Справа № 1-942/10 Провадження №11/0390/89/11 Головуючий у 1 інстанції:Барчук В.М.
Категорія:ч. 3 ст. 286 КК України Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2011 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк П. Т.

суддів - Пазюка О.С., Опейди В.О.,

за участю прокурора Старчука В.М.,

засудженого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Луцький міськрайонний суд Волинської області від 6 грудня 2010 року яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, працюючий водієм ВАТ «Луцьксантехмонтаж № 536», раніше не судимий, -

засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено попередній підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання засудженому визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 65061грн.30коп. матеріальних збитків та 300 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в дохід держави в розмірі 938грн.40коп. за проведення транспортно-трасологічної експертизи та 938грн.40коп. за проведення автотехнічної експертизи.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він 18 липня 2010 року близько 19год.30хв. в с.Підгайці Луцького району, керуючи в напрямку міста луцька автомобілем «Ауді А8» в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п.п. 2.9, 11.4, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу руху, перевищив швидкість та при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для її зменшення, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Пассат», в результаті якого були смертельно травмовані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а ОСОБА_7 та ОСОБА_2 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення ОСОБА_1 вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, що настали.

В апеляції захисник засудженого вказує, що строк призначеного ОСОБА_1 покарання, який вину визнав та щиро розкаявся, і розмір відшкодування матеріальної і моральної шкоди не відповідають фактичним матеріалам справи, а тому просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та постановити новий вирок, визначивши розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди в межах та на засадах розумності, виваженості і справедливості.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення засудженого, який апеляцію підтримав і просив зменшити йому строк покарання, а також розмір матеріальних збитків і моральної шкоди, міркування прокурора, пояснення потерпілого і його представника про залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він засуджений, та щодо кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 286 КК України є законними та обґрунтованими, і в апеляції захисником засудженого не заперечуються.

Доводи захисника про те, що строк призначеного засудженому ОСОБА_1 покарання, не відповідає фактичним матеріалам справи, є безпідставними.

Так, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується. Разом з тим, він вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння, що обґрунтовано визнано обставиною, що обтяжує його відповідальність, а також належним чином суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину. Саме тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину та його наслідки в сукупності з встановленими судом обставинами даної справи, привели суд до переконання про необхідність призначення засудженому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання є законним та справедливим і не вбачає підстав для його пом'якшення до нижчої межі, передбаченої ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до матеріалів справи колегія суддів не вбачає порушень і щодо розгляду судом цивільного позову у частині відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_2

Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 у повному обсязі дослідив наявні у справі докази та обґрунтовано стягнув на його користь 65061грн.30коп. матеріальних збитків, понесених на лікування, поховання та встановлення надгробних пам'ятників.

В частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції вірно врахував характер та обсяг моральних (душевних, психічних) страждань, перенесених потерпілим ОСОБА_2, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої визнаний ОСОБА_1, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, втратив дружину та малолітню дочку, його інша малолітня дочка також отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. А тому з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд обґрунтовано стягнув з засудженого в користь потерпілого ОСОБА_2 300 000 грн. моральної шкоди.

Окрім того, при задоволені цивільного позову в повному об'ємі, судом також було враховано, що сам засуджений в судовому засіданні визнав його як в частині відшкодування матеріальних збитків, що підтверджуються іншими доказами по справі, так і в частині моральної шкоди. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин доводи апеляції про невідповідність розміру відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди фактичним матеріалам справи є також безпідставними.

А тому, колегія суддів законних підстав для скасування вироку суду за обставин, викладених в апеляції адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1, не знаходить.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 6 грудня 2010 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Головуючий

Судді