Справа № 183/3766/16
№ 1-кп/183/683/16
В И Р О К
іменем України
04 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, призваного на службу ІНФОРМАЦІЯ_2 7 листопада 2014 року, старшого навідника 3 розрахунку 1 взводу мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:

29 грудня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 285 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини та в подальшому призначено на посаду старшого навідника 3 розрахунку 1 взводу мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
За наведених обставин, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду старший солдат ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 10 лютого 2016 року старший солдат ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
В подальшому старший солдат ОСОБА_6 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо нез`явлення вчасно без поважних причин до місця служби, 23 червня 2016 року прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.
Таким чином у період з 10 лютого 2016 року по 23 червня 2016 року включно старший солдат ОСОБА_6 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 .
Дії старшого солдата ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 04.07.2016 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яку просить затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту на строк 6 місяців, з відбуванням арешту на гауптвахті.
Обвинувачений ОСОБА_4 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній визнав себе винним, повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено за його ініціативою та добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання.
У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).
Тому, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту на строк 6 місяців, з відбуванням арешту військовослужбовця на гауптвахті.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту з відбуванням якого на гауптвахті на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 липня 2016 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з відбуванням на гауптвахті на строк 6 місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з дня обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 24 червня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24 червня 2016 року по 04 липня 2016 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , продовжити до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж до 01 вересня 2016 року включно.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1