АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1224//15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/51/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 року у задоволенні клопотань захисника та підозрюваної про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 задоволено.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останню негайно під варту із зали суду і встановлено строк дії ухвали до 21 год. 12 червня 2016 року.

Також ОСОБА_7 визначено заставу в сумі 200000 грн. та роз`яснено обов`язки у випадку її внесення.

Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів судового провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в жовтні 2014 року вона за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими особами, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, які останні мали перераховувати на надані їм рахунки як умови отримання у лізинг нових легкових автомобілів, вартість яких була меншою від середньою ринкової для аналогічної моделі на момент оформлення договору фінансового лізингу, створили товариство з обмеженою відповідальності Лізингову компанію Делюкс-Авто.

В подальшому, задля забезпечення діяльності створеного ТОВ ЛК Делюкс-Авто, 09 грудня 2014 року у відділенні ПАТ КБ Приватбанк відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 , а 24 березня 2015 року у відділенні №501 АТ УкрСиббанку відкрито поточний банківський рахунок № НОМЕР_2 , на які за попереднім спільним умислом членів злочинної групи потерпілі повинні були вносити власні грошові кошти за придбання автомобілів.

Також з метою забезпечення злочинної діяльності групи ОСОБА_11 в січні 2015 року підшукане та взяте в оренду нежитлове офісне приміщення по АДРЕСА_1 , а пізніше з 14 лютого 2015 року ОСОБА_11 через підставну особу взято в оренду нежитлове офісне приміщення АДРЕСА_2 , яке до квітня 2015 року використовувалося ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 для обману потерпілих та укладення договорів фінансового лізингу.

З метою збільшення надходжень грошових коштів на банківські рахунки ТОВ ЛК Делюкс-Авто, учасниками злочинної групи в мережі Інтернет розміщено оголошення про реалізацію легкових автомобілів у лізинг, вказавши контактний телефон, яким користувалась ОСОБА_7 . Остання під час спілкування по телефону із потенційними потерпілими, вводила їх в оману, обіцяючи доставку автомобіля по місцю проживання в найкоротший термін у випадку оплати частини його вартості, свідомо не повідомляючи істотних умов договору, фінансового лізингу, що мали суттєве значення для осіб у прийнятті рішення щодо укладення угод. Окрім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Проект договору фінансового лізингу був розроблений таким чином, щоб його текст для юридичного неосвіченої особи був занадто складним для розуміння та усвідомлення його основних положень і у подальшому до висвітлення його змісту уповноваженою особою ТОВ в іншому значенні.

Отже, вказане вище ТОВ Лізингова компанія Делюкс-Авто використовувалося в шахрайській схемі із заволодіння грошовими коштами громадян, а саме на рахунках товариства акумулювалися грошові кошти потерпілих осіб. Громадяни під впливом обману та надання їм неправдивої інформації щодо істотних умов договору, добровільно вносили на рахунки зазначеного ТОВ власні кошти, будучи запевненими ОСОБА_7 та вважаючи, що переказують їх в рахунок оплати частини вартості автомобіля, який кожен потерпілий мав намір придбати у власність, будучи переконаними, що в іншому випадку автомобіль вони не отримують.

Після внесення певної суми грошових коштів на рахунок ТОВ ЛКДелюкс-Авто із ошуканим громадянином, ОСОБА_7 , яка була уповноваженою особою товариства, укладала договір фінансового лізингу, копію якого разом із додатками передавала останньому, повідомляючи недостовірну інформацію, що замовлений автомобіль буде доставлений по місцю проживання клієнта протягом 3-5 днів, а по закінченню вказаного часу, повідомляла різні вигадані причини про те, чому автомобіль не надійшов, таким чином відтерміновуючи отримання автомобіля.

Водночас, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які мали фактичний доступ до рахунків товариства, після поступлення грошових коштів за допомогою банківських карток зняли їх готівкою, не маючи жодного наміру виконувати умови укладених договорів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . Та ОСОБА_7 замовленого легкового автомобіля від ТОВ ЛК Делюкс-Авто ніхто із громадян не отримав через повідомлення потерпілим недостовірної інформації про умови надання майна в лізинг та яка суттєво відрізнялася від положень договору.

Таким чином, протягом лютого-квітня 2015 року члени злочинної групи ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_12 на суму 54560 гривень, ОСОБА_13 на суму 13860 гривень, ОСОБА_14 . На суму 35600 гривень, ОСОБА_15 на суму 58080 гривень, ОСОБА_16 на суму 28000 гривень, ОСОБА_17 на суму 56000 гривень , ОСОБА_18 на суму 31160 гривень, ОСОБА_19 на суму 406 420 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та вважається шкодою в особливо великих розмірах.

