Справа № 520/567/16-к
Провадження № 1-кп/520/277/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2016 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006054 внесеному до ЄРДР 18.11.2015р., за обвинувальним актом в редакції від 20.04.2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки, з середньою освітою, працює прибиральницею в школі-інтернат №5 м.Одеси, не заміжня, яка має на утриманні двох дітей 2011 та 2001 року народження, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
03.06.2015 року ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу ОСОБА_5 в її квартирі АДРЕСА_3 , діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з метою виправити скрутне матеріальне становище своєї родини, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належне ОСОБА_5 почесну відзнаку Голови Одеської обласної державної адміністрації у формі тризубу, з металу жовтого кольору, масою 3,5 грами, вартістю 1500 грн., з яким з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
Повторно, в період з 22.07.2015 по 27.07.2015 року, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу ОСОБА_5 в її квартирі АДРЕСА_3 , діючи з корисливих спонукань, з метою виправити скрутне матеріальне становище своєї родини, у відсутності потерпілої, таємно викрала належні ОСОБА_5 золотий хрестик, масою 6 грам, вартістю 3000 грн., золотий ланцюжок, масою 10 грам, вартістю 6500 грн., з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 9500 грн.
Повторно, в кінці серпня 2015 року ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу ОСОБА_5 в її квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з метою виправити скрутне матеріальне становище своєї родини, у відсутності потерпілої, таємно викрала належні ОСОБА_5 дві золоті обручки, масою 4 грам, вартістю 4000 грн., три золотих кільця, вартістю 6000 грн., та грошові кошти у розмірі 2000 грн. та 400 доларів США (згідно курсу НБУ станом на серпень 2015 року становило 10000 грн.), з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на суму 22000 грн.
Повторно, 09.10.2015 року, о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись з дозволу ОСОБА_5 в її квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з метою виправити скрутне матеріальне становище своєї родини, у відсутності потерпілої, скориставшись відсутністю потерпілої, таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки вона була викрита у вчиненому ОСОБА_8 , чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн.
Умисні дії ОСОБА_3 по епізоду 03.06.2015 року суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Умисні дії ОСОБА_3 по епізодах, які мали місце в період з 22.07.2015 по 27.07.2015 року та наприкінці серпня 2015 року, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Умисні дії ОСОБА_3 по епізоду 09.10.2015 року суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, щиро покаявся та показала, що працює прибиральницею у школі інтернаті №5 в м.Одесі і підробляє на прожиття собі та для двох дітей, яких виховує самостійно, прибиранням квартир. Вона була рекомендована ОСОБА_9 , у який кілька років тому працювала прибиральницею, ОСОБА_5 для прибирання її квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Вона мала вільний доступ до квартири, оскільки мала ключі від неї та прибирала квартиру один-два рази на тиждень у відсутності господарів. В неї були матеріальні труднощі, особливо коли захворіла її мати 1950 року народження. За працю їй справно платили, але вона все одно відчувала потребу в коштах. 