Справа № 461/1451/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2016 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004663 від 16.12.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, розлученого, з середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2012 за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість за яким відбута та непогашена (звільнився з місць позбавлення волі 24.07.2015), щодо якого 09.02.2016 р. Галицьким районним судом м. Львова постановлено обвинувальний вирок за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку в порядку ст. 75 КК України на 2 роки, (данні про вступ вироку в законну силу в матеріалах справи відсутні), на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, -
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, в останній раз Шевченківським районним судом м. Львова від 12.01.2012 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість за яким відбута повністю та непогашена,після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічні злочини.

Обвинувачений ОСОБА_4 15.12.2015, приблизно о 16 годині 30 хвилин, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні комунальної поліклініки, що по вул. Руська, 2 у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав з кабінету ЛФК, мобільний телефон марки «Sony Xperia СЗ» вартістю 1700 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 30 гривень, та мобільний телефон марки «Nokia» вартістю 6000 гривень, всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 40 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6040 гривень.
Крім цього, 20.01.2016, приблизно о 20 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні кафе «Смаколик», що по вул. Михальчука, 5 у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав плащ потерпілого ОСОБА_7 , вартістю 1500 гривень, в якому знаходився мобільний телефон марки «Lenovo К900» вартістю 5000 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 гривень, гаманець вартістю 200 гривень, в середині якого знаходилась 800 гривень, документи на автомобіль, ключі від автомобіля вартістю 200 гривень, ключі від квартири вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 7810 гривень.
Також, 20.01.2016, приблизно о 20 годині 45 хвилин, обвинуачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні ресторану «Манускрипт», що по вул. Руській, 4, у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав сумку потерпілої ОСОБА_10 , вартістю 450 гривень, в середині якого знаходився гаманець вартістю 300 гривень, в якому знаходились 8 гривень, шапка вартістю 150 гривень, шарф вартістю 35 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 935 гривень.
Також, 27.01.2016, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні хостелу «Львів Лофт Хостел», що по вул. Січових Стрільців, 21/2, у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Samsyng Galaxy Grand 2» вартістю 2000 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 гривень, та чехол, вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 2120 гривень.
Крім цього, 01.02.2016, приблизно о 19 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні сервісного центру «Неоком», що по вул. Городоцькій, 45 у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг СТ-85660» вартістю 500 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 гривень, та карта пам`яті об`ємом 2 ГБ, вартістю 90 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Також, 19.01.2016, приблизно о 16 годині 24 хвилини, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні нічного клубу «Рафінад» (ТзОВ Гудвін), що по вул. Руданського, 1 у м. Львові, незаконно проник у підсобне приміщення вказаного клубу, звідки таємно викрав, планшет марки «Samsung Galaxy Tad 4» вартістю 4500 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоди на вказану суму.
Крім цього, 18.02.2016, у період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належні їй грошові кошти на загальну суму 534, 60 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення чи сховище, житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за , ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, врахував його особу, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких таке вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованих йому частин статті КК у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, розкаюється у вчиненні злочину, частково відшкодував потерпілим завдану шкоду, проте суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі, так як виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, враховуючи його особу та тяжкість кримінальних правопорушень, слід залишити тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 лютого 2016 року.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді:
- за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто, з 19.02.2016 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Головуючий суддя ОСОБА_1