Справа № 640/3858/16-к
н/п 1-кс/640/2724/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю заявника,
власника майна - ОСОБА_3 ,
представника заявника - ОСОБА_4 ,

29 березня 2016 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2016 р. на рухоме майно, а саме: автомобіль «Субару» р.н. НОМЕР_1 , та нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 281,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 10.03.2016 р. за клопотанням слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 був накладений арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль «Субару» р.н. НОМЕР_1 , та нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 281,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 на суму 591 724 грн.
У поданому клопотанні ОСОБА_3 вказує, що при розгляді судом клопотання слідчого про арешт майна він не був присутній в судовому засіданні. Вважає, що при вирішенні питання щодо арешту його майна за його відсутності суд не врахував, що з моменту ДТП і госпіталізації потерпілої ОСОБА_7 в лікарню швидкої і невідкладної медичної допомоги він повністю взяв на себе всі витрати, пов`язані з операціями потерпілої, її лікуванням, придбанням ліків для неї, апарату Єлизарова і оплачував все лікування за свій рахунок, про що в нього та в матеріалах кримінального провадження є чеки на придбання ним для потерпілої ліків, а також розписки її друзів на одержання від нього грошових коштів на лікування потерпілої в розмірі 50 000 грн. На момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована СК ТДВ «МСК», і в разі настання страхового випадку, СК відшкодовує потерпілій шкоду, завдану здоров`ю у розмірі 100000 /сто тисяч грн../ та моральну шкоду у розмірі 5 % ліміту виплати. Крім цього, суд, при накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, не врахував наслідки арешту майна для інших осіб і застосував найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, який призведе до надмірного обтяження і зрештою до зупинення правомірної підприємницької діяльності, як його так і інших підприємців. Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_2 про Державну реєстрацію фізичної особи від 23.04.2001 року він являється підприємцем і здає вищевказане приміщення іншим підприємцям. Відповідно до договорів оренди між ним та підприємцями гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вони орендують у нього відповідно площу у 103,16 кв.м, 108.43 кв.м та 34 кв.м арештованого приміщення, тому вважає, що такий захід забезпечення призведе до зупинення підприємницької діяльності кількох підприємців.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просять його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту у його відсутності, заперечуючи проти його задоволення.
10.03.2016 р. старший слідчий відділу розслідування ДТП СУ ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно підозрюваного ОСОБА_3 , 1974 року народження, а саме: автомобіль «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_3 , 1974 року народження, а саме: нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 281,9 кв.м у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову, заявленого 17 лютого 2016 року представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_11 про відшкодування потерпілій ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 591 724 грн., яку вона зазнала, в результаті дорожньо-транспортної пригоди 09.03.2015, скоєної водієм ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 10.03.2016 р. вищезазначене клопотання слідчого про арешт майна було задоволено повністю.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, вказуючи що на даний час, у зв`язку з арештом майна, він обмежений у використанні свого майна, а саме: автомобіля, так як не може його використовувати, керувати, що суттєво позначається на його інтересах та підприємницькій діяльності, а арешт нежитлового приміщення, яке орендується іншими підприємцями, може призвести до надмірного обтяження і зрештою до зупинення правомірної підприємницької діяльності, як його так і інших підприємців.
Однак, на даний час зняття арешту з зазначеного у клопотанні рухомого та нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_3 суд вважає передчасним, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
17.02.2016 року представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 заявив цивільний позов про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди в розмірі 591 724 грн., яку вона зазнала, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, скоєної водієм ОСОБА_3 09.03.2015 р.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту, що був накладений на належні йому автомобіль «Субару» р.н. НОМЕР_1 , та нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 281,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди в розмірі 591 724 грн. Доводи заявника стосовно недоведеності та необґрунтованості заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , його розміру, з зарахуванням вже відшкодованих ним на лікування потерпілої сум, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ці питання повинні з`ясовуватись під час судового розгляду справи.
Таким чином, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1