Справа № 215/130/16-к
1-кп/215/153/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації не маючого, раніше судимого:
- 14.08.2002 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України, до обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 29.01.2003 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2, ст.309 ч.1, ст.70, ст.71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі, частково приєднано покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2002 року та остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 15.05.2006 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, за ст.345 ч.2 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.71 КК України призначити покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2003 року (ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.309 КК України) та остаточно призначити до відбуття 3 роки 10 місяців позбавлення волі;
- 28.03.2007 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, ст.190 ч.2, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 28.04.2011 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, за ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.190 ч.2, ст.263 ч.2 ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 28.03.2007 року та остаточно призначено 5 років позбавлення волі. Звільнений 08.08.2015 року з Софіївської виправної колонії №45 по відбуттю строку покарання.
за ст.190 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 раніше судимий за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості про злочини проти власності, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин:
Повторно, 21.11.2015 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_4 перебував біля магазину «Гастроном» по вул. Вершигори в Тернівському районі м Кривого Рогу, де зустрів знайомого ОСОБА_6 , який знаходився біля магазину. ОСОБА_4 , діючи із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, під вигаданим приводом, попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон марки «Нокіа 101», заздалегідь маючи умисел не повертати вищевказаний телефон потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_6 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 , а також помилковій переконаності у правильності та добросовісності його дій, добровільно передав ОСОБА_4 належне йому майно - мобільний телефон марки «Нокіа 101».
ОСОБА_4 незаконно заволодівши шляхом обману майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, звернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 263 гривні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини заволодіння майном потерпілого. Вказує що злочин вчинив з за відсутності роботи, просить врахувати відшкодування завданих потерпілому збитків.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився при належному повідомленні.
Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.
Судом роз`яснено обвинуваченому правила ст.349 ч.3-4 КПК України, про те, що в цьому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винуватим в кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.190 КК України за ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 має рецидив злочинів, в скоєному злочині розкаявся, викрадене майно повернуто власнику. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України не відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.190 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» переданий на зберігання, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: