Справа № 346/3165/16-к
Провадження № 1-кп/346/188/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення №1-кп/346/188/16,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ч.2 ст.185,69 КК України до 240 годин громадських робіт, вироком Коломийського міськрайонного суду від 11.01.2016 року за ч.2 ст.185 КК України,з застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.,який сплачено у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, 25 січня 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 вступив у попередню змову з гр. ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна,а саме деталей від залізничної рельси (рейки) з території виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Коломия» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»,що за адресою вул.Кривоноса,10 в м.Коломия. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 25 січня 2016 року близько 21.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 повторно ,за попередньою змовою з гр. ОСОБА_7 , діючи як співвиконавця, шляхом вільного доступу зайшли на територію виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Коломия» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», де скориставшись відсутністю працівників цього підприємства, в період часу з 21.00 год. по 22.30 год.,діючи умисно,з корисливою метою, таємно викрали 6 штук бокових накладок з`єднання рельс Р65, вагою 29.5 кг за 1 штуку вартістю 700 грн. за 1 штуку, загальною вагою 177 кг загальною вартістю 4200 грн., які знаходились на території даного підприємства, після чого викраденим розпорядились на власний розсуд. Своїми діями виробничому підрозділу «Моторвагонне депо Коломия» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» спричинено матеріальні збитки на суму 4200 грн.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно 25 січня 2016 року близько 21.00 год. викрав з території виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Коломия» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 6 штук бокових накладок з`єднання рельс Р65, які знаходились на території даного підприємства

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

В підготовче судове засідання надійшла угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим від 18.06.2016 року. У відповідності до даної угоди про примирення сторони дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення не вчиняти жодного кримінального правопорушення щодо потерпілого, сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.69 КК України перейти до іншого,більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.185 ч.2 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Згідно з частиною 5 ст. 474 КПК України суд з`ясував ,що обвинувачений та потерпілий повністю розуміють: 1) права, надані їм законом; 2) наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним; 3) характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим; 4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував ,що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено. Укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Угода відповідає вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування), відсутні підстави для відмови в її затвердженні ,передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, прокурор, обвинувачений та представник потерпілого не заперечують щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе ,без застосування ізоляції особи від суспільства, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті 185 ч.2 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100,368 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375,475,476 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 18 червня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.185 ч.2 КК України і з застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 грн.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення не вчиняти нового кримінального правопорушення щодо потерпілого.

У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Речові докази санки, які передано на зберігання в камеру зберігання Коломийського відділу поліції ГУ НП поліції України в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_8 . Бокові накладки з`єднання рельс Р65 в кількості 6 штук, які передано комірнику виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Коломия» регіональної філії «Львівська залізниця» - залишити у представника потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1