Справа № 296/2458/16-к
У Х В А Л А

21 березня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 поданого в межах кримінального провадження № 0002021 від 12.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 348 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до восьми місяців, а саме до 25.05.2016 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений час та день в березні 2015 року у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем «Renault Clio», який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_5 у квітні 2015 року зі стоянки для автомобілів, яка розташована на території адміністративної будівлі по вул. Червоноармійська, 65 у м. Київ, діючи умисно незаконно та з особистою метою, протиправно, шляхом зловживання довірою, вилучив поза волею власника та користувача, транспортний засіб - автомобіль «Renault Clio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 112954 грн. 25 коп., який належить потерпілій ОСОБА_9 , внаслідок чого, останній заподіяно значну матеріальну шкоду.

На початку 2015 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, незаконно шляхом привласнення знайденого придбав в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області (більш точного місця слідством не встановлено) бойовий припас корпус гранати Ф-1, споряджений підривачем УЗРГМ (УЗРГМ-2), яка являється ручною гранатою Ф-1 придатною для вибуху, перевіз його до території військової частини НОМЕР_2 , розташованої у АДРЕСА_1 та зберігав в особисто визначеному ним місці - в сейфі службового кабінету який знаходиться на території військової частини НОМЕР_2 , у АДРЕСА_1 до 10 квітня 2015 року.

ОСОБА_5 у період часу з 22 години по 24 годину 10 квітня 2015 року спільно із ОСОБА_10 вживали спиртні напої у ресторані-караоке «Люцина», розташованому за адресою: м. Житомир, вул.Черняховського, буд. №98, де познайомилися з ОСОБА_11 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхати у м.Новоград-Волинський Житомирської області для подальшого відпочинку та вжиття спиртних напоїв.

В подальшому, близько 01 години 11 квітня 2015 року на автомобілі таксі марки «Citroen» berlingo, яким керував ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 виїхали з м.Житомира у напрямку м. Новоград-Волинський. Під час руху на вказаному автомобілі по автодорозі сполученням м. Київ м. Чоп в с. Березівка Житомирського району близько 02 години між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , на ґрунті раптово неприязних відносин, виникла сварка, яка відразу переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_5 умисно наніс декілька ударів руками по обличчю ОСОБА_11 .

Помітивши бійку, ОСОБА_12 зупинив автомобіль на краю проїжджої частини вказаної автодороги за межами с. Березівка Житомирського району і тоді між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 продовжилась бійка, у ході якої ОСОБА_5 умисно наніс удари в область голови ОСОБА_11 . Під час бійки ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 вчинити умисне вбивство ОСОБА_11 із застосуванням вибухового пристрою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , для подолання опору останнього, діючи з метою приведення останнього в безпорадний стан, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 близько 02 години 30 хвилин 11 квітня 2015 року, одночасно умисно нанесли чисельні удари руками і ногами по тулубу та по голові ОСОБА_11 . Від нанесених ударів ОСОБА_11 впав на поверхню землі і втратив свідомість. Тоді ОСОБА_5 і ОСОБА_10 взяли ОСОБА_11 попід руки і відтягнули його від вказаної автодороги на відстань близько 20 метрів у лісовий масив.

Тоді ж, ОСОБА_5 дістав з кишені свого одягу ручну гранату Ф-1, витягнув з неї чеку і умисно кинув гранату під тулуб ОСОБА_11 , після чого, через декілька секунд, стався вибух ручної гранати, внаслідок чого значна кількість осколків влучили у місце розташування життєво-важливих органів в область грудної клітки, а також в інші частини тулубу, в голову, у верхні та нижні кінцівки ОСОБА_11 і таким чином ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_5 обшукав труп ОСОБА_11 , одяг на ньому, в ході чого за попередньою змовою із ОСОБА_10 , з метою особистого незаконного збагачення за рахунок іншої особи, умисно таємно поза волею власника, викрали мобільний телефон марки «МТС» вартістю 199 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 32 грами, вартістю 16517 грн. 12 коп., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 16716 гривень 12 копійок.

Також, ОСОБА_5 у період часу з 22 квітня 2015 року по 06 жовтня 2015 року, знаходячись у зоні проведення антитерористичної операції, шляхом привласнення знайденого, придбав шість одиниць бойових припасів чотири корпуса гранати РГД-5, споряджені підривачами УЗРГМ (УЗРГМ-2), які являються ручними наступальними гранатами РГД-5 придатними для вибуху, два корпуси гранат Ф-1, споряджені підривачами УЗРГМ (УЗРГМ-2), які являються ручними оборонними гранатами Ф-1 придатними для вибуху та перевіз їх до свого місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де умисно зберігав їх до моменту вилучення 07 жовтня 2015 року працівниками міліції.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на умисне вбивство працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконання ними службових обов`язків. Зокрема, перебуваючи у салоні автомобіля, усвідомлюючи, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є представниками правоохоронного органу , які виконують службові обов`язки, з метою уникнення від відповідальності за вчинені раніше злочини, вирішив вчинити умисне вбивство із застосуванням вибухового пристрою - ручної гранати РГД - 5, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив всіх необхідних дій для доведення злочину.

