Провадження №1-кп/522/679/13
У Х В А Л А

10.12.2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Луняченка О.А.,

при секретарі Молакі В.В.,

за участю прокурора Довбня Г.О.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту із додатками відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, в кримінальному провадженні №0005036, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Приморським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_1, обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_1 судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2013 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1, який спливає 11.12.2013 року.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_1 не було завершено до спливу двомісячного строку тримання під вартою.

В судовому засіданні відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор Довбня Г.О. просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1

Обвинувачений ОСОБА_1 вважав за недоцільне продовжувати строк тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд приймає до уваги те що ОСОБА_1, будучи неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує ту обставину, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу не відпали, а застосування до обвинуваченого ОСОБА_1 більш м'якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на теперішній час існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обставини, передбачені ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлені.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до одного місяця. При цьому, суд вважає за доцільне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 370, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на 1 (один) місяць, тобто 10.01.2014 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів мінімальної заробітної плати тобто станом на 01 січня 2013 року - 91 760 (дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят) гривень (80 * 1 147 = 91 760).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 обовязки строком на 1 (один) місяць, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Розяснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обовязків, а саме: у разі, якщо обвинуваченому, будучи належним чином повідомлений, не зявився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя чи суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 392 КПК України заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув'язнення обвинуваченого ОСОБА_1

Суддя О.А. Луняченко