Справа № 1003/107/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді ____ ОСОБА_1, судді _ ОСОБА_2

народних засідателів__ ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ________ Єрмійчук А.В.

за участю прокурора ___________ Лавренюка М.І.

захисників___________ ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10, ОСОБА_11Є,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_13, 11 серпня1970 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою6 м. Біла Церва, вул. Турчанінова б. 12 кв.70, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 по 3-му провулку Стаханівському, 40, в силу ст.89 КК України судимості не маючого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ст. 127 ч. 2, п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого:

1) 21.10.1993 р. Білоцерківським районним судом Київської обл. по ст.ст. 206 ч.1, 141 ч.3, 144 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) до 7 років позбавлення волі;

2) 04.04.2000 р. тим же судом по ст. 141 ч. 2 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі;

3) 26.04.2004 р. Білоцерківським міськрайонним судом по ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ст. 127 ч. 2 КК України,

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, одруженого, маючого малолітнього сина, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 в.147, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого,-

у вчиненні злочинів , передбачених ст.ст. ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ст. 127 ч. 2 КК України,

ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_12, Росія, громадянина України, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_2, військовозобовязаного, не одруженого, маючого малолітнього сина, приватного підприємця, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_13, раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ст. 127 ч. 2 КК України,

ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_14, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_15, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_16, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_17, в силу ст.89 КК України судимості не маючого,-

у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, -

ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_19, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, маючого малолітню дочку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_20, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.09.10 р. в приміщенні 1-ої Державної нотаріальної контори м. Біла Церква, по вул. Банковій, 5, відбулось посвідчення договору купівлі-продажу кв.44 буд.119 по бул. 50 р. Перемоги м. Б.Церква і ОСОБА_19 отримав готівкові грошові кошти в сумі 12500 доларів США, про що було відомо ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_16

27.09.10 р. близько 16 год., ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15, за попередньою змовою між собою, групою осіб, на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1, належному ОСОБА_16 під керуванням останнього, під'їхали до невстановленого слідством автомобіля марки ВАЗ -2108, який перебував на вул. Ротецькій в м. Б.Церква, де неподалік буд. 26 перегородили йому шлях. Після цього, ОСОБА_15, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підійшли до вказаного автомобіля та застосовуючи фізичну силу, всупереч волі потерпілого ОСОБА_19, який перебував в якості пасажира в салоні автомобіля, витягли його з салону та, долаючи опір і можливу протидію ОСОБА_19, стали наносити останньому чисельні удари руками та ногами по голові та в різні частині тіла і в той час, коли ОСОБА_19, внаслідок значного побиття перестав чинити будь-який опір, проти його волі посадили в автомобіль марки "HYUNDAI TUCSON" та перевезли до безлюдного місця в лісосмузі неподалік 88 кілометра автошляху "Київ-Одеса", за межами м. Біла Церква, з метою застосування до ОСОБА_19 фізичного насильства та катувань при вимаганні у останнього грошових коштів, отриманих від реалізації нерухомості.

Не зважаючи на заяви ОСОБА_19 про відсутність у нього грошових коштів, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_15 та ОСОБА_14, застосовуючи до потерпілого фізичне насильство, продовжували його протиправне незаконне утримання в лісосмузі, а в подальшому - в підвальному приміщенні буд. 40 по 3-му Стаханівському провулку в м. Біла Церква, що належить сім'ї ОСОБА_13, і було обране для утримання ОСОБА_19 ОСОБА_13, до 19 год. 30 хв. 28.09.10 р.

Крім того, в період викрадення та незаконного утримання ОСОБА_19, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 переслідуючи злочинний намір щодо незаконної наживи за рахунок чужого майна, після викрадення ОСОБА_19, періодично наносили останньому побої, спричиняючи фізичне страждання, при цьому вимагали у останнього передати їм грошові кошти, отримані від продажу квартири.

При цьому ОСОБА_16 мотузкою, яку взяв в автомобілі, зв'язав руки ОСОБА_19, таким чином перешкоджаючи йому чинити будь-який опір нападникам.

У вказаній лісосмузі, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, з метою отримання інформації від ОСОБА_19 про місцезнаходження належних йому грошових коштів, застосували до останнього катування, яке виразилось в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання, що виразилось у введенні стороннього предмету - гумового кийка у пряму кишку кишківника ОСОБА_19 та фіксацію цього факту ОСОБА_16 на відеокамеру мобільного телефону, а також нанесення побоїв, мучення з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, та зважаючи, що при застосуванні будь-яких заходів фізичного насильства та психологічного впливу ОСОБА_19 відмовився передавати кошти та інші цінності, мотивуючи це їх відсутністю, припинили заподіяння останньому страждань, однак усвідомлюючи можливість звернення ОСОБА_19 до правоохоронних органів, продовжили його незаконне утримання та на автомобілі марки "HYUNDAI TUCSON" під керуванням ОСОБА_16 привезли останнього до буд. 40 по 3-му Стаханівському провулку в м. Біла Церква, де ОСОБА_13 помістив потерпілого до підвального приміщення, щоб попередити можливість його втечі.

Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 залишили зазначений будинок, а ОСОБА_13 та ОСОБА_15 продовжували перебувати в будинку до наступного дня.

ОСОБА_15 залишив вказаний будинок 28.09.2010 р. в денний час.

Внаслідок застосування фізичного насильства стосовно потерпілого ОСОБА_19, останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181/д від 27.12.10 р. було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: дифузний крововилив під тверду мозкову оболонку; дифузний субрахноідальний крововилив; кров в шлуночках мозку; перелом правого ріжка під'язикової кістки; переломи ребер справа з пошкодженням легені; переломи ребер зліва. Внутрішньочерепна травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння; переломи ребер справа з пошкодженням правої легені та правостороннім пневмотораксом мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння.

Наступного дня - 28.09.10 р. близько 18 год., ОСОБА_13 по телефону запропонував ОСОБА_20, надати послуги водія для перевезення потерпілого ОСОБА_19 з м. Біла Церква в смт. Рокитне на автомобілі НОМЕР_2, яким той керував на підставі доручення, з метою зміни місця утримування потерпілого.

ОСОБА_18 приїхав до місця проживання ОСОБА_13 - буд. 40 по 3-му пров. Стаханівському в м. Біла Церква близько 20 год., де на нього чекали ОСОБА_13 та ОСОБА_17 Останній сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 - поруч з ОСОБА_19 на заднє сидіння вказаного автомобіля, контролюючи поведінку та фізичні рухи останнього. ОСОБА_21 - співмешканка ОСОБА_13, яка приєдналась до них за пропозицією останнього, також сіла на заднє пасажирське сидіння. Всі разом рухались по автодорозі з м. Біла Церква в напрямку смт. Рокитне.

По дорозі ОСОБА_13 наніс ОСОБА_19 чисельні потужні удари ліктем правої руки в обличчя та верхню частину грудної клітини.

ОСОБА_18, рухаючись на узбіччі автодороги, що сполучає с. Шкарівка та с. Черкас, зупинив автомобіль і ОСОБА_13 разом з ОСОБА_17 вдвох витягнули ОСОБА_19 за руки та ноги з салону автомобіля та поклали на землю, обличчям до гори.

ОСОБА_13, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_19, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне позбавлення життя потерпілого, та усвідомлюючи свої злочинні дії і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, на ґрунті неприязних стосунків, наніс ОСОБА_19 чисельні удари руками та ногами по голові та тулубу в життєво важливі органи, усвідомлюючи, що позбавляє потерпілого життя.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_13 ОСОБА_19 було спричинено наступні тілесні ушкодження: дифузний крововилив під тверду мозкову оболонку; дифузний субрахноідальний крововилив; кров в шлуночках мозку; перелом правого ріжка під'язикової кістки; переломи ребер справа з пошкодженням легені; переломи ребер зліва.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181-д від 27.12.10 р. внутрішньочерепна травма, яка потягла за собою смерть ОСОБА_19 має ознаки тяжкого тілесного пошкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння; переломи ребер справа з пошкодженням правої легені та правостороннім гемотораксом мають ознаки тяжкого тілесного пошкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння; смерть ОСОБА_19 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку.

Впевнившись у тому, що ОСОБА_19 перестав подавати ознаки життя ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_13, з метою приховати слідів злочину, діючи узгоджено між собою та виконуючи вказівки останнього, завантажили тіло потерпілого в салон автомобіля, поклавши на підлогу поруч з заднім сидінням та поїхали у напрямку с. Богатирка Ставищанського району, де прослідували до ставу, що знаходиться між с. Іванівка та с. Богатирка, де позбавились трупа ОСОБА_19, викинувши його у воду.

Знаходячись біля ставу ОСОБА_18 дістав з автомобіля запасне колесо, яке ОСОБА_13 прив'язав до ніг трупа ОСОБА_19 і разом з ОСОБА_17 погрузив труп ОСОБА_19 у воду.

Після вчинення ОСОБА_13 вбивства ОСОБА_19, ОСОБА_21 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 усвідомлюючи факт вчинення ОСОБА_13 особливо тяжкого злочину, вчинили не обіцяне його приховування.

В подальшому ОСОБА_21 також надала ОСОБА_13 житло за місцем свого проживання - по вул. Фадеєва в буд. 2/71 в м. Біла Церква та забезпечувала продуктами харчування і готувала їжу, переховувала його.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково та ствердив, в грудні 2009 р. в м. Києві продав власний автомобіль "Деу-Ланос" за 5600 доларів США.

В серпні 2010 р. разом з ОСОБА_19 на прізвисько "Пенза", знаходились в одному з кафе в м. Біла Церква, де в ході розмови ОСОБА_19 попросив у нього в борг грошові кошти та через декілька днів передав ОСОБА_19 4 тисячі доларів США. Останній обіцяв повернути борг через декілька днів, оскільки в найближчий час продасть власну квартиру.

Через деякий час ОСОБА_19 повідомив, що продає квартиру і вони домовились про зустріч біля державної нотаріальної контори, на вул. Гординського в м. Біла Церква.

Біля нотаріальної контори також знаходилися наглядно йому знайомий на ім'я ОСОБА_15, який був на власному автомобілі "Хюндай - Туксон", та чоловік на ім'я ОСОБА_20 на прізвисько "Кача" та інші, раніше незнайомі особи.

Він чекав на ОСОБА_19 в автомобілі ОСОБА_18 марки "Чері-Кімо", якого наймав як таксиста. Близько 19 год. ОСОБА_19 вийшов з нотаріальної контори та підійшовши до нього сказав, що наступного дня зателефонує, а потім сів в автомобіль ВАЗ-21099 і поїхав в невідомому напрямку. Він (ОСОБА_13) разом з ОСОБА_21 поїхали додому.

В послідуючому ОСОБА_19 більше не бачив, а лише декілька разів телефонував до знайомих та цікавився, чи не бачили вони ОСОБА_19. Поведінка останнього його обурила.

Так, 27 вересня 2010 р. зателефонував до ОСОБА_20 на прізвисько "Кача" та поцікавився чи не знає він, де знаходиться "Пенза", при цьому повідомив останньому, що знає одну адресу, де може знаходитись ОСОБА_19 та запропонував поїхати та перевірити, чи не переховується той там.

На пропозицію ОСОБА_20 погодився і через 20-30 хв. приїхав на автомобілі "Хюндай-Туксон", за кермом якого знаходився ОСОБА_16, та раніше незнайомий йому чоловік на ім'я ОСОБА_16 на прізвисько "Кабан ".

Він (ОСОБА_13) сів до автомобіля "Хюндай-Туксон" та вказав куди їхати.

Приїхавши на "Роток" близько 13 чи 14 год., неподалік від будинку співмешканки ОСОБА_19 помітили автомобіль ВАЗ-2108, де на передньому пасажирському сидінні знаходився потерпілий. Всі разом підійшли до автомобіля ВАЗ-2108 і попросили ОСОБА_19 вийти з автомобіля для спілкування. Коли ОСОБА_19 відчинив дверки автомобіля, він (ОСОБА_13) взяв його за руку і витягнув з автомобіля, при цьому той почав кричати та намагався втекти.

Він (ОСОБА_13) разом з ОСОБА_16 на прізвисько "Кабан" схопили його за руки та підвели до автомобіля "Хюндай - Туксон ". При цьому пояснювали, що його ніхто не буде чіпати. однак ОСОБА_19 розпочав впиратись і вони його силоміць посадили на заднє сидіння автомобіля, куди самі також сіли.

В послідуючому всі разом виїхали на автодорогу Київ - ОСОБА_20 і продовжили рух в напрямку м. Одеса та проїхавши декілька кілометрів з"їхали на узбіччя і заїхали в ліс, хто запропонував їхати до лісу не пам'ятає. В лісі спілкувались з ОСОБА_19 і цікавились коли він поверне борги, які мав перед ним та ОСОБА_14, на що ОСОБА_19 нічого не відповідав, лише стверджував, що він усі борги віддасть.

Щоб ОСОБА_19 не втік, ОСОБА_16, зв'язав його мотузкою, яку дістав з автомобіля. При цьому ОСОБА_19 сказали, що якщо він буде вести себе спокійно, все буде гаразд.

В ході розмови з ОСОБА_19 ОСОБА_15 декілька разів вдарив його рукою по обличчю, він (ОСОБА_13) також декілька разів ударив ОСОБА_19 рукою по нижніх кінцівках та двічі вдарив ногою в область грудної клітки та по обличчю.

Коли настала темна пора доби, всі разом сіли до автомобіля, ОСОБА_19 посадили до багажного відділення автомобіля і відразу поїхали до м. Біла Церква.

Він (ОСОБА_13) запропонував їхати до нього додому, на що всі погодились. Приїхавши до буд. 40 по 3-му Стаханівському провулку, разом з ОСОБА_16 провели ОСОБА_19 до будинку, де у веранді, відразу при вході він (ОСОБА_13) відчинив кришку погрібника та сказав ОСОБА_19, щоб той спускався, що той і зробив, а він відразу зачинив кришку.

Після цього, ОСОБА_16 вийшов з будинку і разом з ОСОБА_14 кудись поїхали, їх більше не бачив.

Через декілька хвилин до будинку зайшов ОСОБА_15 і вони разом випили по 100-150 грам горілки та лягли відпочивати. Після цього він(ОСОБА_13) особисто спускався до погрібника, щоб перевірити чи все гаразд з ОСОБА_19, при цьому один раз вдарив його в область грудної клітки.

Наступного дня вранці разом з ОСОБА_15 продовжували вживати горілку. Потім останній пішов, а він подзвонив ОСОБА_17 на прізвисько "Маршалок", щоб той приїхав, т.я. хотів з ним продовжити вживання горілки. Також відкрив погрібник і ,,Пенза" піднявся з погрібника, він дав йому попити води, а потім ОСОБА_19 знову спустився до погрібника, при цьому його ніхто не бачив.

Близько 15 год. ОСОБА_17 приїхав до нього, вони випили по 100 грам горілки, після чого той поїхав по своїм справам, а він (ОСОБА_13) залишився вдома.

Близько 17 год. сам поїхав до ОСОБА_17, а о 18 год. по телефону попросив ОСОБА_18, який мав автомобіль та «таксував», забрати його разом з ОСОБА_17. ОСОБА_18 приїхав на автомобілі "Чері - Кімо". Він (ОСОБА_13) попросив поїхати додому до ОСОБА_21 та забрати її, а потім вони разом поїхали до нього - на 3-ій Стаханівський провулок.

В розмові повідомив ОСОБА_18, що ОСОБА_19 знаходиться у нього дома, а також попросив відвезти його разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_19 до м. Рокитне на базу відпочинку, щоб ОСОБА_19 міг там залікувати тілесні ушкодження.

