Справа № 570/2224/16-к
номер провадження 1-кп/570/97/2016
У Х В А Л А
27 квітня 2016 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області:

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

під час проведення у м. Рівному відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000113 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відвід прокурора ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113. В обґрунтування заявлених вимог адвокат ОСОБА_7 зазначив, що прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на його думку, допустив численні порушення і ігнорування законів та Конституції України, а його діяльність має обвинувальний ухил. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про упередженість прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню, а тому є підставою для його відводу.

Обвинувачений ОСОБА_5 заяву захисника про відвід прокурора підтримав, просив постановити ухвалу про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113.

Інші учасники поклались на розсуд суду.

Прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід процесуального прокурора вважає безпідставною, а тому у її задоволенні просив відмовити. Стверджує, що здійснює всі необхідні процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали заяви захисника, суд вважає, що в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора слід відмовити.

Згідно ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні зокрема у випадку, коли існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Захисником на підтвердження упередженості прокурора названі наступні обставини:

-Ненадання захисникові та обвинуваченому клопотання про обрання запобіжного заходу з доданими матеріалами у визначений ст. 184 КПК України строк (за три години до початку розгляду);

-Фальсифікація матеріалів кримінального провадження (надання розписки обвинуваченому про отримання останнім копії обвинувального акту до закінчення досудового слідства);

-Упередженість при складанні обвинувального акту (зазначення прокурором в порушення принципу презумпції невинуватості у обвинувальному акті фрази про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину);

-Неконкретність і суперечливість у формулюванні обвинувачення при складанні обвинувального акту.

Згідно ч. 2 ст. 81 КПК України відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

В судовому засіданні встановлено, що:

-обвинувальний акт складений особисто процесуальним прокурором;

-у обвинувальному акті допущена фраза що ОСОБА_5 «вчинив кримінальне правопорушення…»;

-підтверджено сторонами факт порушення вимог ст. 184 КПК України щодо часу вручення клопотання стороні захисту.

Проте, вказані рішення, дії чи бездіяльність прокурора можуть оскаржуватись у встановленому КПК України порядку, а не шляхом звернення до суду із заявою про відвід прокурора.

Суть конституційного обов`язку прокуратури України і основна функція вказаного органу підтримання державного обвинувачення. Тому іншого ухилу, окрім обвинувального, не може бути у прокурора взагалі.

Порушення процесуального строку, визначеного КПК України не є підставою для відводу, однак така дія може бути оскаржена прокурору вищого рівня або до суду.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із положеннями, викладеними у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та після викладення правової кваліфікації того діяння, яке зазначається у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення.

Саме у межах пред`явленого обвинувачення в обвинувальному акті, згідно зі ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор пред`являє обвинувачення у вчиненні злочину, і яким закінчується досудове розслідування.

Виходячи із згаданих положень діючого КПК України під час формулювання обвинувачення формулювання прокурором висновку про те, що особа своїми діями вчинила злочин, який кваліфікується за відповідною частиною відповідної статті Кримінального кодексу України із застосуванням фраз, що особа «…обвинувачується у вчиненні ….» відповідного кримінального правопорушення суд розцінює не як порушення презумпції невинуватості, а як виконання прокурором свого конституційного обов`язку по підтриманню державного обвинувачення та формулювання обвинувачення у спосіб, встановлений нормами діючого КПК України.

Щодо невідповідності формулювання обвинувачення вимогам ст. 291 КПК України, суперечливості формулювань щодо двох обвинувачених, наявність неузгодженостей між формулюваннями, невідповідність формулювання обвинувачення пред`явленій особі підозрі, суд вважає, що оцінка таким діям прокурора дається не шляхом з`явлення йому відводу, а шляхом передбаченого порядку повернення обвинувального акту прокурору або шляхом надання оцінки таким неузгодженостям чи невідповідностям у вироку суду.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви захисника про відвід прокурора у даному кримінальному провадженні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-79, 80-81, 110, 315 (п. 3 ч. 1), 369, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000113 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1