йСправа № 304/702/16-к Провадження № 1-кп/304/93/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 25 квітня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мирча Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого укладальником-пакувальником у Перечинському лісо хімкомбінаті, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2016 року біля 08 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в с.Сімер по вул.Караатській зі сторони м.Перечин у напрямку с.Т.Ремета Перечинського району, напроти будинку №45, здійснюючи маневр обгону попутного з ним транспортного засобу, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожню обстановку, що склалася, допустив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 , яка в той час рухалася по краю зустрічної смуги руху в попутному з автомобілем напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: «синців на шкірних покривах лівої лобної ділянки, лівої щічної ділянки, тильної поверхні лівої та правої кисті, синців на шкірних покривах лівої верхньої повіки, правої сідничної ділянки, передньої поверхні нижньої третини правої гомілки, забійно-рваних ран в ділянці задньої поверхні середньої третини правої гомілки, задньої поверхні нижньої третини правої гомілки, задньої поверхні правого гомілковостопного суглобу, передньої поверхні середньої та нижньої третини лівої гомілки, відкритого перелому лівої малогомілкової кісток, закритого перелому правої великогомілкової кістки, перелому третього грудного хребця з пошкодженням спинного мозку, забою правої нирки, крововиливу в заочеревинний простір справа, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, крововиливу в м`які тканини голови» та які згідно висновку судово-медичної експертизи №202 від 26 квітня 2016 року, кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6 .

Стаття (частина статті) Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 є ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон, шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, а тому просив та по можливості призначити йому покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, така стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

- висновком експерта №202 від 26 квітня 2016 року, згідно даними якого смерть ОСОБА_6 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови та тулуба, що супроводжувалися закритою черепно-мозковою травмою (субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку), переломом третього грудного хребця з пошкодженням спинного мозку, внутрішньою кровотечею, відкритим переломом лівої гомілки, забоєм правої нирки, крововиливом в почеревинний простір справа, що призвело до розвитку травматичного шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. По давності виникнення вище перераховані тілесні ушкодження вкладаються в час ДТП, яка мала місце 25 квітня 2016 року. Дані тілесні ушкодження є характерними для ДТП згідно п.2.1.3. (б,з,м) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. В момент первинного контакту з транспортним засобом громадянка ОСОБА_6 знаходилася у вертикальному чи близькому до нього положенні, найбільш ймовірно повернута задньою поверхнею тіла відносно рухаючогося транспортного засобу, при цьому могла знаходитися в русі (ходьба);

- висновком експерта №10/93 від 11 травня 2016 року, згідно з даними якого на момент огляду, експертного дослідження та на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина та світлова система автомобіля ВАЗ-21013, р/н НОМЕР_1 знаходилися у справному стані;

- висновком експерта №10/113 від 18 травня 2016 року, згідно з даними якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21013, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності є причиною даної дорожньо-транспортної пригоди;

Отже, з урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст.12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Як особа винного ОСОБА_3 за місцем проживання та місцем роботи характеризуються виключно з позитивної сторони, вчинив злочин вперше, має постійне місце роботи.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що винному ОСОБА_3 необхідно й достатньо для його виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України.

Водночас, ураховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу винного, який вперше вчинив такий злочин з необережності, у вчиненому щиро розкаявся, особисто надав допомогу правоохоронним органам в установленні об`єктивних обставин даної справи, детально і послідовно давав визнавальні показання, у судовому засіданні висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, засудив свою злочинну поведінку та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон, раніше ні в чому протиправному помічений не був, шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі, за місцем проживання та місцем роботи характеризуються виключно з позитивної сторони, має постійне місце роботи та ураховуючи думку прокурора, який просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим і справедливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - домашній арешт, але не більше як на 30 днів з дня винесення даного вироку.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.368,373,374 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до одного року.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спецмайданчику Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи технічного стану автомобіля №10/93 від 11 травня 2016 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп., судової авто-технічної експертизи №10/113 від 18 травня 2016 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - домашній арешт, але не більше як на 30 днів з дня винесення даного вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.ч.6,7 ст.376 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1