Біля будинку вийшов і пішов в будинок, а ОСОБА_18 разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_21 залишились в автомобілі. В будинку, відчинивши кришку погрібника сказав ОСОБА_19 вилазити, що той і зробив. Потім пішов з ним до автомобіля, де ОСОБА_19 сів на заднє сидіння з правої сторони, ОСОБА_13 з лівої сторони від нього, далі біля лівих дверей -ОСОБА_21. ОСОБА_17 сидів на передньому пасажирському сидінні.

Поїхали в напрямку виїзду з м. Біла Церква через Таращанський масив та с. Шкарівка в напрямку м. Рокитне. По дорозі ОСОБА_21 розпочав під час руху відчиняти дверки автомобіля і намагався вийти з автомобіля. Він (ОСОБА_13) декілька разів - близько 5, ліктем правої руки вдарив ОСОБА_21 по обличчю, щоб заспокоїти його. В подальшому сказав ОСОБА_18, щоб він зупинив автомобіль на узбіччі, при цьому помітив, що ОСОБА_18 вже з"їхав з основної дороги на польову та зупиняється.

Коли автомобіль повністю зупинився, він (ОСОБА_13) вийшов з автомобіля з лівої сторони, обійшов його та витягнув ОСОБА_19 з автомобіля, від чого той присів на землю, поряд з автомобілем, а він ногою штовхнув його в ліве плече, від чого ОСОБА_19 впав на землю.

Потім правою ногою двічі вдарив ОСОБА_19, один раз - в область грудної клітки зліва, та ще один раз - по голові. В цей час помітив, що ОСОБА_19 погано, тобто той задихається і відразу перевернув його на правий бік, але це ніяк не допомагало. Потім перевернув потерпілого на спину і розпочав робити йому непрямий масаж: серця, але це також не допомогло.

В цей час до них підійшла ОСОБА_21, яка перевірила пульс у ОСОБА_21 і повідомила, що він ледве відчутний. Хтось із хлопців сказав, що ОСОБА_21 мабуть помер.

Він (ОСОБА_13) запропонував поїхати в с. Богатирка Ставищанського району, щоб заховати труп ОСОБА_19, сказав, щоб йому допомогли завантажити тіло ОСОБА_22 до автомобіля і ОСОБА_17 допоміг йому завантажити тіло на заднє сидіння з правої сторони автомобіля.

Всі разом сіли до автомобіля і він сказав, що потрібно їхати через с. Озірне, де вказав ОСОБА_18 їхати прямо, не звертаючи. Близько 23 год. вказав, де необхідно зупинитись, пояснив, що піде до батьків, щоб попросити лопату та гроші на пальне. Прийшовши до батьків - ОСОБА_23 та ОСОБА_24, попросив у матері лопату, пояснивши, що приїхав на автомобілі, який застряг неподалік, а також попросив 50 грн.

В ході розмови з матір'ю виникла суперечка, вона йому нічого не дала і він повернувся до автомобіля та запропонував поїхати до ставу в с. Богатирка та вказав куди необхідно їхати. Там вирішив їхати до іншого ставу, розташованого між с. Богатирка та с. Іванівка. ОСОБА_18 зупинив автомобіль на проїжджій частині дороги. Він (ОСОБА_24) разом з ОСОБА_17 витягнули за руки тіло ОСОБА_19 з салону та потягнули до водоймища. Т.я. узбіччя дороги з проїжджою частину розділене металевим колесо відбійником, протягнули тіло під колесо відбійником і потягли до металевої дамби.

В цей час ОСОБА_21 та ОСОБА_18 знаходились поряд з автомобілем.

Намагаючись потопити тіло, яке не тонуло, попросив запасне колесо і ОСОБА_18 передав його. Потім ОСОБА_17 за допомогою мотузки прив'язав колесо до ніг трупа ОСОБА_22 і ОСОБА_24 штовхнув тіло у воду. Однак тіло з колесом не тонуло. Тоді він( ОСОБА_24) заліз у воду, підтягнув тіло до берега, покликав ОСОБА_18, який ножем, який він (ОСОБА_24) йому передав через ОСОБА_17, зробив отвори в шині колеса. Коли тіло потонуло, всі відразу поїхали в напрямку м. Біла Церква.

Аналогічні покази ОСОБА_13 давав і під час досудового слідства (т. 6 а.с.21-27) та при відтворенні обстановки та обставин події, проведеного 22.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_13 (т.5 а.с.226-234)

При цьому ОСОБА_13 зазначив, що організовану злочинну групу не створював, ролі не розподіляв, до події ОСОБА_15 взагалі не знав, все відбулося спонтанно. З ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про позбавлення життя ОСОБА_19 не домовлялись. Він особисто наносив тілесні ушкодження ОСОБА_19, оскільки був обурений його поведінкою: останній не повертав борг, хоча отримав гроші від продажу квартири. В лісі насильницькі дії стосовно ОСОБА_19, які зафіксовані на відео, здійснював з метою налякати ОСОБА_19

Підсудний ОСОБА_14 вину також визнав частково, показав, що відбуваючи покарання в Березанській ВК познайомився з ОСОБА_19 Останній після звільнення з місць позбавлення волі відразу зателефонував йому, вони зустрілися в кафе "Варенична" по вул. О.Гончара, де дав ОСОБА_19 трохи грошей. З тих пір час від часу зустрічалися, він допомагав ОСОБА_19

ОСОБА_19 мав знайомого ОСОБА_13, на прізвисько "Джудік", який також був раніше судимим і з яким вони товаришували.

ОСОБА_19 також познайомив його з ОСОБА_16, який мав у власності автомобіль "Туксон" і «таксував». ОСОБА_15 на прізвисько "Кабан" знав протягом року, з ним познайомився через спільних знайомих.

Одного дня ОСОБА_19 перебував у нього дома в гостях, і він (ОСОБА_14) сказав що йому потрібні гроші у сумі 6 тис. дол. ОСОБА_22 повідомив, що має на меті найближчим часом продати квартиру в буд. 119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Біла Церква, і після продажу позичить йому необхідну суму.

Він підказав ОСОБА_19 в яке агентство можна звернутися, де майже відразу підшукали клієнта та заплатили завдаток - 1тис. доларів США. Решту - 20 тис. доларів США пообіцяли віддати після оформлення угоди.

Приблизно 20 вересня 2010 р. ОСОБА_19 заключив договір про продаж своєї квартири в державній нотаріальній конторі по вул. Банковій в м. Біла Церква та отримав 20 тис. доларів США. При укладанні договору був присутнім племінник ОСОБА_19, якому квартира належала документально.

Він (ОСОБА_14) з ОСОБА_16 також приїхали до вказаної контори, оскільки мав намір отримати від ОСОБА_19 обіцяні 6 тис. доларів. ОСОБА_22 вийшовши з контори, підійшов до нього і сказав, що зараз дасть обіцяну суму грошей, однак потім втік, сівши до якогось автомобіля. Він неодноразово телефонував ОСОБА_19, який кожного разу відповідав, що передасть гроші, однак щоразу обдурював. Він шукав ОСОБА_19 та ніде не зміг його знайти.

Крім того, в серпні 2010 р. до нього (ОСОБА_14) звернувся ОСОБА_16, який попросив допомогти у вирішенні питання повернення мобільного телефону своєї сестри ОСОБА_23, яким ніби-то користувався ОСОБА_19. ОСОБА_16 просив допомогти розшукати ОСОБА_19 щоб повернути гроші власнику - ОСОБА_10, на що він (ОСОБА_14) погодився.

Разом з ОСОБА_16 на автомобілі "Хюндай туксон" почали їздити містом та шукати ОСОБА_19 в тих місцях, де він зазвичай відпочивав. Останній почав уникати зустрічей з ним, не відповідав на телефонні дзвінки. Це його (ОСОБА_14) обурило.

Оскільки ОСОБА_19 ховався від нього, то вирішив розібратися з ним з приводу того, що він його обманює, не даючи обіцяної суми - 6 тис. доларів.

27.09.2010 р. грав разом з ОСОБА_15 на гральних автоматах та відпочивали. Потім зателефонував ОСОБА_16 щоб той приїхав та забрав їх. По дорозі йому (ОСОБА_14) на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_13 та попросив забрати і його. В розмові за пропозицією останнього, всі разом вирішили поїхати на вул. Ротецьку, де на перехресті побачили автомобіль ВАЗ 2108 білого кольору. Там знаходився ОСОБА_19, з яким ОСОБА_13 почав зясовувати стосунки. Останній наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_19. Той пручався, намагався вирватися, почав голосно кричати.

Він (ОСОБА_14) та ОСОБА_15 намагалися розбороняти їх, а потім силоміць втрьох помістили ОСОБА_19 на заднє сидіння автомобіля, де за кермом сидів ОСОБА_16.

Всі разом поїхали на автошлях "Київ-Одеса", заїхали в глибину лісосмуги, де ОСОБА_16 вийняв зі свого автомобіля мотузку та зав'язав нею руки ОСОБА_19 за спиною.

Потім він (ОСОБА_14) з ОСОБА_16 залишили ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ОСОБА_19 в лісі, а самі поїхали до міста, купили продукти харчування та горілку.

Повернувшись до лісу, розпивали спиртне і оскільки кожен з них був злий на ОСОБА_19, тому били його по різним частинам тіла, в основному - по тулубу. Кожен наніс ОСОБА_19 по декілька ударів. Потім ОСОБА_16 на думку спало знімати ОСОБА_19 на камеру телефону, оскільки він хотів зафіксувати визнання ОСОБА_19 вбивства чоловіка сестри. ОСОБА_22 на то час вже був побитий. Потім ОСОБА_19 помістили до автомобіля та всі поїхали у м. Біла Церква.

Він (ОСОБА_14) заснув та прокинувся в порожньому автомобілі біля приватних будинків в м. Білій Церкві, після чого пішов звідти. Більше нікого не бачив і про подальший розвиток події нічого не знає. ОСОБА_25 яких обставин сталося вбивство ОСОБА_22 не знає.

Аналогічні покази ОСОБА_14 давав і під час досудового слідства (т.4 а.с.35, т.7 а.с. 101-102) та при відтворенні обстановки та обставин події, проведеного 02.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_14 ( т.4 а.с.22-24)

Підсудний ОСОБА_16 вину також визнав частково і показав, що з ОСОБА_19 - на прізвисько "Пенза" його познайомив співмешканець сестри - ОСОБА_10, за 3 місяці до події, коли потерпілий вийшов з місць позбавлення волі. ОСОБА_19 за місяць до події познайомив його з ОСОБА_14 ОСОБА_13 знає через ОСОБА_19, але відносин з ним не підтримував.

На початку вересня 2010 р. ОСОБА_14 домовився про зустріч, повідомив, що шукає ОСОБА_19, який був винен гроші. Тривалий час не могли його знайти. ОСОБА_14 говорив, що ОСОБА_19 повинен продати свою квартиру та віддати свої борги.

23.09.2010 р. при зустрічі з ОСОБА_14 і ОСОБА_19, останній дійсно їм повідомив, що 24.09.2010 р. продає квартиру і поверне гроші.

24.09.2010 р. близько 18 год. вони зустрілися з ОСОБА_19 та його племінником біля нотаріальної контори, куди також приїхали покупці. ОСОБА_22 оформив продаж квартири, але гроші не повернув, сів в автомобіль ВАЗ 2109 білого кольору та поїхав з місця. У вказаному автомобілі були працівники міліції на ім'я ОСОБА_26 та ОСОБА_16.

27.09.2010 р. до нього зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що має інформацію, де перебуває ОСОБА_19. Він виїхав на автомобілі і забрав ОСОБА_14 та його знайомого - ОСОБА_15

По дорозі ОСОБА_14 сказав, що потрібно заїхати за ОСОБА_13, який покаже де може бути ОСОБА_19. ОСОБА_13 забрали на вул. Фадєєва та почали спільно шукали ОСОБА_19.

Близько 15 год. заїхали на вул. Ротецьку, де побачили автомобіль ВАЗ 2108 білого кольору. Він (ОСОБА_16) автомобілем перекрив дорогу цьому автомобілю і ОСОБА_14, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 попросили вийти ОСОБА_19 з автомобіля.

В автомобілі, де був ОСОБА_19, знаходився чоловік та жінка. ОСОБА_22 з автомобіля виходити відмовився, а жінка та чоловік вийшли та пішли.

ОСОБА_14 сказав йому (ОСОБА_16), що він може їхати. Він розвернувся та поїхав з місця події. Однак через 10 хв. до нього зателефонував ОСОБА_14 та попросив повернутися, а тому він приїхав назад. Побачив, що ОСОБА_19 за обидві руки тримали ОСОБА_13 та ОСОБА_15, ОСОБА_14 стояв поруч біля них. У ОСОБА_19 була розбита нижня губа.

ОСОБА_13 та ОСОБА_15 почали тягнути ОСОБА_19 до його (ОСОБА_16) автомобіля, Потерпілий чинив опір, кричав "ОСОБА_24 запишіть номера автомобіля , викличте міліцію".

ОСОБА_22 силоміць посадили до його автомобіля. ОСОБА_14 сів спереду, позаду - з лівого боку - ОСОБА_13, посередині - ОСОБА_19, далі ОСОБА_15.

Всі разом поїхали з м. Біля Церква по трасі "Київ - ОСОБА_20" та заїхали в ліс, де всі вийшли з автомобіля. Він (ОСОБА_16) зв'язав руки ОСОБА_19 мотузкою, за спиною, щоб той не втік.

Близько 17 год. разом з ОСОБА_14 поїхали в місто купити горілки та продуктів, і близько 18 год. 30 хв. повернулися. Він (ОСОБА_16) та ОСОБА_19 горілку не пили.

ОСОБА_14 питав у ОСОБА_19, чому він так поступив, на що ОСОБА_19 повідомив, що гроші знаходяться на збереженні у працівників міліції.

Потім ОСОБА_15 та ОСОБА_13 почали бити ОСОБА_19 по різним частинам тіла. Коли на вулиці було темно, підігнав свій автомобіль та включив світло фар, щоб було видно потерпілого. При цьому він (ОСОБА_16) також запитав у ОСОБА_19, як той вбив його зятя ОСОБА_10. Спочатку ОСОБА_19 заперечував вказане, пізніше коли ОСОБА_13 почав бити ОСОБА_19 ногами та руками по різним частинам тіла та по голові, той зізнався у скоєному.

Він (ОСОБА_16) почав записувати свідчення ОСОБА_19 на свій телефон марки "Нокія" для того щоб потім передати запис працівникам міліції, при цьому підказував ОСОБА_19, що потрібно говорити, вимагав, щоб він зізнався у вбивстві ОСОБА_27. ОСОБА_19 під тиском сказав, що він убив ОСОБА_10, нанісши йому два удари молотком в голову і викинувши його з вікна між другим та третім поверхами свого будинку. Також сказав, що заплатив працівникам міліції 12000 доларів США, щоб відкупитися від їх переслідування, а саме ОСОБА_26, ОСОБА_16 та ОСОБА_4.

Після цього близько 23 год. вирішили повертатися у місто, ОСОБА_19 самостійно заліз та сів в багажник автомобіля, т.я. був брудний. По дорозі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 заснули.

ОСОБА_13 сказав їхати до нього додому, щоб закинути ОСОБА_19 в підвал його будинку. Коли прибули, ОСОБА_19 самостійно по драбині спустився до підвалу, ОСОБА_13 закрив двері підвалу, а перед цим - він (ОСОБА_16) з ОСОБА_13 витягнули драбину, щоб ОСОБА_19 не виліз та не втік.

Потім він (ОСОБА_16) розбудив ОСОБА_15 та ОСОБА_14, які спали в автомобілі. ОСОБА_15 вийшов та залишився з ОСОБА_13, а він з ОСОБА_14 поїхали по домівкам. Що відбувалося далі йому не відомо.

