Провадження №1-кп/331/165/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/165/2016 за обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анадирь Магаданської області, РФ, без громадянства, росіянина, зі загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштований, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше засудженого 24.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 10 жовтня 2015 року до 26 лютого 2016 року ОСОБА_3 , будучи особою засудженою до покарання у вигляді ста годин громадських робіт за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 України, який набув чинності, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний приступити до виконання законного рішення суду у вигляді громадських робіт у вільний від роботи час, про що був повідомлений під розписку 10.10.2015 року інспектором Жовтневого МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, порушуючи порядок та умови відбування даного виду покарання, до виконання громадських робіт не приступив, до КП «Центральний парк культури та відпочинку Дубовий Гай» для відбування покарання не з"явився без поважних причин, станом на 26 лютого 2016 року не відбув жодної години громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненому злочині не визнав та пояснив, що восени 2015 року приходив до Жовтневого райвідділу, де йому дали направлення до центрального парку культури та відпочинку «Дубовий гай», щоб відпрацьовувати громадські роботи, однак куди саме йти не сказали., де знаходиться цей парк він не знає, до кого він повинен був звернутися його не повідомили. Один раз він вирішив піти до Жовтневого РВ, щоб з"ясувати обставини виконання вироку суду, однак його черговий не пустив, оскільки у нього не було повістки. Зазначив, що від відбування покарання спеціально він не ухилявся, увесь цей час працював на ринку вантажником, де і мешкає, оскільки не має постійного місця проживання взагалі. Нещодавно він отримав травму голови, після чого у нього постійно нестійка хода, запаморочення, однак до лікарні він не звертався, оскільки його там не приймають через його антисоціальний спосіб життя.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що працює в кримінально-виконавчій інспекції та до лютого 2016 року вела контроль та облік покарань у вигляді громадських робіт. Вирок відносно ОСОБА_3 був отриманий інспекцією 03.09.2015 року та засуджений був поставлений на облік. Потім проводились перші початкові розшукові заходи у зв`язку з тим, що згідно матеріалів Жовтневого районного відділу поліції зазначена адреса засудженого за вироком суду на існує взагалі. 10.10.2015 року ОСОБА_3 був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, про що власноруч у нього було відібрано анкету, розписку про роз`яснення прав та обов`язків відбування покарання та на руки було вручено направлення до центрального парку культури та відпочинку «Дубовий гай», щоб приступити з 13.10.2015 року до відбування покарання у вигляді громадських робіт, також засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію до КВІ, у зв`язку з тим, що засуджений являється особою без визначеного місця проживання, але засуджений до інспекції на реєстрацію та до ЦПКтВ «Дубовий гай» не з`являвся, що свідчить про ухилення від відбування покарання, у зв`язку з чим КВІ направило до прокуратури подання про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Також зазначила, що інспектором 22.12.2015 року було здійснено вихід до радіо ринку, де засуджений підробляє вантажником та відібрано від нього пояснення, в яких він зазначив, що не приступив до відбування покарання і не з`являвся до КВІ, так як не мав часу, відбувати покарання наміру не має. Потім засуджений був у слідчого та надав пояснення, в яких зазначив, що він хворіє та не може відбувати покарання та з`являтися на реєстрацію до КВІ. Про те, що ОСОБА_3 приходив до райвідділу, а його не пустили, їй нічого не відомо.
Свідки ОСОБА_7 , яка є працівником поліції та здійснює охорону будівлі та ОСОБА_8 , яка займається пропускним режимом у відділенні поліції, пояснили, що в період свого чергування ОСОБА_3 жодного разу не бачили, до райвідділу він не приходив. При цьому пояснили, що черговий у райвідділу завжди спілкується із громадянами, які приходять, та роз"яснюють, до якого кабінету їм потрібно зайти.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується письмовими доказами:
- розпорядженням про виконання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2015 року, що набрав законної сили відносно засудженого ОСОБА_3 ;
- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2015 року, що набрав законної сили відносно засудженого ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3 засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до ста годин громадських робіт;
- поясненнями ОСОБА_3 від 10.10.2015 року, згідно яких він був ознайомлений з умовами відбування покарання та зобов`язався їх виконувати;
- підпискою ОСОБА_3 про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, а також попередження з наслідками ухилення від відбування покарання;
- постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 10.10.2015 року, згідно якої ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до КВІ 1,2,3,4 середи кожного місяця;
- листком реєстрації, відповідно до якого ОСОБА_3 не з`являвся до КВІ у встановлені дні для реєстрації;
- направленням № 13/15 від 10.10.2015 року до КП ЦПКтаВ «Дубовий гай», згідно якого ОСОБА_3 повинен приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 13.10.2015 року, яке містить власноручний підпис ОСОБА_3 про отримання зазначеного напрвлення ним особисто на руки 10.10.2015 року;
- листом з КП ЦПКтаВ «Дубовий гай» № 335 від 23.10.2015 року, про те, що ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт з 13.10.2015 року не приступив;
листом з КП ЦПКтаВ «Дубовий гай» № 80 від 26.02.2016 року, про те, що ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт до теперішнього часу не приступив;
- довідкою начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_9 про вчинення правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_3 не з`являється до інспекції з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та контролю за його поведінкою;
- довідкою, про те що ОСОБА_3 станом на 26.10.2015 року не має відбутого строку громадських робіт;
- поданням начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності засудженого ОСОБА_3 від 26.10.2015 року;
- поясненнями ОСОБА_3 від 22.12.2015 року, в яких зазначив, що відмовляється відбувати покарання, так як не має часу та підробляє на ринку «Анголенко» де і мешкає.
- копією книги нарядів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із зазначенням прізвищ чергових працівників відділу.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він вчинив умисні дії у вигляді ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що останній не знав адресу установи, де він повинен був відбувати покарання, а працівники КВІ йому не надали відповідної інформації, суд вважає безпідставними, оскільки у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що роз"яснювала ОСОБА_3 усі детали відбування покарання, адресу установи, видавала письмове направлення, де також була зазначена адреса парку "Дубовий Гай". Перед тим, як направляти подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, нею особисто було з"ясовано, що ОСОБА_3 не бажає відбувати громадські роботи, оскільки зайнятий на ринку у якості вантажника.
У судовому засіданні була досліджена інформація із медичної установи про те, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КУ "Центральна лікарня Орджонікідзевського району" з 20.03.2014 року до 04.04.2014 року із діагнозом: позагоспітальна нижньодольова пневмонія, група 3, хронічний обструктивний бронхіт, загострення, легенева недостатність 2, енцефалопатія змішаного генезу, забій, садно м"яких тканей обличчя. Інших відомостей щодо перебування ОСОБА_3 на диспансерному обліку або наявності у нього захворювань, якіб могли перешкоджати відбувати покарання у 2015 році у вигляді громадських робіт, або які свідчать про навність психічних захворювань, які впливають на здатність обвинуваченим розуміти свої дії та нести за них відповідальність, судом не встановлено, тому суд відкидає доводи сторони захисту про поважність причин невідбуття покарання ОСОБА_3 через незнання адреси розташування парку та нерозуміння порядку відбування покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, місця реєстрації не має.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту із застосуванням ст. 71, 72 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного місяця арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2015 року у вигляді громадських робіт із застосуванням ст. 72 КК України та остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у вигляді одного місяця та десяти днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного затримання засудженого.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1