03.06.2015 року, прибираючи у квартирі за відсутності ОСОБА_5 , вона наштовхнулася на почесну відзнаку Голови Одеської обласної державної адміністрації, у формі тризуба, з металу жовтого кольору. Вона вважала, що ця відзнака має матеріальну цінність та вирішила її викрасти. Закінчив прибирання, вона залишила житло ОСОБА_5 , і пізніше здала в ломбард цю відзнаку, отримавши за неї гроші, які витратила на власні потреби. Вона в інші дні продовжувала прибирання і з`ясувала, що ОСОБА_5 не помітила крадіжку. Тоді вона, ОСОБА_3 , в період з 22.07.2015 по 27.07.2015 року, точну дату вона не пам`ятає, знову прибираючись в квартирі за відсутністю ОСОБА_5 , випадково наштовхнулась на шкатулку з виробами з дорогоцінного металу золоту. Тоді вона вирішила викрасти золотий хрестик на золотому ланцюжку, які після закінчення прибирання здала в ломбард, отримавши за них гроші, які витратила на власні потреби. Як далі повідомила обвинувачена, вона не збиралася більше красти. Але в кінці серпня 2015 року, точну дату вона не пам`ятає, прибираючись в квартирі за відсутності ОСОБА_5 , наштовхнулась на грошові кошти і золоті вироби. Вона відчувала потребу в грошах, оскільки раніше виручені злочинним шляхом кошти закінчилися, а господарка не пред`являла їй претензії з приводу зникнення ланцюжка з хрестиком та відзнаки, тому знову вкрала дві золоті обручки, три золотих кільця та гроші у сумі 2000 грн. та 400 доларів США. Золоті прикраси вона, як і минулого разу, здала в ломбард і виручені таким чином гроші, які разом з викраденими грошами витратила на власні потреби. Наступного разу, а саме 09.10.2015 року о 10 год. 00 хв., вона прибираючись у квартирі за відсутністю ОСОБА_5 , наштовхнулась на грошові кошти у сумі 2000 грн.. Оскільки господарка так і не помітила зникнення попередньо викрадених речей та грошей, то вона, ОСОБА_3 , вирішила поцупити і ці 2000 грн. В завершення обвинувачена пояснила, що несподівано повернулася ОСОБА_5 разом з її знайомою ОСОБА_9 , які виявили відсутність 2000 грн. і звернулися до неї з претензіями. Тоді вона, ОСОБА_3 , зізналася у викрадені 2000 грн., які відразу повернула ОСОБА_5 , а пізніше зізналася у викрадені золотих виробів, грошей в гривні та доларах США та відзнаки. Обвинувачена не заперечує ваги та вартості золотих виробів, встановлених слідчим, які знайшли відображення в обвинувальному акті.
Вина ОСОБА_3 у вчиненому, крім її показань, також підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила покази обвинуваченої ОСОБА_3 про час, місце та обставини вчинених ОСОБА_3 крадіжок та додатково показала, що їй потрібна була допомога в прибиранні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки вона дуже часто виїжджає за межі України у відрядження. Вона залишила ОСОБА_3 комплект ключів від квартири для прибирання один-два рази на тиждень або по дзвінку. Її знайома - ОСОБА_9 порекомендувала їй ОСОБА_3 , як порядну людину. Протягом тривалого часу ОСОБА_3 прибиралася в неї в квартирі і до неї не було зауважень. Якось, вона, ОСОБА_5 , помітила, що в неї пропали гроші і тоді в неї з`явилася підозра, що їх могла взяти ОСОБА_3 . Тоді вона порадилася з ОСОБА_9 , яка не повірила, що ОСОБА_3 може виявитися неблагонадійною людиною, та порекомендувала перевірити її. Вони переписали номери купюр банкнот на суму 2000 грн. та залишили гроші в квартирі в умовному місці. 09.10.2015 року під час прибирання ОСОБА_3 вона, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 повернулися до квартири і помітили, що 2000 грн. не має в умовному місці. Таким чином вони викрили ОСОБА_3 , яка зізналася і повернула викрадені 2000 грн. ОСОБА_3 також зізналася у викрадені інших грошей, золотих виробів та відзнаки, дуже плакала та прохала не заявляти на неї в поліцію. Вони погодилися, але за умовою, що вона все раніше викрадене поверне, але ОСОБА_3 не змогла повернути викраденого, оскільки викрадені коштовності заклала в ломбард, який їх реалізував, а гроші вона витратила.
Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується іншими доказами: - показами свідка ОСОБА_9 , які повністю узгоджуються за часом, місцем та фактичними обставинами з показами обвинуваченої та потерпілої,