Аналогічні покази ОСОБА_16 давав і під час досудового слідства (т.5 а.с.47-48, т.7 а.с. 14-16) та при відтворенні обстановки та обставин події, проведеного 02.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_16 ( т.5 а.с.8-9)

Підсудний ОСОБА_15 вину також визнав частково і ствердив, що 27.09.2010 р. в залі гральних автоматів зустрівся з ОСОБА_14 та ОСОБА_16, якого раніше не знав і бачив вперше.

ОСОБА_16 просив ОСОБА_14, щоб той поїхав з ним забрати якісь гроші. ОСОБА_14 погодився, а він (ОСОБА_15) поїхав «за компанію». Вийшовши на вулицю, побачив автомобіль "Хюндай- туксон", до якого втрьох сіли, за кермом був ОСОБА_28

Поїхали у напрямку вул. Фадєєва, де забрали ще одного знайомого ОСОБА_14 - ОСОБА_13, на прізвисько «Джудік». По вказівці останнього приїхали до перехрестя вул. Ротецької, де стояв автомобіль ВАЗ 2108 білого кольору, в якому сидів незнайомий чоловік.

Вони вийшли з автомобіля ОСОБА_28 та підійшли до цього автомобіля. ОСОБА_14, ОСОБА_28 та ОСОБА_13 почали про щось говорити з чоловіком,, як тепер знає - ОСОБА_19, який сидів на передньому пасажирському сидінні, і якого називали " Пенза".

Потім між чоловіками виникла бійка в ході якої вони стали наносити удари один одному по різним частинам тіла, Джудік розбив губу ОСОБА_19. Потім до них приєдналися ОСОБА_14 та ОСОБА_28, які також наносили удари по різним частинам тіла ОСОБА_22.

Він (ОСОБА_15) лише розтягував їх, удари нікому не наносив. Потім ОСОБА_19 силоміць помістили до машини, де почали розмовляти з ним про якісь борги. Потерпілий запевняв, що віддасть гроші і почав вказувати різні напрямки, куди треба їхати.

Поїздивши деякий час по місту та зрозумівши, що ОСОБА_19 їх дурить хтось (чи ОСОБА_14 чи ОСОБА_13) запропонували вивезти ОСОБА_19 за місто. Вони поїхали автошляхом " Київ-Одеса" та звернули в лісосмугу, де ОСОБА_28 зупинив автомобіль, мотузкою зав'язав руки ОСОБА_19 за спиною.

Потім ОСОБА_14 з ОСОБА_28 поїхали до міста купити продуктів харчування та горілки.

В подальшому, в лісі ОСОБА_19 били по різним частинам тіла в основному по тулубу. Кожен з присутніх наніс тому по декілька ударів. ОСОБА_28 на думку спало знімати ОСОБА_19 на камеру в телефоні, що там відбувалося не дивився, оскільки стояв осторонь.

Коли стемніло, помістили ОСОБА_19 до автомобіля ОСОБА_28 та всі поїхали у м. Біла Церква. Він(ОСОБА_15) заснув і прокинувся біля якогось приватного будинку та разом з ОСОБА_13 зайшов в будинок. Останній сказав йому, що ОСОБА_19 знаходиться в підвальному приміщенні будинку, але хто помістив туди його - не знає. В будинку насильства стосовно ОСОБА_19 він(ОСОБА_15) не застосовував. Оскільки був дуже пяний, залишився ночувати у ОСОБА_13, а наступного дня, поснідавши, пішов у своїх справах.

Більше нікого не бачив і обставин убивства ОСОБА_19 не знає.

Підсудний ОСОБА_15 ствердив, що до 27.09.2010 р. ні ОСОБА_19 ні ОСОБА_13 не знав, тому учасником організованої останнім злочинної групи бути не міг, у нього особисто до ОСОБА_19 не було ніяких претензій.

Аналогічні покази підсудний ОСОБА_15 давав під час досудового слідства (т. 5 а.с.111), які в подальшому змінював, заперечуючи свою участь у вчиненні інкримінованих йому дій (т.7 а.с.30-33) Однак саме вищенаведені покази суд рахує такими, що відповідають дійсності, оскільки вони узгоджуються з показами інших підсудних та матеріалами справи.

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного 02.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_15, останній показав та розповів про обставини вчиненого злочину. (т.5 а.с.84-85)

Підсдуний ОСОБА_18 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав і ствердив, що у користуванні мав автомобіль НОМЕР_3 синього кольору, зареєстрований на його дружину ОСОБА_29

Був наглядно знайомим з ОСОБА_13, його співмешканкою на ім'я ОСОБА_29, та з ОСОБА_17 на прізвисько "Маршалок", яким надавав послуги як «таксист».

13 чи 14 вересня 2010 р. в м. Біла Церква на вул. Толстого випадково зустрівся з ОСОБА_13 та Лерою, під час розмови обмінялись номерами телефонів, при цьому ОСОБА_13 попросив відвезти його з ОСОБА_29 на автомобілі "Чері - Кімо" в декілька місць в м. Біла Церква. Він погодився. ОСОБА_13 також познайомив його з чоловіком на ім'я ОСОБА_19 на прізвисько "Пенза".

"Пенза" також попросив його (ОСОБА_29) повозити автомобілем по місту декілька днів, за винагороду в сумі 2000 грн. Він погодився, при цьому з ОСОБА_19 обмінялись номерами телефонів.

В подальшому, у вересні 2010 р. близько 17 год. разом з ОСОБА_13 та Лерою їздили до нотаріальної контори на вул. Гординського в м. Біла Церква, де на той час знаходився ОСОБА_19 - "Пенза". Також там бачив ОСОБА_16, який був на автомобілі "Хюндай - Туксон", з якимось незнайомими особами.

ОСОБА_19 пішов до нотаріальної контори, а ОСОБА_13 та Лера залишились в його автомобілі, чекати його. Близько 19 год. "Пенза" вийшов з нотаріальної контори, сів в інший автомобіль ВАЗ-21099 і поїхав в невідомому напрямку. Він разом з ОСОБА_13 та Лерою також поїхали, при цьому ОСОБА_13 був невдоволений, говорив що ОСОБА_19 не повернув йому борг і втік.

28.09.2010 р. близько 18 год. до нього зателефонував ОСОБА_13 і попросив приїхати до нього - на провул. Стаханівський. Він погодився і близько 18 год. 30 хв. приїхав за вказаною адресою, зателефонував ОСОБА_13 на мобільний телефон і той відразу вийшов з будинку разом з ОСОБА_17 - "Маршалком" і сіли до нього в автомобіль.

ОСОБА_13 сказав, що потрібно поїхати забрати ОСОБА_29. В розмові також повідомив, що ОСОБА_19 знаходиться в нього дома, а також попросив відвезти його разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_19 до смт. Рокитне на базу відпочинку, щоб ОСОБА_19 міг там залікувати тілесні ушкодження. При цьому про тілесні ушкодження ОСОБА_19 та обставини їх отримання ОСОБА_13 нічого не пояснював.

Повернувшись на провул. Стаханівський, ОСОБА_13 вийшов з автомобіля і пішов до будинку, ОСОБА_29 також вийшла з автомобіля і пішла далі по вулиці, щоб її не помітила дружина ОСОБА_13, а він разом з "Маршалком" залишились в автомобілі. Через декілька хвилин ОСОБА_13 прийшов разом з ОСОБА_19, який сів до його автомобіля на заднє сидіння, ОСОБА_13 сів поряд з ним і сказав їхати. Через 100-150 м. далі по вулиці, ОСОБА_29 також сіла до автомобіля з лівої сторони на заднє сидіння. ОСОБА_13 сидів посередині. Вони поїхали в напрямку смт. Рокитне.

Коли виїхали за м. Біла Церква, ОСОБА_13 під час словесної суперечки розпочав руками бити ОСОБА_19 по різних частинах тіла, куди саме - не бачив, т.я. був за кермом, при цьому ОСОБА_13 запитував ОСОБА_19, навіщо він його обманув, ОСОБА_19 відповідав, що не обманював і просив, щоб його не били. Однак ОСОБА_13 продовжував бити ОСОБА_19 і у того розпочала йти кров.

Він (ОСОБА_29) вирішив зупинити автомобіль, при цьому виїхавши за межі с. Шкарівка, звернув з автодороги на дорогу до асфальтного заводу, де проїхавши близько 300 м., зупинився.

ОСОБА_13 вийшов з автомобіля, обійшов його та відчинив праву задню дверку, витягнув ОСОБА_19 з автомобіля. Останній упав на землю, а ОСОБА_13 почав наносити йому удари ногами по різних частинах тіла.

Він (ОСОБА_29) вимкнув запалення автомобіля і також вийшов з автомобіля, ОСОБА_29 та "Маршалок" знаходились поряд, біля передньої правої частини автомобіля.

Помітивши, що ОСОБА_19 лежить на землі без свідомості і не рухається та не чинить опору, ОСОБА_17 та Лера розпочала шукати на його шиї та руці пульс, а потім повідомили, що ОСОБА_19 мертвий. Він (ОСОБА_29) зрозумів, що щойно ОСОБА_13 вбив ОСОБА_19 і дуже злякався.

ОСОБА_13 сказав, що знає, де можна позбутись тіла потерпілого і наказав їхати в напрямку с. Гостра Могила через с. Озірне. В подальшому ОСОБА_13 разом з ОСОБА_17 витягнули тіло ОСОБА_19 з салону і потягнули до водоймища, до металевої дамби.

Він (ОСОБА_29) з ОСОБА_21 знаходились поряд з автомобілем, а через деякий час ОСОБА_13 сказав йому дістати запасне колесо до автомобіля, що він і зробив.

Потім до нього підійшов ОСОБА_17 і забрав колесо. Він розпочав складати речі до багажника автомобіля, а що робили ОСОБА_17 та ОСОБА_13 не бачив. Через деякий час його покликав ОСОБА_13, і підійшовши до металевої дамби, помітив, що останній знаходиться в воді і тримає колесо, прив'язане мотузкою до нижніх кінцівок тіла ОСОБА_19.

ОСОБА_13 сказав, щоб він (ОСОБА_29) роздягнувся і зайшов у воду та допоміг йому. Він, боячись ОСОБА_13, роздягнувся, зайшовши у воду по груди, при цьому ОСОБА_17 передав йому ножа і сказав, щоб він прорізав шину колеса, щоб можна було його потопити. ОСОБА_13 підтягнув тіло потерпілого з колесом ближче до нього і він ножем зробив, декілька прорізів у шині колеса і після цього колесо з тілом ОСОБА_19 розпочало тонути.

Підсудний ОСОБА_18 категорично заперечив наявність умислу на позбавлення життя ОСОБА_19, зазначивши, що у нього з потерпілим не було ніяких стосунків, відносно останнього будь-яких насильницьких дій не вчиняв. Дії ОСОБА_13 відносно ОСОБА_19 для нього (ОСОБА_18) були несподіваними, тому усвідомивши , що ОСОБА_19 помер, він (ОСОБА_18) перебував у шоковому стані, розгубився і боячись розправи з боку ОСОБА_13, допоміг позбутися тіла потерпілого.

Аналогічні покази ОСОБА_18 дав і під час досудового слідства (т. 4 а.с.195-200)

та під час відтворення обстановки та обставин події, проведеного 03.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_18О .(т.4 а.с.151-163)

Підсудний ОСОБА_18 визнав факт вчинення заздалегідь необіцяного приховування особливо тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_13, просив кваліфікувати його дії за ст. 396 ч.1 КК України та застосувати стосовно нього ОСОБА_30 України «Про амністію» від 28.07.2011 р.

Підсудний ОСОБА_17 вину у вчиненні інкримінованого злочину також не визнав і ствердив, що з ОСОБА_19 в. на прізвисько "Пенза" познайомився близько місяця тому, коли той перебував з ОСОБА_13 біля магазину «Сільпо», однак будь-яких відносин з ним не підтримував.

28.09.2010 р. близько 13-14 год. до нього на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_13 на прізвисько "Джудік", та попросив під'їхати до нього додому, на провул. Стаханівський.

Близько 14-15 год. приїхав і на подвір'ї останнього побачив «Джудіка» та чоловіка повної тіло будови, якого ОСОБА_13 називав "Кабан", кий пішов з двору. З останнім був не знайомий і бачив його вперше.

ОСОБА_13 сказав, що зараз приведе "Пензу", якого тримає в підвалі в будинку, завів того до приміщення ванни та почав бити руками по обличчю та ногами по тулубу.

ОСОБА_25 слів ОСОБА_13 зрозумів, що "Пенза" йому заборгував гроші. Потім «Джудік» знову завів "Пензу" в підвал та попросив дружину ОСОБА_31, щоб вона пішла в магазин та придбала пляшку горілки. Вони почали вживати горілку.

Близько 19 год. до будинку приїхав ОСОБА_18, з яким вони втрьох поїхали до ОСОБА_29 та повернулися разом з нею до вказаного будинку, де ОСОБА_13 пішов в будинок, повернувся разом із "Пензою", якого посадив в автомобіль на задньому сидінні між ОСОБА_29 та ним. ОСОБА_13 запропонував йому поїхати разом з ними в смт. Рокитне на базу відпочинку. Він (ОСОБА_17) був в стані спяніння і погодився покататися.

Вони поїхали через Таращанський масив м. Біла Церква та с. Шкарівка в напрямку м. Рокитне.

По дорозі ОСОБА_13 почав сваритися з ОСОБА_19 та руками бити ОСОБА_19 по різних частинах тіла, куди саме - не бачив, так як був на передньому пасажирському сидінні, при цьому ОСОБА_13 говорив ОСОБА_19, навіщо він його обманув. Потерпілий відповідав, що його не обманював і просив, щоб його не били.

Коли у ОСОБА_19 розпочала йти кров, ОСОБА_18 відразу почав зупиняти свій автомобіль, звернув з автодороги, проїхав незначну відстань та зупинився.

ОСОБА_13 вийшов з автомобіля, обійшов його, відчинив праву задню дверку та взявши ОСОБА_19, який майже був непритомний, за праву руку, витягнув з автомобіля. ОСОБА_22 упав на землю і ОСОБА_13 почав наносити йому удари ногами по різних частинах тіла.

Він (ОСОБА_17) вийшов з автомобіля та підійшов ОСОБА_13 та ОСОБА_22, який лежав на землі на лівій частині тіла, ОСОБА_13 продовжував наносити йому удари по різних частинах тіла, при цьому наніс два удари по тулубу та один удар по голові.

ОСОБА_18 також підійшов до них сказав, що "Пенза" лежить без свідомості. Тоді всі помітили, що ОСОБА_19 не рухається та не чинить опору, ОСОБА_29 розпочала шукати на шиї та руці ОСОБА_19 пульс, а потім повідомила, що ОСОБА_19 мертвий.

ОСОБА_13 сказав, що знає, де можна позбутись тіла потерпілого, а ОСОБА_18 сказав їхати в напрямку с. Гостра Могила через с. Озірне, що той і зробив.

ОСОБА_13 разом з ним (ОСОБА_17) витягнули тіло ОСОБА_19 з салону і потягнули до водоймища, до металевої дамби. В цей час ОСОБА_29 та ОСОБА_18 знаходились поряд з автомобілем.

ОСОБА_13 намагався втопити тіло, потім сказав йому, щоб ОСОБА_18 дістав запасне колесо до автомобіля. Він сказав про це останньому і приніс колесо ОСОБА_13.

Той зайшов у воду і тримав колесо, прив'язане мотузкою до нижніх кінцівок тіла ОСОБА_22, при цьому також сказав, щоб ОСОБА_18 роздягався, зайшов у воду та допоміг йому. ОСОБА_18 роздягнувся, зайшовши у воду по груди, він (ОСОБА_17) передав йому ножа і той прорізав шину колеса, щоб можна було його потопити.

