Справа№ 640/7030/16-к
н/п 1-кп/640/432/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з професійно-технічною світою, не працює , не одружений, раніше судимий , останній раз 14.10.2014р. Московським районним судом м.Харкова за ст. 309 ч.1, 317 ч.1 до 3 років позбавлення волі , на підставі ст. 75 звільнений з іспитовим строком 2 роки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, суд
Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим була досягнута під час судового провадження.
ОСОБА_5 10.03.2016р., знаходячись на парковці, біля торгівельної ділянки «Болото», яка розташована на ТЦ «Барабашово», діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав упаковку батарейок торгівельної марки «Soni» , вартістю 960 грн, які потерпілий ОСОБА_6 , попередньо купив на ТЦ «Барабашово», та в подальшому поклав на землю поряд із своїм автомобілем.
Після таємного викрадання вищевказаного майна, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник , обернувши викрадене на власну користь.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), визнав повністю, щиро розкаявся , та зазначив , що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, які до нього будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання з`явився, наполягав на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_4 наполягала на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні також вважав угоду обґрунтованою та просив її затвердити.
Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий під час судового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді 850 грн штрафу - суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, його захисника, думки прокурора та потерпілого , кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка). Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 185 ч.1 КК України не відноситься до категорії кримінальних правопорушень тяжких або особливо тяжких, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Зважаючи на те, що згідно угоди про примирення досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу , то відповідно до ст. 72 КК України, покарання за цім вироком слід виконувати самостійно, так як складанню з покаранням призначеним за вироком від 14.10.2014р. Московського районного суду м.Харковане підлягають.
Разом з цим з ОСОБА_5 слід стягнути і судові витрати на проведення експертиз в сумі 439 грн 80 коп. на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК країни, суд -
Затвердити угоду про примирення , укладену 20.06.2016р. між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляду штрафу в дохід держави в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн 80 коп.
Покарання за цім вироком виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1