- заявами ОСОБА_5 про вчинення злочину,

- копією нагородного листа до почесної відзнаки Голови Одеської обласної державної адміністрації на ім`я ОСОБА_5 .

Вказані вище докази суд визнає належними, допустимими і достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_3 , направленості її умислу на таємне викрадення чужого майна, а також закінченості злочинів по перших трьох епізодах і закінченості замаху на вчинення злочину по останньому епізоду.

Разом з тим суд визнає недопустимим доказом роздруківку кредитної історії клієнта на ім`я ОСОБА_3 станом на 07.12.2015 року з ломбарду через його неналежність, оскільки вказаний документ не містить підпису і прізвища особи, яка видала цей документ, і дати видачі, а також не має доказів джерела його походження. Крім того, роздруківка кредитної історії містить інші періоду часу, ніж ті, що досліджуються в суді. Тому, цей документ суд не кладе в основу обвинувального вироку.

Потерпіла ОСОБА_5 , у в`язку з заподіянням їй шкоди заявила цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення з неї матеріальної шкоди в сумі 50000 грн. та моральної шкоди в сумі 130000 грн. В обґрунтування матеріальної шкоди потерпіла зазначила, що вона втратила сімейні цінності, які не мають ціни з точки зору давнини і сімейних реліквій, а вартість і вага золотих виробів були визначені приблизно з урахуванням банківського курсу золота. В обґрунтування моральної шкоди потерпіла зазначила, що вона є головним тренером штатної збірної команди України спортсменів з порушенням опорно-рухового апарату, представляє параолімпійців на міжнародних змаганнях. За вагомі заслуги у розвитку Олімпійського та Параолімпійського стрілецького спорту, удосконалення системі підготовки спортсменів Національної збірної команди України стрільби кульової спортсменів з вадами опорно-рухового апарату, високий професіоналізм та з нагоди Дня фізичної культури та спорту, була нагороджена почесною відзнакою Голови Одеської обласної державної адміністрації, тобто ця відзнака є підсумком її багаторічної відданої праці та публічним визнанням її досягнень. Тому, позбавлення її такої нагороди через її викрадення, завдало їй непоправних моральних страждань, оскільки відновити таку нагороду не виявляється можливим. Більш того, обман ОСОБА_3 та знехтування довіри до неї також призвело до зайвих турбот та страждань.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала цивільний позов потерпілої частково, а саме в частині матеріальної шкоди на суму 35000 грн., що встановлено обвинувальним актом, та моральної шкоди в сумі 65000 грн., мотивуючи тим, що через незадовільний майновий стан вона не має коштів на відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі. Крім того, ОСОБА_3 надала в суді квитанцію про часткове відшкодування потерпілій заподіяної шкоди на суму 1000 і 500 грн., однак кошти на суму 1000 грн. повернулися назад до ОСОБА_3 .

Потерпіла в цій частині підтвердила показання обвинуваченої.

Підстави цивільного позову підтверджуються дослідженими в суді доказами, а розмір частково, на суму 35000 грн.

Тому відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1177 ЦК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, на суму 34500 грн. (35000-500). В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Разом з тим цивільний позов ОСОБА_5 в частині моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме на суму 65000 грн. В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань потерпілої, характеру немайнових втрат, стану здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у її житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Суд також враховує незадовільне матеріальне становище винної особи. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілій у визначеному судом розмірі буде достатнім і справедливим.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини, явку із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у неї на утриманні двох дітей, яких виховує самостійно, та хворої матері похилого віку. Крім того, суд приймає до уваги негативне відношення ОСОБА_3 до вчиненого, позитивну характеристику за місцем мешкання, часткове відшкодування заподіяної шкоди і що потерпіла не наполягає на суворому покаранні винної.

Наведені данні про особу винної з урахуванням характеру, тривалості, обставин і ступенів тяжкості вчинених злочинів, наявність у ОСОБА_3 постійного місця проживання, неповнолітніх дітей на утриманні, мати похилого віку, наявності кількох пом`якшуючих обставин, дають суду всі підстави вважати, що вона не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а її виправлення можливе без відбування нею покарання, призначеного в межах санкції статей. Тому ОСОБА_3 може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органів пенітенціарної служби України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.326, 369-370, 373-374 КПК України, ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, КК України, на підставі яких призначити їй покарання у виді позбавлення волі:
за ч.1 ст.185 КК України на строк один рік,
за ч.2 ст.185 КК України - на строк один рік шість місяців,
за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України - на строк один рік три місяця.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти у кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися до органів кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 34500 (Тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 65000 (Шістдесят п`ять) грн. В інший частині позову ОСОБА_5 відмовити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1