Аналогічні покази ОСОБА_17 дав і під час досудового слідства (т. 4 а.с.105-108) та при відтворенні обстановки та обставин події, проведеного 14.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_17, останній показав та розповів про обставини вчиненого злочину.(т.4 а.с.76-77)

Підсудний ОСОБА_17 також категорично заперечив наявність умислу на позбавлення життя ОСОБА_19, зазначивши що ніяких претензій до останнього не мав, визнав факт вчинення заздалегідь необіцяного приховування особливо тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_13, просив кваліфікувати його дії за ст. 396 ч.1 КК України

ОСОБА_21, стосовно якої кримінальна справа закрита згідно Закону України «Про амністію» від 28.07.2011 р., ствердила суду, що на початку літа 2010 р. познайомилась з ОСОБА_13, з яким підтримувала близькі стосунки. Останній на час їхнього знайомства проживав зі своєю дружиною ОСОБА_31 за адресою: м. Біла Церква, 3-ій провулок Ставищанський, буд. 40.

Влітку через ОСОБА_13 познайомилась з ОСОБА_17 на прізвисько "Маршалок" та ОСОБА_18, який декілька разів підвозив їх на своєму автомобілі.

Наприкінці літа 2010 р. самостійно познайомилась з ОСОБА_14

Працюючи барменом в літньому кафе на масиві Леваневського в м. Біла Церква, влітку по місцю своєї роботи познайомилась з ОСОБА_19 на прізвисько "Пенза", який в кафе приїздив разом з ОСОБА_16, з яким вона також познайомилась.

У вересні 2010 р. під час спільної зустрічі з ОСОБА_13 та ОСОБА_19, останній в розмові висловив намір продати свою квартиру. Причину продажу не вказував, однак говорив, що у продажу квартири йому допомагає ОСОБА_14, який знайшов агентство нерухомості, через яке можна швидше продати квартиру. ОСОБА_19 розповідав, що пообіцяв ОСОБА_14 грошову винагороду за його послуги, при цьому висловлював незадоволення стосовно суми грошей, які повинен був передати ОСОБА_14.

В цей період ОСОБА_19 звернувся до неї з проханням відвезти документи стосовно квартири в агентство нерухомості, на вул. «Фастівська», т.я. не бажав, щоб ОСОБА_14 його бачив в цьому агентстві. Вона особисто завезла ці документи в агентство і передала їх агенту на ім'я ОСОБА_25 - знайомому ОСОБА_14 Крім цього, ОСОБА_19 попросив ОСОБА_13 і її бути присутніми під час розрахунку біля Державної нотаріальної контори на вул. Банковій в м. Біла Церква, т.я. боявся за свої гроші, а вони повинні були його підстрахувати.

24.09.2010 р. близько 17 год. вона та ОСОБА_13, на автомобілі ОСОБА_18 приїхали до нотаріальної контори, як і вказав ОСОБА_19.

З ОСОБА_18 того дня зустрілись по дорозі випадково. Біля приміщення нотаріальної контори зустрілись з ОСОБА_19, стали його чекати, доки він оформляв продаж квартири.

Вона бачила, як до приміщення нотаріальної контори приїхав працівник міліції з відділу карного розшуку на автомобілі темно-синього кольору марки чи "Форд", чи "Опель", якого наглядно знала. Він підійшов до ОСОБА_19, про щось розмовляв з ним.

Через 20 хв. до нотаріальної контори під'їхав автомобіль марки ВАЗ-2109 білого кольору з працівниками міліції, які також підійшли до ОСОБА_19 і майже годину з ним розмовляли.

Близько 18 год. до нотаріальної контори приїхав ОСОБА_14 на автомобілі ОСОБА_16 Вона з ними не спілкувалась.

Після оформлення угоди, ОСОБА_19 підійшов до їхнього автомобіля, поруч з ним був працівник міліції, який приїхав перший і сказав, щоб вони їхали за автомобілем, в який він сяде. ОСОБА_19 сів автомобіль ВАЗ-2109 до працівників міліції і вони в автомобілі ОСОБА_18 стали слідом за ним рухатися.

ОСОБА_14 в цей час десь відійшов і не бачив, куди всі поїхали, став телефонувати їй і кричати, що вони вивозять від нього ОСОБА_19 з його грошима, обійшовши його (ОСОБА_14).

Вони по дорозі по телефону домовилися з ОСОБА_19 про зустріч на вул. Фастівська біля літнього кафе. Оскільки туди приїхали і ОСОБА_14 з ОСОБА_16, працівники міліції і ОСОБА_19 поїхали.

Цього ж вечора вони зустрілись з ОСОБА_19 в районі вул. Піонерська в м. Біла Церква, де ОСОБА_19 обміняв 500 доларів США і в ході розмови ОСОБА_13 став питати у ОСОБА_19, коли той нарешті розрахується з ним за грошові борги. Тоді ОСОБА_19 кинув ОСОБА_13 500 грн. і кудись втік.

27.09.2010 р. близько 14 год. ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_14 і приїхав за ним, їй також пропонували їхати з ними, але вона відмовилась. ОСОБА_14 повідомив, що вони з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 на автомобілі останнього їдуть шукати ОСОБА_19, т.я. він хотів забрати у останнього гроші. Вона не розуміла, яке мав відношення до цієї справи ОСОБА_15

О 19 год. 30 хв. цього дня їй зателефонувала співмешканка ОСОБА_19 - Валентина і повідомила, що ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 сильно побили ОСОБА_19 і забрали його з собою.

Близько 22 год. вона додзвонилась до ОСОБА_13, який сказав, що вони знайшли ОСОБА_19, і вони всі були в лісі. що там робили - не повідомив.

Наступного дня близько 10-11 год. вона зателефонувала ОСОБА_13 і той повідомив, що перебуває у себе дома разом з ОСОБА_19 і ОСОБА_15.

Близько 20 год. їй зателефонував ОСОБА_13, потім приїхав на автомобілі ОСОБА_18 разом з ОСОБА_17. В розмові ОСОБА_13 їй повідомив, що ОСОБА_19 знаходиться у нього дома в підвалі. На запитання про його подальші наміри стосовно ОСОБА_19, ОСОБА_13 сказав, що планує вивезти ОСОБА_19 за місто для того, щоб той відійшов від побиття, планував їхати в смт. Рокитне до якихось знайомих. Також сказав їй взяти з собою необхідні речі, т.я. їхали на тривалий термін.

Дома вона взяла сумку зі своїми речами і сіла в автомобіль. Поїхали до дому до ОСОБА_13. Вона вийшла з автомобіля і чекала неподалік будинку, а приблизно через 15 хв. сіла на заднє сидіння автомобіля, де вже сидів ОСОБА_13, а поряд з ним - ОСОБА_19

ОСОБА_18 був за кермом, ОСОБА_17 сидів на передньому пасажирському сидінні. Побачила, що обличчя ОСОБА_19 припухле, зі слідами побиття. Він просив, щоб ОСОБА_13 його більше не бив.

Автомобілем рухались в напрямку с. Шкарівка. Руки ОСОБА_19 були заведені назад за спину. Коли виїхали за межі м. Біла Церква, ОСОБА_19 став здійснювати рухи, схожі на те, що він намагався звільнити свої руки заведені назад, а - звільнивши руки, намагався відчинити двері автомобіля зі своєї сторони та вистрибнути з автомобіля.

ОСОБА_13 говорив йому, щоб він не боявся, що вони його везуть лікуватися. Однак ОСОБА_19 не реагував на ці слова і тоді ОСОБА_13 став його бити руками в область грудної клітини з правої руки ліктем правої руки, а ОСОБА_19 став просити, щоб він його не бив.

ОСОБА_18 спрямував автомобіль на поле, з'їхав з проїжджої частини дороги та зупинився. ОСОБА_19 хрипів. ОСОБА_13 взяв ОСОБА_19 за руки, але сам не зміг витягнути його з автомобіля. ОСОБА_32 взяв за одну руку ОСОБА_19, а ОСОБА_13 за другу і вдвох витягнули його з салону автомобіля і поклали на землю обличчям до гори.

ОСОБА_19 став кашляти кров'ю. ОСОБА_13 з ОСОБА_32 перевернули його на правий бік, щоб він не захлинувся. В цей час, несподівано для всіх, ОСОБА_13 наніс ОСОБА_19 два удари ногою в голову. ОСОБА_19 перестав дихати і тоді вона перевірила пульс на його руці та шиї. Встановила, що ОСОБА_19 помер. ОСОБА_32 також перевірив і повідомив, що він мертвий.

Всі були розгублені.

ОСОБА_13. запропонував поїхати до його матері в село, щоб взяти лопату та закопати труп ОСОБА_19

В с. Богатирка Олександр пішов до батьків і повернувся через 15 хв. без лопати, сказав, що лопату йому не дали.

Потім через село поїхали до ставків. ОСОБА_33 для трупа ОСОБА_19 ніхто не знайшов, біля ставка ОСОБА_13 разом з ОСОБА_32 витягнули труп ОСОБА_19 з автомобіля та потягнули до дамби. Через деякий час ОСОБА_32 сказав, що труп ніяк не потоне, вирішили, що необхідно полізти у воду та випустити з колеса, що привязали до ніг трупа, повітря. ОСОБА_13 сказав, що полізе у воду він і ОСОБА_18, зайшов у воду перший, потім - ОСОБА_18. ОСОБА_13 потягнув труп до берега, а ОСОБА_18 чекав на нього, стоячи у воді, потім прорізав колесо та випустив повітря. Всі втрьох почекали поки труп потоне, повернулись і автомобілем поїхали в м. Біла Церква. ОСОБА_13 залишився у неї дома.

При цьому зазначила, що саме ці показі,які дала в суді, є найбільш правдивими.

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного 22.10.10 р. в присутності понятих за участю ОСОБА_21, остання показала та розповіла про обставини вчиненого злочину.(т.5 а.с.155-157)

Під час проведення досудового слідства у справі, підсудні ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 свої покази також підтвердили і під час проведення очних ставок:

= 04.10.10 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2 а.с.240-242)

= 04.10.10 р. між ОСОБА_14 та ОСОБА_16О.(т.2 а.с.243-245)

= 04.10.10 р. між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (т.2 а.с.246-248)

= 12.10.10 р. між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 (т.2 а.с.249-250)

= 21.10.10 р. між ОСОБА_21 та ОСОБА_13М.(т.2 а.с.251-252)

= 26.10.10 р. між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 (т.2 а.с.253-255)

= 25.11.10 р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_17 (т.2 а.с.256-257)

= 26.11.10 р. між ОСОБА_21 та ОСОБА_17 (т.2 а.с.258)

= 15.12.10 р. між ОСОБА_18 та ОСОБА_21 (т.2 а.с.259-260)

Не зважаючи га те, що підсудні у судовому засіданні повністю не визнали свою вину, суд рахує що їх вина доведена як їх показами, так і дослідженими в суді іншими доказами: показами потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Так потерпіла ОСОБА_34 ствердила суду, що ОСОБА_19 був її звідним братом. Їх мати ОСОБА_35 померла в 2003 р. і ОСОБА_19 в квартирі №44 по б-ру 50 р. Перемоги, 119 в м. Білій Церкві проживав сам. Він неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, вживав наркотичні засоби.

Останній раз він відбував покарання в Харківській ВК, звільнився в червні 2010 р. і став проживати у вказаній квартирі.

Після повернення з місць позбавлення волі, ОСОБА_19 став нервовим, постійно конфліктував, вирішив продати квартиру. Оскільки квартира була оформлена на її сина - ОСОБА_36, ОСОБА_19 наполягав, щоб вони продали квартиру і передали йому гроші, навіщо це йому потрібно було - не повідомляв, лише говорив, що йому в м. Біла Церква не жити, що його постійно переслідують працівники міліції та його товариші. Дійсно неодноразово бачила, як ОСОБА_19 на автомобілі додому привозив чоловік в окулярах на ім'я ОСОБА_15, як зараз знає - ОСОБА_16.

Вона спочатку категорично заперечувала проти продажу квартири, однак потім зрозуміла, що ОСОБА_19 дійсно необхідні гроші і дала свою згоду. Оформленням продажу квартири займалися товариші ОСОБА_19, зокрема ОСОБА_16, який в її присутності дивився документи на квартиру.

24.09.2010 р. ОСОБА_19 продав квартиру. Цього дня, вранці він приїзжав до неї додому разом з ОСОБА_16 на автомобілі останнього, забрав свою довідку про звільнення. Потім зателефонував та сказав, що укладає в нотаріальній конторі договір купівлі - продажу, дуже поспішав, сказав, що все вже готово для продажу, його чекають покупці та представники агентства нерухомості. З тих пір ОСОБА_19 їй не телефонував і його живим більше не бачила.

Свідок ОСОБА_36 ствердив суду, що ОСОБА_19 - його дядько, який проживав в м. Біла Церква, бул. 50 р. ПеремогиАДРЕСА_1, який на підставі договору дарування раніше оформив на нього цю квартиру.

В червні 2010 р. ОСОБА_19 звільнився з місць позбавлення волі і став вимагати продати квартиру, щоб отримати гроші і виїхати за межі м. Біла Церква, мати погодилась на продаж і домовилась з ОСОБА_19, що частину коштів від продажу квартири він віддасть їм.

Влітку почали збирати необхідні документи, фактично цим займався ОСОБА_19, який познайомив його (ОСОБА_36) зі своїм знайомим на ім'я ОСОБА_36, на прізвисько "Кача", який допомагав йому в цьому. Також ОСОБА_19 був знайомий з чоловіком на імя ОСОБА_16, який носив окуляри та керував автомобілем марки «Хюндай-туксон», світлого кольору д.н.з. НОМЕР_4. Працівник агентства нерухомості ОСОБА_37 займався пошуком покупців.

Через місяць дядько став досить емоційно реагувати на нього, кричав, нервував, що здавалось підозрілим.

Покупцем квартири була жінка - ОСОБА_38, яка в присутності ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_37 передала йму (ОСОБА_36) завдаток в розмірі 1 тис. доларів США, які він зразу ж віддав ОСОБА_19.

Одного дня, у вечірній час, йому на мобільний телефон зателефонував заст. нач. карного розшуку ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській обл. ОСОБА_40 і сказав, щоб він приїхав до нотаріальної контори на вул. Банкова, 5 в м. Біла Церква, де відбудеться розрахунок за квартиру, повідомив, що буде присутній як працівник міліції та буде охороняти ОСОБА_19, щоб його не забрали "Кача" та його товариші з грошима.

Оскільки ОСОБА_40 він раніше знав, тому у вказаний час приїхав до нотаріальної контори, де дійсно перебували покупці, ОСОБА_40, два співробітники ОСОБА_39 Там були також ОСОБА_36 "Кача", працівник агентства, юрист, ОСОБА_16 на своєму автомобілі.

У нотаріуса підписали всі документи. Покупці передали особисто йому гроші в сумі 19 тис. доларів США, які він віддав ОСОБА_19, з них - 5000 доларів США ОСОБА_19 йому (ОСОБА_36) повернув, а решту - 14000 доларів США забрав собі і з них розрахувався з ОСОБА_39 та ОСОБА_36 за їх послуги. Після цього дядько поїхав з працівниками міліції, а ОСОБА_40 супроводжував його (ОСОБА_36) додому на своєму автомобілі.

Свідок ОСОБА_37 ствердив суду, що працює в агентстві нерухомості "Наш Дім" за адресою м. Біла Церква, вул. Фастівська 2 кім.103.

На початку 2010 р. до нього підійшов наглядно знайомий ОСОБА_14 на прізвисько "Кача" і попросив допомоги у продажу квартири. Вони поїхали в район ДНС за адресою: бул. 50 р. Перемоги 119 кв. 44, де знаходився чоловік на імя ОСОБА_19, який представився господарем квартири та вказав ціну квартири - 22000 доларів США.

Через декілька днів ріелтор агентства знайшла покупця, а потім через декілька днів - в серпні 2010 р. оформили отримання ОСОБА_19 завдатку від покупця ОСОБА_38 у сумі 1 тис. доларів США. Під час укладання вказаного договору були присутні ОСОБА_36 та ОСОБА_14

Всі необхідні документи для оформлення угоди готував ОСОБА_41

Він (ОСОБА_37) був присутнім у нотаріуса під час укладання договору продажу на квартиру у державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_42 ОСОБА_31 також були присутні покупці, ОСОБА_36, ОСОБА_19, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_16 Останній приїхав на автомобілі марки "Хюндай Тюксон" сірого кольору.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 25.01.11 р., свідок ОСОБА_37 впізнав особу ОСОБА_19 як того, хто звертався до нього з питання продажу кв. №44 в буд. №119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Білій Церкві у вересні 2010 р.; (т.2 а.с.9).

Свідок ОСОБА_41 ствердив суду, що є приватним підприємцем та працює в агенстві нерухомості "Наш Дім".

В серпні 2010 р. надавав послуги по оформленню продажу кв. 44 в буд. 119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Біла Церква. Був присутній при складенні договору завдатку покупцем ОСОБА_38 продавцю ОСОБА_36 в сумі 1тис. доларів США При цьому також були присутні ОСОБА_19 та ОСОБА_14

Чи передавав ОСОБА_36 комусь отримані гроші - не знає. З ОСОБА_36 та з ОСОБА_19 зустрічався лише одного разу, а при отриманні довідки форми № 3 ОСОБА_19 був разом з ОСОБА_14

Під час укладання договору купівлі продажу на квартиру у нотаріальній конторі нотаріусом ОСОБА_42, були присутні покупці, ОСОБА_19 та ОСОБА_14 разом з чоловіком на ім'я ОСОБА_16, який був на автомобілі «Хюндай Туксон». Документи належним чином у нотаріуса в його присутності були оформлені і ОСОБА_36 отримав гроші в сумі 20 тис. доларів США. ОСОБА_25 послуги з ним розраховувався ОСОБА_19

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 17.01.11 р., свідок ОСОБА_41 впізнав особу ОСОБА_14 як того, хто був присутнім при оформленні ОСОБА_19 договору завдатку та купівлі-продажу кв. №44 в буд. №119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Білій Церкві у вересні 2010 р.; (т.2 а.с.118)

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 17.01.11 р. свідок ОСОБА_41 впізнав особу ОСОБА_19 як того, хто продавав кв. №44 в буд. №119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Білій Церкві у вересні 2010 р. ОСОБА_38; (т.2 а.с.119)

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 24.01.11 р., свідок ОСОБА_41 впізнав особу ОСОБА_16 як того, хто був присутнім при оформленні ОСОБА_19 купівлі-продажу кв. №44 в буд. №119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Білій Церкві у вересні 2010 р. (т.2 а.с.120)

Свідок ОСОБА_38 ствердила суду, що в серпні 2010 р. мала намір придбати квартиру в м. Біла Церква і з цього приводу зверталася в агентства нерухомості. Їй зателефонували з агентства ПП "Воронов Олексій Сергійович" АДРЕСА_2 та показали квартиру за адресою: бул. 50 р. Перемоги, 119, кв. 44, яка її влаштовувала і вона погодилася її купити.

31.08.2010 р. було укладено угоду про завдаток, згідно якої 1 тис. доларів США вона передала власнику ОСОБА_36, який відразу отримані гроші віддав ОСОБА_19, мотивуючи тим, що останній є справжнім власником квартири.

24.09.2010 р. їй зателефонував ОСОБА_41 та повідомив, що потрібно їхати укладати договір купівлі продаж квартири і вона приїхала на вул. Банкову, 5 в м. Біла Церква, до нотаріуса, де її чекали ОСОБА_41 та ОСОБА_19 Останній вів себе спокійно, телефонував ОСОБА_36, якого ще не було та просив його їхати швидше. У нотаріуса вона передала ОСОБА_36 20000 (двадцять тисяч) доларів США, про що він написав розписку. Більше нічого вказати не може.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 17.01.11 р., свідок ОСОБА_38 впізнала особу ОСОБА_19 як того, у кого вона придбала квартиру №44 в буд. №119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Білій Церкві у вересні 2010 р.; (т.2 а.с.114)

Свідок ОСОБА_42 - державний нотаріус 1-ї ОСОБА_39 міської державної нотарільної контори, ствердила суду факт засвідчення договору купівлі-продажу кв. 44 буд. 119 по бул. 50 р. Перемоги в . Білій Церкві. Ніяких конфліктів між сторонами не було.

Свідок ОСОБА_43 ствердила суду, що познайомилася з ОСОБА_19, який декілька разів приїздив до неї в гості, сказав, що працює в агентстві нерухомості "Довіра", однак про те, що раніше судимий і нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, нічого не повідомляв. У неї дома ОСОБА_19 не проживав, лише приїздив час від часу в гості, приносив продукти харчування, подарунки. В середині вересня ОСОБА_19 повідомив, що продав свою квартиру.

Вдень 27.09.2010 р. ОСОБА_19 приїхав до неї зі знайомим на імя ОСОБА_43, потім вони кудись поїхали. Приблизно через 30 хв., вона проходила біля каплички по вул. Комсомольській і побачила ОСОБА_43 та ОСОБА_43, які знаходилися в автомобілі та чекали, як пояснив ОСОБА_19, на якусь жінку, якій вони дали гроші - 3000 грн. та яка втекла з цими грошима. Що то була за жінка та чому ОСОБА_19 давав їй гроші, у нього не розпитувала.

Через незначний час сестра сказала, щоб вона вийшла на вулицю, оскільки там кричить ОСОБА_19. Там побачила, що на перехресті вул. Ротецької знаходиться автомобіль "Хюндай туксон" сірого кольору, який перегородив дорогу автомобілю, в якому був ОСОБА_19. Чоловік високого зросту, повної статури, якого називали «кабан» намагався витягнути силоміць ОСОБА_19, який сидів на передньому пасажирському сидінні, з автомобіля, при цьому наносив йому удари. ОСОБА_22 кричав до всіх присутніх, щоб вони викликали міліцію, однак чоловіки які приїхали на автомобілі "Хюндай туксон" не реагували.

Чоловік вимагав у ОСОБА_19 якісь гроші та наносив йому численні удари по голові та кінцівках. Окрім нього ОСОБА_19 бив і ОСОБА_13, який приходив до неї в гості додому з дівчиною на ім'я ОСОБА_19. «Кабан» та ОСОБА_13 сильно били ОСОБА_19, наносячи йому численні удари по обличчю та голові, ставили ОСОБА_19 між дверцями автомобіля та затискали дверцята.

ОСОБА_22 продовжував кричати, щоб викликали міліцію, а чоловік, який знаходився за кермом автомобіля середнього зросту в окулярах сказав всім присутнім, що якщо хтось викличе міліцію, він їх застрелить. Водій потім кудись поїхав, а через незначний час повернувся.

ОСОБА_44 з салону автомобіля, «кабан» та ОСОБА_13 повалили його на землю та почали його бити ногами по всьому тілі та голові, ударів було багато. ОСОБА_22 сильно кричав та благав його не чіпати. Потім до них приєднався ще один чоловік, який приїхав разом з ними на прізвисько «Кача» - невисокого зросту, з короткою зачіскою, в затемнених окулярах.

Чоловіки втрьох били ОСОБА_44 ногами по різним частинам тіла. Потім «Кабан» та ОСОБА_13 почали волокти ОСОБА_44 до автомобіля "Хюндай туксон" та посадили його на заднє сидіння. ОСОБА_22 був у свідомості, кричав запам'ятати номер автомобіля та викликати працівників міліції, при цьому благав чоловіків відпустити його, натомість пропонуючи їм гроші, однак вони не погодилися.

Автомобіль поїхав у напрямку вул. Челюскіна. Більше з того часу ОСОБА_44 не бачила.

Зазначені покази, які давала під час досудового слідства, підтримала. В судовому засіданні свідок вказала, що підсудні не схожі на тих осіб, яких вона бачила під час події.

Свідок ОСОБА_45 ствердив суду, що близько 16 год. 27.09.2010 р. знаходився на вул. Ротецькій в м. Біла Церква і бачив як по вул. Ротецькій у напрямку кінця вулиці проїхав автомобіль "Хюндай туксон" сірого кольору, за кермом якого сидів чоловік в окулярах.

Потім почув крик чоловіка, який доносився з кінця вул. Ротецької, куди перед цим поїхав автомобіль. Потім автомобіль повернувся та поїхав у напрямку вул. Челюскіна. Він запам'ятав номерний знак автомобіля НОМЕР_5;

Свідок ОСОБА_31, покази якої оголошені в судовому засіданні, в звязку з заявою, ствердила, що проживає у буд. 40 по 3-ому Стаханівському пров. у м. Біла Церква разом із мамою - ОСОБА_46 та неповнолітнім сином від першого шлюбу- Брушковським ОСОБА_25 2007 р. перебуває у шлюбі із ОСОБА_13, який протягом останніх чотирьох місяців не проживав у її будинку, т.я. знайшов іншу жінку, але інколи приходив до неї, аби переодягтися, т.я. у її будинку залишився його одяг.

Зокрема, в понеділок 27.09.2010 р. приблизно о 23 год. ОСОБА_47 зайшов до будинку разом із двома раніше незнайомими їй чоловіками та сказав, що йому треба переночувати.

Вона дозволила, бо боялася ОСОБА_13, т.я. той дуже агресивний, деспотичний і морально на неї тиснув. Сама пішла в кімнату сина. В подальшому бачила, що ОСОБА_13 із чоловіками сиділи за кухонним столом, про що вони розмовляли, не чула.

Приблизно в 00 год. 30 хв. вона лягла спати у кімнаті, де постелила собі і ОСОБА_13. ОСОБА_48 ніякого шуму у будинку не чула, спала погано, товариш чоловіка спав у сусідній кімнаті.

28.09.2010 р. о 7 год. 30 хв. встала і збирала сина до школи. Чоловік та один його товариш ще спали, іншого чоловіка у будинку не було. Куди він подівся, не знала.

Приблизно о 10 год. чоловік і його товариш пішли на вулицю, через незначний час повернулися і ОСОБА_13 сказав, щоб вона сходила до магазину і купила горілки. Його товариш дав їй 50 грн. і вона пішла до магазину. Повернувшись, віддала придбані пляшку грілки, пачку цигарок "Прилуки червоні" та пішла до спальної кімнати. Товариш чоловіка попросив її викликати таксі, однак вона відмовилась, бо стаціонарного телефону у неї немає, а на рахунку мобільного не було коштів. Цей чоловік пішов, а ОСОБА_13 ліг спати.

Приблизно о 19 год. розбудила ОСОБА_13 і попросила його йти з її будинку, бо невдовзі повинна була прийти додому її мати. ОСОБА_13 одразу зателефонував якомусь ОСОБА_45, щоб той приїхав. Приблизно о 19 год. 30 хв. побачила як ОСОБА_13 вийшов з двору з якимось чоловіком. Вона прибирала у кухні і до підвалу не ходила.

30.09.2010 р. приблизно о 9 год. ОСОБА_13 приїхав додому на автомобілі, забрав із сараю 4 колеса від автомобіля "Деу-Ланос", які залишилися після продажу у грудні 2009 р. належного йому автомобіля та попередив її, що якщо хтось прийде до неї і буде запитувати про нього, то щоб сказала, що його не бачила і якщо комусь розповість про нього, то він та його товариші її вб'ють. (т.2 а.с.62-67)

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 22.11.10 р., свідок ОСОБА_31 серед пред'явлених фотознімків впізнала особи ОСОБА_19 та ОСОБА_15, як тих, з ким її чоловік ОСОБА_13 близько 23 год. 27.09.2010 р. прийшов до неї додому. Також ОСОБА_19 бачила біля свого будинку 28.09.2010 р. близько 19 год. 30 хв.(т.2 а.с.69-70)

Н/л ОСОБА_49, покази якого, дані в ході досудового слідства, оголошено в судовому засіданні в звязку з його заявою, ствердив, що проживає разом з мамою ОСОБА_31 та бабусею ОСОБА_46 Вітчим ОСОБА_13 з червня 2010 р. з ними не проживає, однак деякі його речі у них залишилися, тому той інколи приїздив до них. 27.09.2010 р. приблизно о 23 год. мама сказала, що приїхав вітчим зі своїми друзями і попросила його лягати відпочивати і не виходити зі своєї кімнати, т.я. не хоче, щоб він дивився на пяних ОСОБА_13 та його товаришів.

Вранці 28.09.2010 р. близько 8 год. 30 хв. вийшов з будинку та пішов до школи. Вітчима та його товаришів ввечері та вранці не бачив, вночі ніякого шуму та криків чи звуків, які б доносилися з підвалу також не чув. Проходячи коридором, з якого здійснюється вхід до підвалу будинку, нічого незвичайного не помітив, двері в підвал були зачинені, ніякі звуки з підвалу не доносилися. (т.2 а.с. 105-106)

Свідок ОСОБА_46, покази якої, дані в ході досудового слідства, оголошено в судовому засіданні в звязку з її заявою, дала аналогічні покази ( т.2 а.с.107-109)

Свідок ОСОБА_50 показала суду, що ОСОБА_14 знає протягом одного року. 28.09.2010 р., близько 15 год. він прийшов до неї та сказав, що посварився зі своєю дружиною, попросив дозволу залишитися у неї на кілька днів. Вона дозволила і ОСОБА_14 перебував у неї дома приблизно три доби. ОСОБА_25 цей час він з її квартири нікуди не виходив. Потім прийшли працівники міліції, які затримали ОСОБА_14, сказали, що він підозрюється у скоєнні злочину та вивели останнього з квартири. Олег не тікав, не опирався.

Свідок ОСОБА_51 ствердила суду, що її чоловік - ОСОБА_52 спілкується з чоловіком на прізвисько " Кача", на ім'я ОСОБА_52, прізвища його не знає, який є товаришем його дитинства. Олег час від часу приходив до них в гості. Останній раз бачила ОСОБА_52 приблизно 27.09.2010 р. - він приходив до них додому двічі, сам. Перший раз - після обіду, можливо о 17 год., можливо трохи раніше. Другий раз - приблизно о 23 год. і залишився у них ночувати. Вранці наступного дня - 28.09.2010 р. ОСОБА_52 пішов з квартири.

Свідка ОСОБА_53 ствердив суду, що проживає з ОСОБА_51 ОСОБА_14 знає з дитинства. 27.09.2010 р. після обіду останній прийшов до нього додому і повідомив, що приїхав на автомобілі зі своїми товаришами, що вони знайшли "Пензу", який знаходиться в автомобілі і якого вони побили. Окрім ОСОБА_14 нікого з його компанії додому не пускав. Коли ОСОБА_14 розповідав про вказане, було помітно, що він трохи розгублений та стурбований чимось. Ввечері цього ж дня - 27.09.2010 р. близько 23 год. до нього додому знову прийшов "Кача", він пригостив ОСОБА_14 чаєм і близько опівночі вони лягли відпочивати. Тему, яка стосувалась "Пензи" під час спілкування не обговорювали.

Вранці близько 10-11 год. 28.09.2010 р. він (ОСОБА_53) зібрався на вулицю йти вигулювати свого собаку, ОСОБА_53 сказав, що за ним приїхав його товариш на автомобілі "Хюндай туксон" і поїхав у невідомому напрямку. 28.09.2001 р. приблизно о 23 год. до нього додому знову прийшов ОСОБА_53, який попросив дозволу переночувати. Вранці 29.10.2010 р. близько 11 год. Олег пішов і з тих пір його не бачив.

Свідок ОСОБА_54 ствердила суду, що має рідного брата ОСОБА_16 На початку вересня 2010 р. її цивільний чоловік - ОСОБА_55, загинув за невідомих обставин, його тіло виявили в ніч з 3 на 4 вересня біля під'їзду буд. 119 по бул. 50 р. Перемоги в м. Біла Церква. Їй стало відомо, що покійний чоловік 03.09.2010 р. відпочивав зі своїм знайомим на прізвисько "Пенза" та його товаришами.

"Пенза" відбував покарання в місцях позбавлення волі, спілкуючись з ним, ОСОБА_55 став вживати алкоголь, що вона йому забороняла, і тому запідозрила "Пензу" в тому, що він обікрав її чоловіка та міг бути причетним до його смерті. Вона повідомила про це брату, ОСОБА_16 сказав, що розбереться в даній ситуації.

Свідок ОСОБА_24, покази якої дані в ході досудового слідства, оголошені та перепровірені в судовому засіданні, в звязку з її заявою, ствердила, що ОСОБА_13 - її син, восени 2010 р., точної не пам'ятає, у вечірній час сам зайшов в хату і попросив у неї грошей. Він був у звичайному стані, нічого підозрілого в його поведінці не помітила, лише чула від нього запах алкоголю. Т.я. вона з чоловіком є пенсіонерами, грошей у них не має, тому відмовила синові у його проханні. Приблизно через два тижні ОСОБА_13, з сумкою знову у вечірній час, прийшов до неї разом з ОСОБА_19, сказав, що посварився з дружиною ОСОБА_31, а через тиждень його затримали працівники міліції. (т.2 а.с.90)

Свідок ОСОБА_23 - батько підсудного ОСОБА_13, дав аналогічні покази. (т.2 а.с.92)

Свідкок ОСОБА_56, покази якого дані в ході досудового слідства, оголошені та перепровірені в судовому засіданні, в звязку з його неявкою по поважній причині, ствердив що ввечері 29.09.10 р. близько 18 год. біля дамби ставка між селами Іванівка та Богатирка Ставищанського р-ну Київської обл. ним було виявлено труп особи чоловічої статі з тілесними ушкодженнями та прив'язаним до ніг колесом;( т.2 а.с.93 )

Свідок ОСОБА_57, покази якої дані в ході досудового слідства, оголошені та перепровірені в судовому засіданні, в звязку з її заявою, ствердила, що з 29.09.10 р. по 01.10.10 р. дома у ОСОБА_21 проживав ОСОБА_13

Аналогічними свідченнями свідка ОСОБА_58, ( т.2 а.с.80-81, 82 )

Свідок ОСОБА_59, покази якої дані в ході досудового слідства, оголошені та перепровірені в судовому засіданні ствердила, що 29.09.10 р. до неї додому прийшов її знайомий ОСОБА_16 і з її дозволу залишив на зберігання свої речі: одяг, комп'ютер, пральну машину. Ніяких відеозаписів їй не демонстрував. Про зміст системного блоку комп'ютера, а саме, яка в ньому знаходилась інформація-їй не відомо.( т.2 а.с. 60-61 )

Свідок ОСОБА_60, покази якої дані в ході досудового слідства, оголошені та перепровірені в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_15 - її чоловік, мають сина ОСОБА_61. Вказала, що чоловік комунікабельний, запальний, але вміє знаходити компроміс, не агресивний, не жорстокий, допомагав по господарству, поважав як дружину. Як батько - відповідальний, забезпечував родину матеріально, працював, підробляв таксистом та працював на різних роботах. Чоловік мав знайомого на прізвисько "Кача" - ОСОБА_14, який раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі. Той приходив до них додому з дитиною (дівчинкою Каріною) своєї дружини ОСОБА_62. Інших осіб з кола спілкування ОСОБА_14 не знала і не була особисто знайома з ОСОБА_19. (т. 8 а.с.18-19)

Свідок ОСОБА_63 ствердила суду, що з зими 2010 р. проживала разом з ОСОБА_17, який працював майстром холодильних установок. Жили разом, офіційно стосунки не оформляли. Сергій не агресивний, врівноважений. Поважав її як дружину, допомагав матеріально. Спиртними напоями не зловживав, наркотичні засоби не вживав. Про коло його знайомих нічого не знала і з його товаришами не спілкувалась. Сергій досить рідко виїжджав в м. Сарати Одеської обл. Влітку 2010 р. він звільнився з попередньої роботи і шукав нову роботу. В жовтні 2010 р. до неї додому приїхали працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_17 затриманий і знаходиться в Ставищанському РВ по підозрі у вчиненні вбивства якогось чоловіка. Особа потерпілого їй не знайома.

Свідок ОСОБА_29 ствердила суду, що у власності має автомобіль, на якому чоловік ОСОБА_18 надавав послуги як таксист. Йому інколи телефонував і ОСОБА_13, який просив його підвезти у своїх справах і чоловік возив його. 29.09.2010 р. чоловік вранці повернувся додому, був дуже стурбованим і пригніченим, повідомив, що минулої ночі на його очах вбили людину. Обговорюючи подію, вони вирішили разом йти в міліцію, щоб повідомити про вказане. Вона особисто з чоловіком звернулася до міліції, де в подальшому він був затриманий. Охарактеризувала ОСОБА_18 виключно з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_62 ствердила суду, що в 2007 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_14, який за характером спокійний та доброзичливий, алкоголем не зловживає, має багато товаришів, з якими зустрічається за межами квартири, товаришує з чоловіком на ім'я ОСОБА_15, який має автомобіль "Хюндай- туксон" та ОСОБА_15 на прізвисько "Кабан". Чоловіка на ім'я ОСОБА_19 та прізвисько «Пенза» бачила здалеку, проходячи по вулиці разом з ОСОБА_14. 27.09.2010 р. близько 12 год. пішла на роботу, а повернувшись близько 24 год. виявила, що дома була лише донька Карина. ОСОБА_48 додому не повернувся. Приблизно 28-29 вересня 2010 р. до її квартири приходили працівники міліції, яким вона пояснила, що чоловік з 27 вересня 2010 р. за місцем проживання відсутній і де він - їй невідомо.

Винність підсудних також підтверджується наступними матеріалами справи.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.09.10 р., біля ставку по вул. Червоноармійській в с. Іванівка Ставищенського р-ну Київської обл. було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_19 з явними ознаками насильницької смерті. ( т.1 а.с.40-43 )

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події вбачається, що 30.09.2010 р. з 07 год. 30 хв. до 10 год.48 хв. була додатково оглянута територія навколо ставка поруч з дамбою в с. Іванівка, під час якого вилучено: одяг трупа ОСОБА_19, автомобільне колесо з ніг трупа ОСОБА_19, мотузку, якою були перев'язані руки трупа ОСОБА_19Л.(т.1 а.с.78-87)

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 26.10.10 р. вбачається, що в присутності понятих було оглянуто автомобільне колесо, вилучено під час огляду трупа ОСОБА_19

(т.2 а.с.177)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181-д від 27.12.10 р.:

1. смерть ОСОБА_19 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку.

2. При дослідженні трупу було виявлено : дифузний крововилив під тверду мозкову оболонку; дифузний субрахноїдальний крововилив; кров в шлуночках мозку; перелом правого ріжка під'язикової кістки; перелом ребер справа з пошкодженням легені; перелом ребер зліва, біля 300 мл рідкої крові в правій плевральній області, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров.

3. Внутрішньочерепна травма, яка потягла за собою смерть ОСОБА_19 виникла від дії тупого(их) предмета(ів), могла виникнути від дії рук та ніг людини.

4. Внутрішньочерепна травма, яка потягла за собою смерть ОСОБА_19 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент причинення.

5. Крововиливи, садна, внутрішньо шкірні крововиливи та забійні рани на слизовій оболонці губ , виникли від дії тупого предмета (предметів), могли виникнути від дії рук та ніг людини, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню.

6. Поверхневі різані рани виникли від дії гострого ріжучого предмета, типу клинка ножа, мають ознаки тілесного ушкодження легкого ступеню.

7. Перелом ріжка під'язикової кістки виник від дії тупого предмета (предметів), можливо при стискуванні шиї руками, має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню.

8. Переломи ребер справа з пошкодженням правої легені і правостороннім гемотораксом виникли від дії тупого предмета (предметів), можливо рук та ніг людини, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент спричинення.

9. Переломи ребер зліва виникли від дії тупого предмета (предметів), можливо рук та ніг людини і мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню.

10. Ступінь вираження достовірних ознак смерті дає змогу вважати, що смерть потерпілого могла настати близько 20 год. 28.09.2010 р.

11. Результати судово-гістологічного дослідження тканин із області пошкоджень дають змогу вважати, що з моменту нанесення тілесних пошкоджень до моменту настання смерті могло пройти близько 24 год. Що не виключає можливість спричинення тілесних ушкоджень безпосередньо перед настанням смерті. Могло мати місце неодноразове нанесення тілесних ушкоджень.

12. Судово-медичних даних, які дають змогу визначити про послідовність нанесення тілесних ушкоджень та положення тіла потерпілого, немає.

13. З наявними тілесними ушкодженнями, потерпілий міг здійснювати активні дії, тривалий проміжок часу.

14. Всі вищевказані ушкодження мають ознаки при життєвості.

15. При дослідженні трупу не виявлено ознак утоплення, таким чином тіло попало в воду після настання смерті в другому місці.

16. Вище описані пошкодження не могли виникнути при падінні потерпілого з висоти росту.

17. Вище описані ушкодження могли виникнути при обставинах і за механізмом, вказаних гр. ОСОБА_64 при відтворенні обстановки та обставин справи від 03.10.10 р.

18. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупу етиловий спирт не виявлено. ( т.3 а.с.12-13)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №27/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_13 при відтворенні обстановки та обставин події; ( т.3 а.с.47)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №28/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_17 при відтворенні обстановки та обставин події; ( т.3 а.с.65)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №29/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказала ОСОБА_21 при відтворенні обстановки та обставин події; ( т.3 а.с.83)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.09.10 р. з 16 год. 55 хв. до 17 год. 30 хв. було оглянуто ділянку землі біля буд. № 22/1 по вул. Ротецькій в м. Біла Церква, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2108» бежевого кольору, д.н. НОМЕР_6, яким згідно доручення керував ОСОБА_65. Останній пояснив, що у вказаному автомобілі він перебував зі знайомим на імя ОСОБА_21 і цього ж дня, о 16 год. 30 хв. дорогу їм перегородив автомобіль "HYUNDAI TUCSON", світлого кольору, з якого вийшли три чоловіки. Він (ОСОБА_65) пішов в кінець вулиці і при цьому чув сварку між чоловіками та ОСОБА_21. На момент огляду слідів боротьби виявлено не було.( т.1 а.с.64)

Згідно протоколу додаткового огляду місця події, 30.09.2010 р. в період з 17 год. 40 хв. до 18 год. 37 хв., в присутності ОСОБА_43 була додатково оглянута ґрунтова ділянка землі, на перехресті доріг на вул. Ротецькій в м. Біла Церква та складено схему до протоколу з зазначенням місця розташування автомобілів під час події 27.09.2010 р. о 16 год. 30 хв., коли троє чоловіків били її знайомого ОСОБА_19, після чого силоміць посадили в автомобіль «джип» та поїхали у невідомому напрямку. Наведене стверджене фототаблицею до протоколу (т.1 а.с. 103-105)

Відповідно до протоколу обшуку, проведеного 02.10.2010 р. за адресою м. Біла Церква, провулок 3-ій Стаханівський, 40 за місцем проживання ОСОБА_31 та ОСОБА_13 було вилучено: два недопалки цигарок в підвальному приміщенні, два змиви темно-бурого кольору, схожі на кров, два зіскоби речовини з дерев'яної дошки з плямами темно-бурого кольору, змив з бокової частини пройому до підвалу та зріз з дерев'яної частини ляди підвалу з плямами темно-бурого кольору, два фрагменти шпалер зі слідами темно-бурого кольору. (т.2 а.с.143)

Як вбачається з протоколу відібрання зразків для експертного дослідження, проведеного 24.10.10 р., у ОСОБА_13 відібрані зразки крові.(т.2 а.с.220)

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №271/10 р./ц. від 23.11.10 р., кров ОСОБА_13 відноситься до групи О(І) і ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні недопалків сигарет отримані наступні результати: в слідах слини на недопалках сигарет виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО, сліди слини на недопалках сигарет могли походити від будь-якої особи організму якої властивий антиген А ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_19, походження слідів слини від ОСОБА_13 виключається;

( т.3 а.с.274-278)

Згідно протоколу огляду від 30.09.2010 р., в присутності понятих був оглянутий автомобіль НОМЕР_7, належний ОСОБА_16, та вилучено вказаний автомобіль та речі, які в ньому знаходились.(т.1 а.с. 65-70)

Згідно протоколу огляду місця події, проведеного 02.10.10 р., був оглянутий автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_18, під час якого було вилучено: вказаний автомобіль, зразки килимового покриття, пасок безпеки зі слідами бурого кольору схожими на кров, ручку дверцят з задньої правої дверки автомобіля, два змиви речовини бурого кольору. ( т.1 а.с. 56-57)

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №290 від 07.12.10 р., кров потерпілого ОСОБА_19 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В. В змиві з дверної рами задньої правої дверки, в змиві з внутрішньої частини задньої правої дверки, на фрагменті задньої частини переднього пасажирського сидіння ,на фрагменті коврового покриття , вилученого з заднього правого місця з автомобіля, на фрагменті паска безпеки, на дверній ручці виявлена кров людини. При визначенні групової належності, в крові об'єктів виявлений антиген ОСОБА_66 кров може походити від потерпілого ОСОБА_19; ( т.3 а.с.134-135)

Згідно протоколу огляду речових доказів від 08.10.10 р. вбачається, що в присутності понятих був оглянутий автомобіль НОМЕР_8. (т.2 а.с.163)

Згідно протоколу огляду речових доказів від 22.10.10 р. вбачається, що в присутності понятих було оглянуто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 801883 на автомобіль НОМЕР_8. (т.2 а.с.178)

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 04.01.11 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті : фрагменти стін, дерев'яних дощок, шматки бинту, паска безпеки, дверна ручка, одяг, фрагмент килимового покриття. (т.2 а.с.180-181)

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного 07.10.10 р., під час огляду АДРЕСА_3 було вилучено одяг ОСОБА_17: джинсові брюки, светр, джинсову куртку.( т.1 а.с.63)

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №291 від 10.12.10 р. кров потерпілого ОСОБА_19 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В. На речових доказах - джинсовій куртці та джинсових брюках, вилучених за місцем проживання ОСОБА_17 виявлена кров людини. При визначенні групової належності, в крові об'єктів виявлений антиген ОСОБА_66 кров може походити від потерпілого ОСОБА_19; ( т.3 а.с.151-152)

Відповідно до протоколу огляду проведеного 01.10.10 р., під час огляду АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено одяг: спортивну куртку чоловічу, чоловічі брюки, гольф, господарські печатки, системний блок до персонального комп'ютера, належні ОСОБА_16О.(т.1 а.с.94-97)

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 07.10.10 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті оглянуті: системний блок до персонального комп'ютера "DELUS", відеофайли із зафіксованим записом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_19, лазерний компакт-диск з вищевказаним відеозаписом. (т.2 а.с.160)

Як вбачається з протоколу перегляду відеозапису від 26.01.11 р., який знаходиться на диску формату DVD-R, вилученому 01.10.10 р. під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_5, який виявлений під час огляду жорсткого диску процесору системного блоку персонального комп'ютера, належного ОСОБА_16, на ньому відображено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 в вечірній час 27.09.2010 р. (т.8 а.с.27)

Зазначений запис нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 переглянуто в суді.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 07.10.10 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті : ключ до автомобіля та брелок (сигналізаційний пульт), спідниця, сарафан, жилетка, майка, светр - гольф, чорний ремінь, труси жіночі, покривало вилучене з автомобіля " Хюндай- туксон 02.10.2010", сім зошитів формату А-5, принтер " Епсон" сірого кольору, парасолька коричневого кольору, дерев'яна коробка з настільною грою " Нарди", чоловічі джинси, чоловіча болонева куртка, чоловіча куртка чорного кольору, чоловічий реглан, папка- файл, в якому знаходяться аркуші паперів з рукописним текстом у кількості 24 штук, папери заповнені рукописним текстом та документи ,а саме три витяги з наказу про реєстр СПД за № 876113, № 912732, № 916337, посвідка позаштатного кореспонденту газети " Вечірні вісті", печатка з відтиском " магазин Щедрий кошик", дві пари окулярів для корекції зору, сім - картка оператору "ЮМС" номер 5015, годинник чоловічий з браслетом з жовтого металу, чоловіча сумка- барсетка, техпаспорт на автомобіль " Хюндай-туксон" та посвідчення воді на ім'я ОСОБА_16,банківська картка "Приватбанку" на ім'я ОСОБА_16, банківська картка " Приватбанку " на ім'я ОСОБА_67, банківська картка"Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_16, банківська картка " Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_30 Зоріна, банківська картка" ОТР-банку" на ім'я ОСОБА_16, картка постійного клієнта супермаркету "Юріївський", мобільний телефон "Нокія" - слайдер, монети у кількості 8-ми штук.(т.2 а.с.165-172)

Відповідно до протоколу обшуку, проведеного 01.10.2010 р., за місцем проживання ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_6 було вилучено документи, які встановлюють особу ОСОБА_14 ( т.2 а.с.140)

Відповідно до протоколу обшуку, проведеного 01.10.2010 р. за адресою АДРЕСА_7 за місцем проживання ОСОБА_15 було вилучено його одяг: куртку, штани, футболку. ( т.2 а.с.146)

Згідно протоколу огляду речових доказів від 23.02.11 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті роздруківки дзвінків абонентів телефонних номерів оператора мобільного зв'язку "Київстар". (т.8 а.с.1-9), згідно яких вбачається, що протягом 24.09.2010 р. по 29.09.2010 р. по телефону ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_13 та ОСОБА_21 неодноразово спілкувалися між собою.

