Справа № 645/95/16-к
Провадження № 1-кс/645/190/16

УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2016 року .

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 в Харківській області ОСОБА_3 та представника фізичної особи - підприємця - ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотанняфізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню за № 0000367 від 04.02 2016 року
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.02. 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області по кримінальному провадженню № 0000367 від 04.02 2016 про арешт тимчасово вилученого майна від 13.01.16р., зазначеного в клопотанні, що було виявлене під час проведення огляду місця з салону гральних автоматів по АДРЕСА_1 .
Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 , подав клопотання про скасування арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського райсуду м. Харкова від 02.02.2016р. та зобов`язати слідчого Фрунзенського відділення Орджонікідзевського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 повернути вилучене майно, а саме: 20 системних блоків та моніторів у кількості 20 штук, пристрій відеоспостереження, « Alhua» моделііі DH- DVR 31084, одна клавіатура фірми FrimeCоm, клавіатура «Trust» у кількості 16 шт., клавіатура без назви у кількості 16 шт.; 20 пластикових карток «Державний миттєвої лотереї»
В обґрунтування вимог щодо скасування арешту майна, заявник посилається на те, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю власника майна на наявності також захисника, що не було зроблено, технічні пристрої, про які йдеться в ухвалі слідчого судді, належать до електронних інформаційних систем, однак були вилучені всупереч вимог ч. 2 ст. 168 КПК України без ухвали слідчого судді, що, як на думку ОСОБА_4 , позбавляє це майно ознаки допустимого доказу, а тому унеможливлює його арешт за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні. Не було переверено наявність підстав для арешту майна, достатніх доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, а також посилається на відсутність правової підстави для арешту майна з огляду на те, що він на даний час не має процесуального статусу підозрюваного у розумінні положень ч.3 ст.170 КПК України, йому відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України не було повідомлено про підозру. Усе вилучене під час огляду місця події 02.02.2016 року майно пов`язане із здійсненням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у нежилому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , законної господарської діяльності із розповсюдження білетів державної лотереї оператора державних лотерей TOB «M.C.JI.» і ніяким чином не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про що зазначав слідчий у клопотанні про арешт відповідного майна.
Законна господарська діяльність підтверджується документами, а саме: договором оренди від 01.12.2015р., листом TOB «M.C.JT.» № 1166- 10 від 23.11.2015 р. про надання дозволу на укладення між ТОВ «Центральні ігри» (що є розповсюджувачем державних лотерей «M.C.JI.» на підставі договору розповсюдження білетів державних лотерей № ЦІ 1-10-15 від 01.10.2015 року) та ФОП ОСОБА_4 договору передоручення, за яким останній зобов`язуватиметься здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.», договором передоручення між ТОВ «Центральні ігри» та ФОП ОСОБА_4 від 24.12. 2015 року, а також ліцензійним договором № ІД- 24-12-2015, укладений 24.12.2015 року між ТОВ «Центральні ігри» та ФОП ОСОБА_4 про передачу невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання, зокрема для графічного відображення процесу виявлення виграшів білетів державної лотереї «Золотий тріумф». Програмне забезпечення, що встановлене на комп`ютерній техніці, що знаходилась у вказаному приміщенні, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України з питань випуску та проведення державних лотерей в Україні це підтверджується висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 07.08.2015 року № 1327.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 щодо заявленого клопотання, якій просив його задовольнити; думку прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню так як арешт був накладений відповідно до вимог законодавства, на теперішній час проводиться комп`ютерно - технічна експертиза по вилученому майну, а також перевіривши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
У розумінні положень ст. 170 КПК України, арешту за ухвалою слідчого судді може бути піддано майно за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно відповідає певним критеріям, зокрема має доказове значення у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження за №0000367 від 04.02 2016 року було розпочате за ч. 1 ст. 203-2 КК України ( зайняття гральним бізнесом) на підставі внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про існування за адресою АДРЕСА_1 салона гральних автоматів.
З матеріалів судового провадження вбачається, що речі обґрунтованість арешту яких заперечує ОСОБА_4 , були вилучені в процесі огляду нежилого приміщення, проведеного слідчо-оперативною групою Фрунзенського відділення поліції Орджонікідзевського ГУНП в Харківській області при перевірці інформації про існування в ньому салону гральних автоматів.
Частиною другою статті 223 КПК України передбачена можливість проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема огляду місцевості, приміщення, речей та документів, за наявністю достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети цієї дії отримання (збирання) доказів або перевірки вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
При цьому, у відповідності до положень частини першої та частини п`ятої статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий, прокурор мають право не тільки провести огляд місцевості, приміщення, речей та документів але й вилучити в процесі його проведення речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Відомостей щодо власника виявленого майна не було встановлено в процесі його огляду на місці події.
За таких обставин, та з урахуванням характеру визначеного вищезазначеного майна, - його вилучення, а в подальшому і постановка питання про необхідність арешту за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст. ст. 223, 227 та ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 року було накладено арешт на майно, яке зазначено в клопотанні слідчого СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області.
При винесенні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна та задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Що стосується посилань ОСОБА_4 на порушення передбаченої частиною другою статті 168 КПК України процедури тимчасового вилучення певних технічних пристроїв, а тому на необґрунтованість їх подальшого арешту, то констатація наявності в них ознак електронних інформаційних систем, у розумінні цієї норми процесуального закону, є передчасною, за відсутності відповідного технічного висновку.
Суд вважає необґрунтованими доводи заявника щодо відсутності правової підстави для арешту майна з огляду на те, що він на даний час не має процесуального статусу підозрюваного. Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі(розшукові) дії, спрямовані на отримання(збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

У розумінні положень ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Повідомлення про підозру, згідно з п.3 ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, яке здійснюють СВ Фрунзенського відділення Орджонікідзевського ВП ГУ НП в Харківської області.
На підставі вищевикладеного, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею вірно було враховано наявність підстав вважати, що предмети, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.167 КПК України, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають доказове значення для досудового розслідування, можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для скасування арешту не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,350, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню за 0000367 від 04.02 2016 року , накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського райсуду м. Харкова від 04.02.2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.
Суддя