Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/416/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368-3 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2016 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисників - адвокатів - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоархангельськ, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має вищу освіту, інваліда 3 групи, обіймаючого посаду голови міжрайонної МСЕК № 1 Кіровоградського обласного МСЕ, лікаря-хірурга, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт на строк два місяці, з 11.11.2016 року по 11.01.2017 року, який полягає в забороні підозрюваному залишати квартиру АДРЕСА_2 , щоденно з 18.00 до 07.00 год.,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт на строк два місяці, з 11.11.2016 року по 11.01.2017 року, який полягає в забороні підозрюваному залишати квартиру АДРЕСА_2 , щоденно з 18.00 до 07.00 год., з покладенням на нього наступних обов`язків: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, визначених слідчим.

Обґрунтовуючи вказану ухвалу, слідчий суддя зазначив, що достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не має, оскільки в судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не надали будь-яких доказів, які б достовірно вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, буде незаконно впливати на потерпілу та свідків.

У своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити повністю клопотання слідчого та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої доводи прокурор мотивує тим, що при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом враховано лише позитивну характеристику ОСОБА_9 , довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої підозрюваний є інвалідом III групи, пенсійне посвідчення на ім`я підозрюваного, довідку поліклінічного відділення №1 від 10.11.2016 року, згідно з якою підозрюваному рекомендовано подальше лікування та обстеження.

Разом з тим, судом не враховано обставини вчинення кримінального правопорушення зокрема те, що неправомірна вигода вимагалась в інваліда III групи, тобто соціально незахищеної особи та особи з обмеженими можливостями. Не враховано тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_9 , а також і ту обставину, що наявність у підозрюваного інвалідності III групи, у зв`язку з чим він є пенсіонером та потребує лікування, не заважало йому виконувати обов`язки голови міжрайонної МСЕК №1 Кіровоградського обласного бюро MCE та лікаря-хірурга.

Крім того, судом не враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не усуває ризиків вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які являються його підлеглими працівниками, оскільки ОСОБА_9 від посади не відсторонений.

З урахуванням вказаних обставин, на переконання апелянта, для запобігання вказаних вище ризиків є необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання фактично встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

По даному факту 10.11.2016 року слідчим вручено ОСОБА_9 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що обґрунтовується матеріалами клопотання, а саме заявою ОСОБА_11 про вчинення вказаного злочину, протоколом допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події у невідкладних випадках із застосуванням відеозапису від 09.11.2016 року та протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.м.к.11-12,16-29,37-43,55-57).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя, частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосувавши йому більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт на строк два місяці, обґрунтовано зазначив у своїй ухвалі про те, що достатніх підстав для обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не має, оскільки ОСОБА_9 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак він як особа раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, тобто сім`ю, будинок та постійне місце проживання, постійно проживає в м. Кіровограді з 1998 року. При цьому належним чином врахував і його стан здоров`я, а саме, що він є інвалідом третьої групи, та згідно довідки поліклінічного відділення № 1 від 10.11.2016 року йому рекомендовано подальше лікування та обстеження.
А тому, за вищевказаних обставин слідчий суддя, дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням вимог ч.4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, оскільки прокурор при розгляді даного клопотання хоч і довів наявність обставин, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 вказаної статті, тобто обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та формальну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не довів обставин, передбачених п.3 ч.1 вказаної статті, тобто недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки не надав будь-яких даних на підтвердження того, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії, а відтак обґрунтовано зробив висновок і про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити й інший запобіжний захід не пов`язаний із взяттям під варту, зокрема домашній арешт.

Слід також зазначити, що в клопотанні слідчий хоча і послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак жодних доказів на їх підтвердження не навів.
Про відсутність таких доказів в матеріалах кримінального провадження підтвердив і сам прокурор у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням обставин наведених вище, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції прокурора про те, що судом не враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не усуває ризиків вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які являються його підлеглими працівниками, тому що ОСОБА_9 від посади не відсторонений, а знаходячись на робочому місці, може мати змогу впливати на свідків, потерпілу та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як вбачається з медичної довідки від 21.11.2016 року, наданої захисником підозрюваного в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_9 з 14.11.2016 року по теперішній час знаходиться на лікуванні в умовах денного стаціонару КЗПО м. Кропивницький з приводу поперекового остеохондрозу, фаза загострення, виражений больовий синдром, хронічний панкреатит, фаза загострення, виразкова хвороба цибулини ДПК, хронічний гастродуоденіт фаза загострення, комбінований геморой ІІ ІІІ ст., потребує дообстеження для уточнення діагнозу та плану подальшого лікування.

Також, як пояснив в апеляційному суді підозрюваний, що підтвердив і прокурор, на даний час слідчим вручено ОСОБА_9 під розписку заборону спілкуватися зі свідками та потерпілою по даному кримінальному провадженню, а також слідчим вже подано на розгляд до місцевого суду клопотання про відсторонення підозрюваного від посади, однак на даний час його ще не розглянуто по суті.

При цьому, колегія суддів також враховує, що ОСОБА_9 має постійне місце роботи, проживання та реєстрації в м. Кропивницький, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є інвалідом третьої групи, та за станом здоров`я на даний час потребує додаткового обстеження та подальшого стаціонарного лікування.

Тому, із врахуванням особи підозрюваного та його стану здоров`я, колегія суддів вважає, що на час досудового розслідування ОСОБА_9 правильно застосовано запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту у певний період доби, на строк два місяці, і з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

За таких підстав доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, а тому вона задоволенню не підлягає, а відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 181, 196, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року, якою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, а саме з 11.11.2016 року по 11.01.2017 року, який полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_9 залишати квартиру АДРЕСА_2 , щоденно з 18.00 до 07.00 год., - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2