерпілої ОСОБА_7 , на таксі приїхати з лівобережної частини міста Дніпродзержинська в протилежну частину міста на проспект Конституції, а звідти, разом з ОСОБА_26 , на тому ж таксі поїхати до Центрального колгоспного ринку, де мобільний телефон було здано до ломбарду «Скарбничка».

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 14.01.2015 року приблизно о 17.00 годині відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_7 належний їй мобільний телефон «Lenovo А328» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , при зазначених вище обставинах.

Діяння ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, який відносяться категорії тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразову судимий в тім числі за скоєння аналогічних злочинів, скоїв злочин в період іспитового строку після звільнення його від відбування покарання з випробуванням, не перебуває на обліку у лікарів психіатра і нарколога, задовільно характеризується за місцем проживання, працював.

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує те, що в період його перебування під вартою, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася його дочка ОСОБА_27 .

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно приєднати частину невідбутого покрання призначеного йому за вироком Баглійсбкого районнго суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2014 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців, призначеного за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2014 року, остаточно визначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 6 (шість) мясяців.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК україни зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 його попереднє ув`язнення з 21.01.2015 року по день ухвалення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вираховувати з дня його затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 21.01.2015 року.

Обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 245,52 грн. процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні мобільний телефон «Lenovo А328», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , передати їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1