Згідно протоколу огляду речових доказів від 23.02.11 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті роздруківки дзвінків абонентів телефонних номерів оператора мобільного зв'язку "Лайф". (т.8 а.с.12) та постановою від 23.02.2011 р. приєднані до справи як речовий доказ (т.8 а.с.13-14)

Згідно протоколу огляду речових доказів від 23.02.11 р. вбачається, що в присутності понятих були оглянуті роздруківки дзвінків абонентів телефонних номерів оператора мобільного зв'язку "МТС". (т.8 а.с.15) та постановою від 23.02.2011 р. приєднані до справи як речовий доказ (т.8 а.с.16-17)

Як вбачається з протоколу огляду речових доказів, проведеного з участю понятих 23.02.11 р., було якого оглянуто: відеокасету з записом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_18, відеокасету з записом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_13, відеокасету з записом допиту та відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_14 з записами проведення слідчих дій-відтворення обстановки та обставин події, диски з відеозаписами камер відео спостережень АЗС у кримінальній справі. (т.8 а.с.21)

Згідно доручення суду прокуратурою Київської області проводилася перевірка заяви підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 про застосування на досудовому слідстві працівниками органів внутрішніх справ фізичного та психологічного тиску щодо них.

30 жовтня 2011 р. ст. прокурором відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської області ОСОБА_68 було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо начальника ВКР ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_69В, заступника начальника ВКР ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_40, оперуповноваженого ВКР ОСОБА_70, колишнього оперуповноваженого ОСОБА_39 МРВ БОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_71, начальника кримінальної міліції Ставищенського РВ ГУ МВС України в київській області ОСОБА_72, слідчого СВ ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_73 за відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 373 КК України, яка долучена до матеріалів справи і ніким із учасників процесу не оскаржувалась.

Оскільки підсудні ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 в судовому засіданні фактично підтвердили покази, дані в ході досудового слідства, підстав вважати, що внаслідок неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ вони оговорювали себе, у суду немає.

Аналізуючи всі встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що вина підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у скоєнні викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, що спричинили тяжкі наслідки, вимагання передачі чужого майна, поєднаному із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження та катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, шляхом нанесення побоїв, з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі - доведена повністю.

В суді беззаперечно встановлено, що ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_16, маючи інформацію про наміри ОСОБА_19 продати належну йому квартиру, контролювали його дії з метою заволодіння грошима останнього. При цьому ОСОБА_14 та ОСОБА_16 безпосередньо приймали участь у підготовці документів для продажу квартири, були присутні при їх оформленні.

Посилання ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на наявність боргових зобовязань ОСОБА_19 перед ними нічим не стверджені і є голослівними. Доводи ОСОБА_16 про причетність ОСОБА_19 до скоєння злочину стосовно співмешканця його сестри також суд вважає надуманим.

Застосування ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 фізичного насильства з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_19 при його викраденні, контролювання його поведінки та подолання можливого опору шляхом звязування рук в лісі та поміщення в подальшому до підвалу, побої та дії, що принижували його людську гідність, катування та фіксування вказаних дій на відеокамеру з метою подальшого можливого використання цих записів для вчинення психологічного тиску на потерпілого при вимаганні передачі його майна - знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Із урахуванням характеру, застосованого щодо потерпілого ОСОБА_19 насильства з боку ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15, локалізації нанесених ударів та наслідків цього насильства суд приходить до висновку, що зазначене насильство було небезпечним для здоров'я потерпілого. Факт завдання потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень стверджується вищезазначеним висновком судово-медичної експертизи.

По епізоду за 27.09.2010 р.:

Дії ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 суд кваліфікує за ст. 146 ч.2 КК України, оскільки вони вчинили незаконне викрадення людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Також дії ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 суд кваліфікує за ст. 189 ч.4 КК України, оскільки вони вчинили вимагання передачі чужого майна, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоровя ОСОБА_19, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Суд також кваліфікує дії ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за ст. 127 ч.2 КК України, оскільки вони вчинили катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв з метою примусити ОСОБА_19 вчинити дії, що суперечать його волі, в тому числі отримати від нього відомості.

Разом з тим, суд рахує, що не ґрунтуються на матеріалах справи доводи обвинувачення про створення ОСОБА_13 як керівником, організованої злочинної групи у складі його, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 з метою заволодіння готівковими коштами ОСОБА_19, які той мав отримати від реалізації квартири, шляхом застосування фізичного насильства та катування примусити останнього до передачі свого майна.

У відповідності до ч.3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо у його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувались у стійке обєднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, обєднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми закону, обовязковою ознакою організованої групи є її стійкість.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.11 постанови Пленуму №13 від 23 грудня 2005 р.» Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними обєднаннями» під стійкістю організованої групи розуміється її здатність забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти внутрішнім та зовнішнім факторам, що можуть її дезорганізувати.

Із матеріалів справи вбачається, що даних про те, що між учасниками цієї групи існували єдині для усіх правила поведінки та тісні стосунки - не здобуто.

Як встановлено в суді, ОСОБА_15 до події не був знайомий з ОСОБА_13 та ОСОБА_19, ОСОБА_16 бачив лише 1 раз, з ОСОБА_14 був знайомий на протязі 6 місяців. З останнім 27.09.2010 р. зустрівся випадково - в залі ігрових автоматів, де разом відпочивали.

ОСОБА_16 ствердив суду, що мав підозри про причетність ОСОБА_19 до вчинення злочину стосовно чоловіка своєї сестри і саме це спонукало його до неправомірних дій відносно ОСОБА_19 Наведене стверджено і відеозаписом, зробленим в лісі, який переглянуто в суді, І з якого вбачається, що ОСОБА_16 спонукав ОСОБА_19 визнати факт причетності до вбивства чоловіка сестри, після чого зазначив «ну все, саме це мене і цікавило».

Крім того, після повернення до м. Білої Церкви та поміщення ОСОБА_19 до підвалу будинку, за місцем проживання ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_16 залишили їх і більше участі в подальших діях ОСОБА_13 не приймали.

Наступного дня ОСОБА_15 також залишив ОСОБА_13 з ОСОБА_19 і участи в подальших подіях 28.09.2010 р. не приймав.

Наведені обставини дають підстави стверджувати те, що внутрішні та зовнішні стосунки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 не досягли рівня стійкого злочинного обєднання, оскільки така обовязкова ознака цього обєднання - стійкість - відсутня.

Крім того, слідством не зазначено тривалість існування, матеріальну базу, кількісний склад, вербування нових членів, структуру та ієрархію обєднання, наявність в ньому корупційних звязків, існування певних правил поведінки його членів, розподіл між ними функцій тощо, що є обовязковими ознаками організованої злочинної групи.

Зважаючи на викладене, суд рахує, що злочин, який вчинено вказаною групою осіб у складі ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15, не можливо визнати таким, який було вчинено організованою групою.

Суд вважає доведеною ту обставину, що вищевказаний злочин стосовно ОСОБА_19 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вчинили за попередньою змовою групою осіб.

По епізоду за 28.09.2010 р.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181-д від 27.12.10 р. смерть ОСОБА_19 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку, яка виникла від дії тупого(их) предмета(ів), могла виникнути від дії рук та ніг людини, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент причинення.

Ступінь вираження достовірних ознак смерті дає змогу вважати, що смерть потерпілого могла настати близько 20 год. 28.09.2010 р.

Результати судово-гістологічного дослідження тканин із області пошкоджень дають змогу вважати, що з моменту нанесення тілесних пошкоджень до моменту настання смерті могло пройти близько 24 год., що не виключає можливість спричинення тілесних ушкоджень безпосередньо перед настанням смерті. Могло мати місце неодноразове нанесення тілесних ушкоджень.

Всі вищевказані ушкодження мають ознаки при життєвості.

При дослідженні трупу не виявлено ознак утоплення, таким чином тіло попало в воду після настання смерті в другому місці.

Вище описані ушкодження могли виникнути при обставинах і за механізмом, вказаних гр. ОСОБА_64 при відтворенні обстановки та обставин справи від 03.10.10 р. (т.3 а.с.12-13)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №27/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_13 при відтворенні обстановки та обставин події; (т.3 а.с.47)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №28/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_17 при відтворенні обстановки та обставин події; ( т.3 а.с.65)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №29/д від 10.02.11 р. пошкодження, виявлені у трупа ОСОБА_19 могли виникнути при обставинах, на які вказала ОСОБА_21 при відтворенні обстановки та обставин події; ( т.3 а.с.83)

Як вбачається з показань підсудних ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_21 даних в суді та під час досудового слідства, які вони ствердили при відтворенні обстановки та обставин події, ОСОБА_13 наніс ОСОБА_19 удари руками та ногами по тулубу та голові. Механізм заподіяння ушкоджень ОСОБА_19 ОСОБА_13 (нанесення ударів ногами із значною силою), їх локалізація (життєво важливий орган), характер та кількість свідчать про те, що ОСОБА_13 усвідомлював, що здійснює посягання на життя ОСОБА_19, що наслідком його дій може бути смерть потерпілого, який вже був побитий 27.09.2010 р., бажав настання тяжкого наслідку (нанесення ударів і після прохання потерпілого про припинення його побиття) і припинення вказаних дій лише тоді, коли вважав їх достатніми для досягнення мети і потерпілий перестав подавати ознаки життя.

Доводи ОСОБА_13 про те, що він не бажав смерті ОСОБА_19, наносив удари останньому, бажаючи «заспокоїти» коли той намагався втекти з автомобіля, суд розцінює критично, як намір уникнути покарання за скоєне.

Оскільки ОСОБА_13 вчинив умисне убивство ОСОБА_19 під час вимагання, його дії суд кваліфікує як за ч.4 ст. 189 КК України так і за п.6 ч.2 ст. 115 КК України.

З огляду на викладене суд визнає ОСОБА_13 винним у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_19, вчиненому щодо викраденої людини, з корисливих мотивів - за п.п.3,6 ч.2 ст. 115 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_13 предявлене також обвинувачення за п.9 ч.2 ст.115 КК України - у вчиненні умисного вбивства з метою приховати інший злочин.

Суд вважає, що дана кваліфікуюча ознака вбивства підлягає виключенню як зайва, оскільки дії підсудного ОСОБА_13 в цій частині повністю охоплюються п.3 ч.2 ст.115 КК України як вбивство викраденої людини.

Крім того, суд рахує необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_13 таку кваліфікуючу ознаку вбивства як вчинене за попередньою змовою групою осіб, виходячи з наступного.

Органами досудового слідства предявлене обвинувачення за п.п.3,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України підсудним ОСОБА_18 та ОСОБА_17

При цьому слідство посилається на те, що ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_18, якому розповів про обставини вчинених щодо ОСОБА_19 злочинів, надати послуги водія для перевезення потерпілого ОСОБА_19 з м. Білої Церкви в смт Рокитне автомобілем під керуванням ОСОБА_18

ОСОБА_18 та ОСОБА_17, будучи обізнаними про наміри ОСОБА_13 погодились надати йому допомогу у перевезенні та подальшому переховуванні ОСОБА_19 у іншому сховищі.

Домовившись про вищевказані дії, ОСОБА_18, виконуючи функцію водія, сів за кермо вищевказаного автомобіля, ОСОБА_17 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 із застосуванням фізичної сили помістив потерпілого на заднє сидіння вказаного автомобіля, сів поруч, контролюючи поведінку та фізичні рухи останнього з метою обмежити його у вільному русі та можливості чинити опір.

28.09.10 близько 20 год. ОСОБА_13, перебуваючи в автомобілі, яким керував ОСОБА_18, рухаючись по автодорозі в напрямку смт. Рокитне, під час словесної суперечки з приводу вимагання грошей та катування вчинених раніше щодо ОСОБА_19 наніс останньому чисельні потужні удари ліктем правої руки в обличчя та верхню частину грудної клітини.

ОСОБА_13, розуміючи наслідки можливого звернення потерпілого за допомогою до правоохоронних органів, вирішив позбавити ОСОБА_19 життя.

ОСОБА_18, усвідомлюючи наміри ОСОБА_13 - вчинення умисного вбивства ОСОБА_19, продовжував керувати транспортним засобом під час злочинних дій ОСОБА_13, а ОСОБА_17 знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

ОСОБА_13, не зупиняючи своїх злочинних дій, продовжував наносити удари ОСОБА_19 Рухаючись на узбіччі автодороги, що сполучає с. Шкарівка та с. Черкас, ОСОБА_18 за домовленістю з ОСОБА_13 зупинив автомобіль для продовження нанесення ударів потерпілому за межами салону автомобіля.

ОСОБА_25 спільною узгодженістю дій, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_17 вдвох з метою позбавити ОСОБА_19 життя та уникнення відповідальності за вчинення вимагання, катування останнього, а також уникнення від матеріальних витрат, пов'язаних з викриттям їх злочинної діяльності та подальшим притягненням до кримінальної відповідальності, витягнули ОСОБА_19 за руки та ноги з салону автомобіля та поклали на землю, обличчям до гори.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_17, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_19, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне позбавлення життя ОСОБА_19 та усвідомлюючи свої злочинні дії і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, з метою уникнення відповідальності за вчинення вимагання, катування останнього, а також уникнення від матеріальних витрат, пов'язаних з викриттям їх злочинної діяльності та подальшим притягненням до кримінальної відповідальності до чітко розподілених ролей, нанесли потерпілому ОСОБА_19 чисельні удари руками та ногами по голові та тулубу в життєво важливі органи, усвідомлюючи, що позбавляють потерпілого життя.

Під час позбавлення життя ОСОБА_19 ОСОБА_13 та ОСОБА_17, ОСОБА_18, чітко усвідомлюючи свою роль у вказаному злочині, сприяв його вчиненню, що виразилось у наданні транспортного засобу для перевезення потерпілого, перебував поруч під час позбавлення життя потерпілого, сприяючи своєю присутністю та надаючи впевненості ОСОБА_13 та ОСОБА_17 в їх злочинних діях.

Вказане обвинувачення стосовно ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Підсудні ОСОБА_18 та ОСОБА_17 участі у неправомірних діях стосовно ОСОБА_19, вчинених 27.09.2010 р. ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_28 не приймали і дані про те, що вони були обізнані з обставинами вчиненого та подальшими намірами ОСОБА_13 відсутні.

ОСОБА_18, ОСОБА_17 та ОСОБА_21 категорично ствердили суду, що за пропозицією ОСОБА_13 їхали в смт. Рокитне на базу відпочинку і наміру, спрямованого на умисне позбавлення життя ОСОБА_19 не мали. При цьому ОСОБА_19 сів в автомобіль самостійно.

У ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не було будь-яких стосунків з ОСОБА_19 та підстав вчиняти щодо нього неправомірні дії, а тим більше позбавляти його життя.

Вбивство ОСОБА_19 ОСОБА_13 було вчинене через незначний час після зустрічі всіх учасників події та виїзду з м. Біла Церква, при цьому ОСОБА_18, ОСОБА_17 та ОСОБА_21 будь-яких реальних дій, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_19 не здійснювали.

Нанесення ударів потерпілому ОСОБА_13 розпочав під час руху автомобіля в процесі словесної сварки, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, де була і ОСОБА_21, в той час, коли ОСОБА_18 був за кермом, а ОСОБА_17 - на передньому пасажирському сидінні і при цьому не могли реально впливати на дії ОСОБА_13

Після зупинки автомобіля, ОСОБА_13 витягнув за допомогою ОСОБА_17 потерпілого з салону автомобіля, а потім почав наносити останньому удари руками та ногами по тулубу та голові в життєво важливі органи, що потягло смерть ОСОБА_19

При цьому ні ОСОБА_21, ні ОСОБА_18 жодного удару потерпілому не наносили і будь-яких неправомірних дій стосовно ОСОБА_19 не вчиняли.

При цьому як ствердила в суді ОСОБА_21, вона, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 робили зауваження ОСОБА_13 стосовно його дій, однак він не реагував.

Твердження на досудовому слідстві про нанесення удару ОСОБА_19 і ОСОБА_17, ОСОБА_21 заперечила і вказала, що удари потерпілому наносив лише ОСОБА_13

ОСОБА_18, ОСОБА_17 та ОСОБА_21 ствердили суду, що усвідомивши факт вчинення ОСОБА_13 убивства ОСОБА_19, перебували у шоковому стані, а тому допомагали ОСОБА_13 позбавитися тіла потерпілого.

Сам по собі факт присутності ОСОБА_18, ОСОБА_17 на місці вчинення злочину ОСОБА_13, не може бути беззаперечною підставою вважати про їх наміри на умисне позбавлення життя ОСОБА_19

Наведене зазначалось слідством і при притягненні ОСОБА_17 як обвинуваченого за ст. 396 ч.1 КК України (т.4 а.с.102-103) та ОСОБА_18 як обвинуваченого за ст. 396 ч.1 КК України (т.4 а.с.192-193.

В подальшому дії ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були кваліфіковані за ст. 115 ч.2 п.3,6,9,12 КК України.

Дії ОСОБА_21 органами досудового слідства були кваліфіковані за ст. 396 ч.1 КК України і згідно Закону України «Про амністію» від 28.07.2011 р. вона звільнена від кримінальної відповідальності.

Суд рахує, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18, після умисного вбивства ОСОБА_19 ОСОБА_13, усвідомлюючи факт вчинення останнім особливо тяжкого злочину, вчинили заздалегідь не обіцяне його приховування, а тому їх дії необхідно кваліфікувати за ст. 396 ч.1 КК України.

Як вбачається з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 941 від 17.11.10 р., ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_13 під час проведеного обстеження не виявлено. ( т.3 а.с.221-222)

Аналогічні висновки маються відносно підсудних ОСОБА_17 т.3 а.с.239-240) та ОСОБА_18 ( т.3 а.с.257-258)

При призначенні покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, роль кожного з підсудних у вчиненні злочинів, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Вчинення злочину підсудними ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в стані алкогольного спяніння, розцінюється судом як обтяжуюча відповідальність обставина.

ОСОБА_13 в силу ст. 89 КК України судимості не має, як особа за місцем реєстрації характеризується посередньо (т.6 а.с.50,59)

ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий (т.4 а.с.58), за місцем проживання як особа характеризується посередньо (т.4 а.с.46), перебуває під наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю (т.4 а.с.51)

ОСОБА_16 як особа за місцем проживання характеризується посередньо (т.5 а.с.68,70). Разом з тим, він раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності (т.5 а.с.71), є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (т.5 а.с.54), має малолітнього сина ОСОБА_47 - ІНФОРМАЦІЯ_21, як особа характеризується позитивно - що розцінюється судом як помякшуючі відповідальність обставини.

ОСОБА_15 в силу ст. 89 КК України судимості не має, як особа за місцем проживання характеризується посередньо (т.5 а.с.132). Разом з тим, він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (т.5 а.с.128), має малолітнього сина ОСОБА_61 - 16.01.2004 р.н.(т.5 а.с.128) - що розцінюється судом як помякшуючі відповідальність обставини.

ОСОБА_17 в силу ст. 89 КК України судимості не має (т.4 а.с.126-127), як особа характеризується не інформативно (т.4 а.с.120)

ОСОБА_18 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності (т.4 а.с.221), сприяв слідству (т.4 а.с.128-129), має малолітню дочку ОСОБА_33 - ІНФОРМАЦІЯ_22, що розцінюється судом як помякшуючі відповідальність обставини.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд рахує, що покарання підсудним повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі у межах санкції статей кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений ними злочин.

Оскільки суд кваліфікує дії ОСОБА_18 за ст. 396 ч.1 КК України, за вчинення злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, при цьому ОСОБА_18 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності і має малолітню дочку ОСОБА_33 - ІНФОРМАЦІЯ_22, він підпадає під дію п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 28.07.2011 р., про що заявляв суду, а тому він повинен бути звільненим від призначеного судом покарання.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст.81 КПК України:

= системний блок до персонального комп'ютера "DELUS", належний ОСОБА_16 переданий на зберігання в камеру схову Ставищанського РВ ГУ МВС України в Київській обл. (т.2 а.с.162) - необхідно повернути ОСОБА_74

= автомобіль НОМЕР_8 переданий на зберігання господарського двору Ставищанського РВ ГУ МВС України в Київській області;(т.2 а.с.164) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 801883 на автомобіль НОМЕР_8 зберігається при матеріалах кримінальної справи (т.2 а.с.179) - підлягають поверненню по-приналежності ОСОБА_29.

= спідниця, сарафан, жилетка, майка, светр-гольф, чорний ремінь, труси жіночі, покривало вилучене з автомобіля "Хюндай- туксон", сім зошитів формату А-5, принтер "Епсон" сірого кольору, парасолька коричневого кольору, дерев'яна коробка з настільною грою "Нарди", чоловічі джинси, чоловіча болонева куртка, чоловіча куртка чорного кольору, чоловічий реглан передані на зберігання в камеру схову ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області;(т.2 а.с.214) - підлягають знищенню.

= папка-файл, в якому знаходяться аркуші паперів з рукописним текстом у кількості 24 штук, папери заповнені рукописним текстом та документи ,а саме три витяги з наказу про реєстр СПД за № 876113, № 912732, № 916337, посвідка позаштатного кореспонденту газети " Вечірні вісті", печатка з відтиском " магазин Щедрий кошик", дві пари окулярів для корекції зору, сім - картка оператору "ЮМС" номер 5015, годинник чоловічий з браслетом з жовтого металу, чоловіча сумка- барсетка, техпаспорт на автомобіль " Хюндай-туксон" та посвідчення воді на ім'я ОСОБА_16, банківська картка "Приватбанку" на ім'я ОСОБА_16, банківська картка " Приватбанку " на ім'я ОСОБА_67, банківська картка"Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_16, банківська картка " Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_30 Зоріна, банківська картка" ОТР-банку" на ім'я ОСОБА_16, картка постійного клієнта супермаркету "Юріївський", мобільний телефон "Нокія" - слайдер, монети у кількості 8-ми штук, які передані на зберігання за місцем проживання свідка ОСОБА_54 під розписку (т.8 а.с.36, 59-60) - необхідно залишити там по-приналежності.

= автомобільне колесо, вилучено при огляді трупа ОСОБА_19 передане на зберігання в камеру схову Ставищанського РВ ГУ МВС України в Київській обл. (т.2 а.с.177) - підлягає знищенню.

= фрагменти стін, дерев'яних дошок, шматки бинту, пасок безпеки, дверна ручка, одяг, фрагмент килимового покриття, господарські рукавички, які передані на зберігання в камеру схову Ставищанського РВ ГУ МВС України в Київській області (т.2 а.с.204) - підлягають знищенню.

= автомобіль марки "HYUNDAI TUCSON", реєстраційний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_16, визнаний знаряддям злочину по справі (т.2 а.с. 212-213) та переданий на зберігання до господарського двору ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області (т.2 а.с.218) ключ до автомобіля та брелок (сигналізаційний пульт) до автомобіля "Хюндай- туксон", передані на зберігання в камеру схову ОСОБА_39 ГУ МВС України в Київській області;(т.2 а.с.214) - підлягають конфіскації в дохід держави.

= роздруківки дзвінків абонентів телефонних номерів оператора мобільного зв'язку "Київстар" ,"Лайф" , які приєднані до матеріалів кримінальної справи (т.8 а.с.10-11,13-14,16-17) - необхідно залишити в справі.

= диск формату DVD-R, вилучений 01.10.10 під час проведення огляду місця події за адресою м. Біла Церква, вул. Крижанівського, будинок № 8 в квартирі № 56, який виявлений під час огляду жорсткого диску процесору системного блоку персонального комп'ютера, належного ОСОБА_16, на якому відображено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , який зберігається при матеріалах кримінальної справи (т.8 а.с.25) - необхідно залишити в справі.

= відеокасету з записом відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_18, відеокасету з записом відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_13, відеокасету з записом допиту та відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_14 , які зберігаються при матеріалах кримінальної справи (т.8 а.с.22-23) - необхідно залишити при справі.

По справі потерпілою ОСОБА_34 заявлено цивільний позов на загальну суму 132 тис. грн. (т.1 а.с.162), з яких :4000 грн. - витрати на поховання ОСОБА_19, а 128000 грн. - вартість проданої квартири (т. 9 а.с.50). При цьому потерпілою було направлено слідчому заяву (т.1 а.с.161) про відмову від цивільного позову по даній кримінальній справі за фактом викрадення ОСОБА_19

В підтвердження вищенаведених вимог потерпілою надано суду рахунок-замовлення (т.9 а.с.52) на суму 474 грн. та довідку про вартість послуг при видачі трупу гр. ОСОБА_19 (т.9 а.с.53) на суму 1000 грн.

Вищевказану суму спричинених потерпілій матеріальних витрат - 1474 грн. суд рахує доведеною і вважає необхідним стягнути з ОСОБА_13 на її користь.

В задоволенні решти суми позову суд рахує необхідним відмовити, оскільки в суді не встановлено факту заволодіння підсудними коштів ОСОБА_19, отриманих ним від продажу квартири і вказані вимоги потерпілої є безпідставними.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 323,324 КПК України колегія суддів міськрайонного суду,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 127, п.п. 3, 6 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання:

= за ч. 4 ст. 189 КК України - 9(девять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

= за ч.2 ст. 146 КК України - 4(чотири) роки позбавлення волі;

= за ч.2 ст. 127 КК України - 7(сім) років позбавлення волі;

= за п.п.3,6 ч.2 ст. 115 КК України - 12(дванадцять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 12(дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_13 рахувати з 21.10.2010 р.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених

ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 127 КК України та призначити покарання:

= за ч. 4 ст. 189 КК України - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

= за ч.2 ст. 146 КК України - 4(чотири) роки позбавлення волі;

= за ч.2 ст. 127 КК України - 6(шість) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_14 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_14 рахувати з 02.10.2010 р.

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочинів , передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 127 КК України та призначити покарання:

= за ч. 4 ст. 189 КК України - 7(сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

= за ч.2 ст. 146 КК України - 3(три) роки позбавлення волі;

= за ч.2 ст. 127 КК України - 5(пять) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_15 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 7(сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_15 рахувати з 03.10.2010 р.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених

ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 127 КК України,

= за ч. 4 ст. 189 КК України - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

= за ч.2 ст. 146 КК України - 4(чотири) роки позбавлення волі;

= за ч.2 ст. 127 КК України - 7(сім) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_16 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_16 рахувати з 03.10.2010 р.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України та призначити покарання - 3(три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_17 рахувати з 15.02.2010 р., зарахувавши в строк час перебування під вартою з 02.10.10 р. по 22.10.2010 р.

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України та призначити покарання - 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 28.07.2011 р., звільнити ОСОБА_18 від призначеного судом покарання.

Речові докази по справі:

= системний блок до персонального комп'ютера "DELUS" - повернути ОСОБА_74.

= автомобіль НОМЕР_8 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 801883 на автомобіль НОМЕР_8 - повернути ОСОБА_29.

= спідницю, сарафан, жилетку, майку, светр-гольф, чорний ремінь, труси жіночі, покривало, сім зошитів формату А-5, принтер "Епсон", парасольку, дерев'яну коробку з настільною грою "Нарди", чоловічі джинси, чоловічу болоневу куртку, чоловічу куртку чорного кольору, чоловічий реглан - знищити.

= папку-файл, з аркушами паперів з рукописним текстом у кількості 24 штук, папери заповнені рукописним текстом та документи, сім - картки оператору "ЮМС" номер 5015, годинник чоловічий з браслетом, чоловічу сумку - барсетку, техпаспорт на автомобіль "Хюндай-туксон" та посвідчення водія на ім'я ОСОБА_16, банківські картки "Приватбанку" на ім'я ОСОБА_16, "Приватбанку" на ім'я ОСОБА_67, "Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_16, "Укрсоцбанку" на ім'я ОСОБА_30, " ОТР-банку" на ім'я ОСОБА_16, картку постійного клієнта супермаркету "Юріївський", мобільний телефон "Нокія" - слайдер, монети у кількості 8-ми шт., залишити ОСОБА_54

= автомобільне колесо - знищити.

= фрагменти стін, дерев'яних дошок, шматки бинту, пасок безпеки, дверну ручку, одяг, фрагмент килимового покриття, господарські рукавички - знищити.

= автомобіль НОМЕР_7, ключ до автомобіля та брелок (сигналізаційний пульт) до автомобіля "HYUNDAI TUCSON" - конфіскувати в дохід держави.

= роздруківки дзвінків абонентів телефонних номерів оператора мобільного зв'язку "Київстар" ,"Лайф" -залишити в справі.

= диск формату DVD-R - залишити в справі.

= відеокасети з записом відтворення обстановки та обставин події - залишити при справі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_34Ї задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_34 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 1474 (тисяча чотириста сімдесят чотири) грн.

Запобіжні заходи засудженим ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - утримання в СІЗО-13 ДДУ ПВП в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід ОСОБА_18 обраний йому у вигляді утримання в СІЗО-13 ДДУ ПВП в м. Києві та Київській області - скасувати, звільнити його з-під варти з залу суду - негайно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення, а засудженими ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в той же строк - з дня вручення їм копії вироку.

Головуючий - Бобкова Н.В.

Суддя - Мезін В.Б.

Народні засідателі - Гавренко С.А.

ОСОБА_4

ОСОБА_5,