Справа № 381/2284/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1074/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 25.08.2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким з врахуванням ухвали вказаного суду від 05 липня 2016 року:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села В.Офірна Фастівського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.02.2015 Фастівським міськрайонним судом Київської області за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку в 3 роки, засуджено за:
ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 та даний вирок, в частині засудження ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, судом ухвалено виконувати самостійно.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мала Снітинка Фастівського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
засуджено: за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржувався, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів, як зазначено у вироку, за наступних обставин.
ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яким запропонував вчинити крадіжку, близько 20 год. в с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області підійшли до металевого контейнера-складу магазину № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 залишився неподалік на автобусній зупинці спостерігати довкола, щоб ніхто не йшов, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом зриву навісних замків з металевого контейнеру-складу, проникли в останній та таємно викрали наступний товар: один рулон сітки рабиці 50х50 оцинкованої на 10 м висотою 1,5 м ціною 121,00 грн., три рулони сітки рабиці 35х35 оцинкованої по 10 м висотою 1,5 м по ціні 168,00 грн. на суму 504,00 грн., три рулони сітки рабиці 35х35 оцинкованої по 10 м висотою 1,2 м по ціні 134,40 грн., на суму 403,20 грн. та інше, а всього на загальну суму 3100, 00 грн. Викрадений товар з контейнера ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перенесли в напівзруйноване приміщення поблизу контейнера, що не експлуатується, де його заховали, щоб в подальшому розпорядитися, після чого з місця події втекли. Крім того, ОСОБА_9 30.12.2014, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , яким запропонував вчинити крадіжку, близько 20 год. в с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області, підійшли до металевого контейнера-складу магазину № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 залишився неподалік на автобусній зупинці спостерігати довкола, щоб ніхто не йшов, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом зриву навісних замків з металевого контейнеру-складу, проникли в останній та таємно викрали наступний товар: один рулон сітки рабиці 50х50 оцинкованої на 10 м висотою 1,5 м ціною 121,00 грн., три рулони сітки рабиці 35х35 оцинкованої по 10 м висотою 1,5 м по ціні 168,00 грн. на суму 504,00 грн., три рулони сітки рабиці 35х35 оцинкованої по 10 м висотою 1,2 м по ціні 134,40 грн., на суму 403,20 грн. та інше, а всього на загальну суму 3100,00 грн. Викрадений товар з контейнера ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перенесли в напівзруйноване приміщення поблизу контейнера, що не експлуатується, де його заховали, щоб в подальшому розпорядитися, після чого з місця події втекли. Він же, маючи умисел на втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, 30 грудня 2014 року близько 20 год. в с.Мала Снітинка Фастівського району Київської області разом з своїм знайомим ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що він є неповнолітнім та ОСОБА_8 , запропонував останнім вчинити крадіжку чужого майна, на яке вони погодилися та таємно викрали майно з металевого контейнера-складу магазину № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_3 , чим завдали шкоди ОСОБА_11 09 серпня 2015 року ,приблизно о 23 год.00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи поруч із кафе-баром ,,Затишок» за адресою: АДРЕСА_4 знайшов загублений гаманець місцевого жителя ОСОБА_12 , в середині якого виявив пенсійне посвідчення НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , посвідчення водія НОМЕР_4 , банківську картку АТ «Ощадбанк» (картковий рахунок № НОМЕР_5 ), банківську картку ПАТ «УКРСИББАНК» (картковий рахунок № НОМЕР_6 ) та пін-коди до банківських карток, після чого у нього виник умисел на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна. В подальшому, ОСОБА_9 з корисливих мотивів, діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, в онлайн-режимі системи мобільних платежів «Portmone Mobile провів дві операції по перерахуванню грошових коштів в сумі 200 грн. 00 коп. із карткового рахунку № НОМЕР_5 банківської картки АТ «Ощадбанк» та дві операції по перерахуванню грошових коштів в сумі 300 грн.00 коп. із карткового рахунку № НОМЕР_6 банківської картки ПАТ «УКРСИББАНК». Після цього, ОСОБА_9 попрямував до банкомату ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», де за допомогою банківської картки АТ «Ощадбанк» та за допомогою банківської картки ПАТ «УКРСИББАНК» та пін-коду, провів шість транзакцій по видачі готівки на загальну суму 5000 грн. 00 коп. із карткового рахунку № НОМЕР_6 банківської картки ПАТ «УКРСИББАНК», після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 7350 грн.00 коп.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи зібрані та досліджені судом докази вини ОСОБА_8 у скоєному, не погоджується з вироком щодо ОСОБА_8 та вважає його незаконним, оскільки призначене останьому покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого, а тому просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, обравши йому більш м`яку міру покарання із застосуванням ст.75 КК України. Погоджуючись із судом першої інстанції, в частині аргументації своєї позиції щодо законності застосування діючого законодавства при визначенні порядку відбуття покарання за двома вироками, апелянт не погоджується із позицією суду, щодо визначення ОСОБА_8 за новим вироком міри покарання, яка обов`язково має бути визначеною із реальним позбавленням волі. Вказує, що суд при призначенні покарання мав достатні підстави для застосування положення ст.75 КК України, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий, скоїв злочин до винесення вироку за попередніми злочинами, з часу вчинення ним крадіжки 30.12.2014 і до часу винесення йому вироку 13.06.2016 жодних правопорушень чи негативної поведінки не допускав, що може свідчити про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Реальних збитків від злочину потерпілому не заподіяно, останній не наполягав на застосуванні відносно обвинуваченого суворої міри покарання. Враховуючи вік ОСОБА_8 апелянт вважає, що було б гуманним і справедливим аби міра покарання останьому була б застосована шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням положення ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення та виступ в судових дебатах прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України базується на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах і не оспорюється апелянтом. Також апелянт погоджується із судом першої інстанції, в частині аргументації позиції щодо законності застосування діючого законодавства при визначенні порядку відбуття покарання за двома вироками.

Що стосується непогодження автора апеляційної скарги із позицією суду щодо визначення ОСОБА_8 за новим вироком міри покарання у виді реального позбавлення волі, то апеляційний суд приходить до наступного.

Рішення суду першої інстанції щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає таким, що призначено обвинуваченому відповідно до вимог ст. 65 КК України, зокрема у межах, установлених у санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, у тому числі обставин, які наводить в апеляційній скарзі її автор. Саме таке покарання, яке визначено судом першої інстанції, на думку колегії суддів, і є необхідним для виправлення засудженого та запобігання новим злочинам, у зв`язку з чим його не можна визнати несправедливим.

Також у зв`язку з набранням чинності Законом України ,,Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку ув`язнення у строк покарання від 26 листопада 2015 року №838-V111, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13 червня 2016 року по 25 серпня 2016 року включно.

Головуючий

Судді: