печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001881 від 14.03.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 10 класу вечірньої школи №20 м. Києва, який не зареєстрований на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 08.04.2016 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 14 березня 2016 року, приблизно о 14 год. 05 хв., перебуваючи поруч із аркою Дружби Народів в Хрещатому парку м. Києва, побачив раніше незнайомого ОСОБА_9 , який сидів з друзями на лавочці.

Діючи з умислом на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та відкрито викрав належний йому рюкзак «Нью беленс» вартістю 680 гривень, в якому знаходився фотоапарат «Люмікс» вартістю 4500 гривень та електронна цигарка вартістю 600 гривень

Після цього ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5 780 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що в дійсності 14 березня 2016 року, приблизно о 14 год. 05 хв., знаходився поруч із аркою Дружби Народів в Хрещатому парку м. Києва, де побачив раніше незнайомих йому хлопців, один з яких тримав в руках рюкзак. Діючи з умислом на заволодіння чужим майном, він взяв у одного з хлопців вказаний рюкзак та швидко пішов в напрямку Майдану Незалежності. Оглянувши по дорозі рюкзак, він виявив в ньому цифровий фотоапарат та електронну сигарету. В подальшому його було затримано працівниками міліції. Не заперечував назви і вартість майна, яке було ним викрадено у потерпілого, яке вказане у обвинувальному акті, зазначивши, що все майно було останньому повернуто. Причину вчинення злочину пояснив потребою у грошах на той період. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілого.

ОСОБА_8 інкримінований злочин середнього ступеня тяжкості вчинив до постановлення попереднього вироку, має базову загальну середню освіту, наразі навчається у вечірній школі в 10 класі, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд в силу вимог ст. 66 КК України, визнає вчинення злочину в неповнолітньому віці та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого, наявність інших обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, повернення викраденого майна, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки ОСОБА_8 визнається винним у вчиненні злочину, подія якого мала місце до постановлення попереднього вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2016, яким була затверджена угода про примирення з потерпілим та ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, то остаточне покарання суд призначає йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення призначеним покаранням покарання призначеного ОСОБА_10 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2016 у виді 1 року позбавлення волі, і призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази: темно-синій рюкзак Нью беленс», фотоапарат «Люмікс» та електронну цигарку, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1