НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
11 листопада 2016 рокуСправа № 322/997/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді в кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Переслав Приморського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

встановив:
09.11.2016 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена заява про відвід головуючого судді ОСОБА_8 , обґрунтована наступним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_8 13 грудня 2010 року у вказаній кримінальній справі заявив собі самовідвід, який вмотивовано тим, що потерпілий ОСОБА_9 є племінником ОСОБА_10 , яка працює на посаді секретаря судового засідання в цьому суді. Вказаний самовідвід було задоволено і справа апеляційним судом Запорізької області була передана на розгляд іншому суду.

На даний час обставини, на які суддя посилався як на підстави самовідводу, існувати не перестали.

На думку прокурора, заявлення суддею самовідводу у провадженні виключає його подальшу участь у вказаному провадженні, у зв`язку із чим на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя підлягає відводу.

09.11.2016, відповідно до ст. 81 КПК України, заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 35 цього Кодексу.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду питання про самовідвід, у судове засідання не прибули.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст. 107 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід, суд виходить з наступного.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий … розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні винесеному у справі «Мироненко і Мартенко проти України» 10 грудня 2009 року, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с.951-952, п. 58).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 займає посаду слідчого Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. Крім того потерпілий ОСОБА_9 є племінником ОСОБА_10 , яка працює в Новомиколаївському районному суді Запорізької області секретарем судових засідань.

На підставі вищевказаного суд вважає, що сумніви у неупередженості судді ОСОБА_8 при розгляді вищевказаного кримінального провадження являються об`єктивно обґрунтованими.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява про відвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76, 80 82, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. Заяву начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 322/997/16 задовольнити.

2. Визначити іншого суддю для розгляду даного кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1