Грошові кошти, перераховані зазначеними вище особами на розрахунковий рахунок ТОВ ЛК Делюкс-Авто № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ Приватбанк, за період з 04.02.2015 року до 06.03.2015 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були зняті готівкою з банкоматів, встановлених в м.Тернополі за допомогою картки вказаного банку № НОМЕР_3 та привласнені вказаними особами і ОСОБА_7 .

Грошові кошти в сумі 90 000 грн., в тому числі перераховані ОСОБА_15 і ОСОБА_20 на розрахунковий рахунок ТОВ ЛК Делюкс-Авто№ НОМЕР_2 , відкритий у АТ УкрСиббанку 08.04.2015 року та 15.04.2015 року зняті із вказаного рахунку за допомогою грошових чеків № № НОМЕР_4 відповідно. Вказані грошові кошти в подальшому привласнені ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які переслідували корисливі мотиви незаконного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, тяжкістю покарання визначеного статтею кримінального закону, у вчиненні якого вона підозрюється, ризиками того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та даними щодо її особи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, безпідставною, постановленою з порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки не доведено, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. Також слідчий суддя не взяв до уваги , що ОСОБА_7 проживає з батьками в м.Тернополі, тобто має постійне місце проживання. Також захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого їй злочину, оскільки оголошена їй підозра ґрунтується лише на неперевірених здогадках.

В процесі досудового слідства слідством, на думку захисника, було вчинено ряд незаконних дій, на що вона вказала в своїй скарзі до слідчого судді. Також захисник не згідна з розміром застави, встановленої судом, оскільки не враховано майнового та сімейного стану ОСОБА_7 і він є завідомо непомірним для останньої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та думку її захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять задовольнити її, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, думку прокурора ОСОБА_6 , який ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно ухвали слідчого судді ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, санкція якого передбачає покарання від п`яти до двадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами, які наведені в ухвалі слідчого судді.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що вона не працює, не має стабільного заробітку, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, що пов`язаний з незаконним заволодінням грошовими коштами великої кількості потерпілих за попередньою змовою групою осіб , учиненого протягом значного проміжку часу і якому притаманна висока ступінь суспільної небезпеки.

Вищевказані обставини дають підстави вважати , що з урахуванням особи ОСОБА_7 та її поведінки, у випадку незастосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваній іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопочуть захисник та підозрювана, існують ризики, що підозрювана, зважаючи на санкції кримінального правопорушення, у якому остання підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду , впливати на потерпілих та свідків, іншого підозрюваного , може знищити , сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, слідчий суддя мотивував необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, з чим колегія суддів погоджується.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено , що запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Згідно ст.178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, окрім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні судового рішення, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Тому слідчий суддя у відповідності до вимог закону послався на вказані обставини в ухвалі і сумніви з цього приводу, наведені в апеляційній скарзі захисником, не відповідають дійсності.

Стверджування захисника про недоведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину не відповідають дійсності, оскільки суд в ухвалі послався на конкретні докази того, що наведено вище.

Окрім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як загальної складової підстави для застосування запобіжного заходу, слід розуміти як наявність розумної підозри, тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів, припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення.

Ступінь доведеності підозри обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, які і інші наведені в ухвалі ризики, мотивуються даними щодо особи ОСОБА_7 , яка ніде не працює, не заміжня.

Обставини вчинення злочину та дані щодо особи ОСОБА_7 свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення нею дій пов`язаних з наведеними ризиками.

Тому доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі з цього приводу, також не відповідають дійсності.

Щодо доводів захисника про незаконність дій органу досудового розслідування в процесі затримання та оголошення підозри ОСОБА_7 , то згідно оскаржуваної ухвали слідчий суддя доручив прокуратурі Тернопільської області перевірити наведені факти та повідомити про це захисника.

Доводи захисника про призначення слідчим суддею непосильного розміру застави в сумі 200000 грн., не заслуговують на увагу, оскільки рішення слідчого судді в цій частині оскарженню не підлягає.

В процесі перегляду провадження встановлено, що слідчим суддею подання слідчого розглянуто з дотриманням вимог закону.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована, не суперечить вимогам КПК, а тому підстав для її скасування та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні подання слідчого та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді домашнього арешту, як про це просять захисник та підозрювана в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без зміни.

Ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2