Також, 07.10.2015 в ході огляду місця події у ОСОБА_5 вилучено пристрій схожий на пістолет ПМ № НОМЕР_3 з двома магазинами та 16 патронами.

12.04.2015 за фактом безвісного зникнення ОСОБА_11 . СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР №0002021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Крім того, були внесені відомості до ЄРДР за іншими наведеними вище фактами.

03.03.2016р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_17 , 2003 р.н., працюючому на посаді командира роти глибинної розвідки в/ч польова пошта НОМЕР_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , не судимому. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ст.348 КК України.

12.03.2016 заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування продовжено до восьми місяців, до 25.05.2016

Шестимісячний строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у даному кримінальному провадженні закінчується 25 березня 2016 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно виконати виконати вимоги ст. 290 КПК України; відкриття матеріалів потерпілим та цивільним позивачам та їх представникам, яких у справі дев`ятеро; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування з урахуванням значної кількості матеріалів кримінального провадження; виконати інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який відповідно до п.12 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, в ході досудового слідства не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється за доцільне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти.

У судовому засіданні прокурор, слідчий подане клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, вказав на існування підстав для продовження раніше обраного відносно підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою та незмінність наявних ризиків. Вказали на обставини впливу сторони захисту на свідків та потерпілих.

В судовому засіданні підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що кримінальних правопорушень не вчиняв, вважає своє тримання під вартою безпідставним.

Захисники щодо клопотання заперечили, вказали на недопустимість доданих до клопотання доказів, оскільки деякі слідчі дії проводилися із застосування електронних засобів фіксування, однак оптичні носії інформації не були додані до протоколів проведення слідчого експерименту, допиту свідка. Інші докази, на які посилає сторона обвинувачення, сторона захисту вважає надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях та не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень. Інший підозрюваний ОСОБА_10 відмовився від раніше наданих свідчень. сторона захисту просить відмовити у задоволенні клопотання та вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, захисників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя при розгляді клопотання виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК УКраїни, кКлопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Питання продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 вирішувалося неодноразово. Зокрема, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 22.02.2016р. строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 25.03.2016р. (до шести місяців).

Вирішуючи питання продовження строку досудового розслідування слід виходити з доведеності наявності ризиків встановлених в ст. 177 КПК України, їх незмінності, наявності нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, наявність перешкод для завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Незважаючи на обґрунтованість доводів сторони захисту щодо неможливості врахування при розгляді клопотання протоколів слідчого експерименту від 05.11.2015р. (за участю свідка ОСОБА_12 ), від 26.09.2015р. (за участю підозрюваного ОСОБА_10 ), від 22.01.16р. (за участю потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , від 22.01.2016р. (за участю свідка ОСОБА_19 ), а також показання підозрюваного ОСОБА_10 , слідчий суддя вважає, що з матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема виходячи з протоколу огляду місця події від 14.04.2015р., протоколу огляду місця події від 15.04.2015р.; протокол огляду місця події від 15.04.2015р.; висновку судово-медичної експертизи від 15.04.2015р., показань потерпілої ОСОБА_20 ; показань свідка ОСОБА_21 ; показань свідка ОСОБА_12 ; показань свідка ОСОБА_22 ; протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_5 ; показань потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , висновків вибухотехнічних експерти, протоколом огляду місця події від 07.10.2015р., протоколу огляду предмету від 28.10.2015р., які досліджувалися в судовому засіданні.

Також, слідчий суддя вважає доведеними стороною обвинувачення наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися з моменту попереднього розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою. Незважаючи на доводи сторони захисту, та додані до своїх заперечень пояснення осіб, інші документи, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме щодо можливого переховування від органів досудового слідства та суду, може незаконно впливати на співучасника, потерпілих та свідків, зокрема осіб з якими останній разом проходив військову службу, експертів; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому на час розгляду справи ці ризики не зникли, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, а також беручи до уваги обсяг слідчих та процесуальних дій, які були зроблені стороною обвинувачення, а також обсяг цих дій, які слід здійснити, зокрема: виконати вимоги ст. 290 КПК України з урахуванням відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, з урахуванням їх об`єму, відкриття матеріалів стороною захисту та виконання у зв`язку з цим необхідних процесуальних дій; відкриття матеріалів потерпілим та цивільним позивачам та їх представникам; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування з урахуванням значної кількості матеріалів кримінального провадження, виконати інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, обґрунтованим клопотання в частині необхідності продовження строку запобіжного заходу. Разом з тим, слідчий суддя з цих же підстав вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню щодо строку продовження запобіжного заходу. На думку слідчого судді, обставини на які посилається сторона обвинувачення, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою до семи місяців, а саме до 25.04.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 193, 196, 197, 199, 202, 219 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25 квітня 2016 року.

Встановити строк дії ухвали до 25.04.2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1