Провадження №11 кп/792/150/16
Справа 689/270/15-к Головуючий в 1-й інстанкції ОСОБА_1 ,
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2016 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000232 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000032 від 25 червня 2014 року, про обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Грузевиця Хмельницького району, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, пенсіонера.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі послався на невідповідність його вимогам КПК, оскільки в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, що порушує право ОСОБА_7 на захист.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, просить ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при постановлені судового рішення, оскільки висновки суду про відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не відповідає дійсності, а посилання суду на обов`язковість зазначення в обвинувальному акті показань свідків, інших доказів сторони обвинувачення, не узгоджуються з вимогами ст..291 КК України, якою не встановлено обов`язкової вимоги зазначення вказаних обставин в цьому процесуальному документі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинуваченого та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог, передбачених п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з ч.4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приймаючи по вказаному кримінальному провадженні рішення про повернення прокурору обвинувального акту, зі стадії підготовчого засідання, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в ньому не сформульоване обвинувачення ОСОБА_7 , він містить лише виклад фактичних обставин, вказівку на підозру та правову кваліфікацію його дій.

На думку колегії суддів, такі висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та теоретичним положенням кримінального права.

Юридичне формулювання обвинувачення - це юридичне "розшифрування" та конкретизація формули кваліфікації(вказівка на статті Особливої( в певних випадках) Загальної частини кримінального закону, якими передбачено вчинене діяння), тобто це словесне посилання на ті кримінально-правові норми, що відображені у формулі кваліфікації; юридичні формулювання, що відображають норму закону, в яких встановлена відповідальність за вчинене посягання.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, які передбачені ст.291 КПК України. А саме, поряд з іншими даними, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.125КК України) та сформульоване обвинувачення. Так, органом досудового розслідування на другому аркуші обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч.2 125 КК України.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, які ставляться до постанови слідчого, складатися з мотивувальної частини, яка має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для прийняття процесуального рішення про обвинувачення конкретної особи, мотиви прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилання на докази, на що є посилання в апеляційній скарзі прокурора. .

Кримінальним процесуальним законом таких вимог до формулювання обвинувачення не передбачено, а тому це не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Таким чином колегією суддів не встановлено допущених органом досудового розслідування порушень вимог кримінально-процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акта, який відповідає положенням ст.291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими додатками.

Відповідно до положень п.3ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.6 ч.1 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412,418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року скасувати.
Кримінальне провадження №000032 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України повернути для розгляду в Ярмолинецький районний суд, в тому ж складі, зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2