Справа №162/535/16-к
Номер провадження 1-кп/162/39/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, раніше несудимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
-

ОСОБА_5 18 травня 2016 року близько 22 години, перебуваючи на частково огородженій ділянці домогосподарства, розташованої по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав 25 металевих листів загальною вагою 157,5 кг, що знаходились поблизу господарського приміщення, розташованого на вказаній земельній ділянці, чим спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 598,50 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, яка була подана разом із обвинувальним актом.
Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Сторони погодили покарання, яке повинний понести обвинувачений, а саме: у виді 100 годин громадських робіт.
Згідно п. 3 ст. 474 КПК України суд може затвердити угоду про примирення під час судового провадження.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Обвинувачений розуміє зміст п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер предявленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану шкоду, вона помирилася із обвинувачений, вважає, що обумовлена в угоді міра покарання є необхідною й достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілу, думку прокурора, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Як убачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості. ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, добровільно відшкодував завдану шкоду. Встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстав для відмови в її затвердженні, передбаченої ст. 474 КПК України, відсутні.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 16 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: