УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2616/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : 537,539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі судове провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 серпня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Апеляційного суду Київської області від 11 червня 2004 року ОСОБА_7 засуджений за п.п. 6,9,10,12,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15,ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 185, ст. 304, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Бердичівській УВП (№70), звернувся до районного суду з клопотанням про перерахунок строку відбування покарання відповідно до положень Закону України Про внесення змін Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання), в якому просив зарахувати йому строк перебування під вартою за період з 20.12.2003 року по 27.05.2005 року до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 серпня 2016 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, зазначеного ним в клопотанні до строку відбування покарання, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України.Посилається на те, що положення ч.5 ст.72 КК України не містять обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі також особам засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши, матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Апеляційного суду Київської області від 11 червня 2004 року засуджений за п.п. 6,9,10,12,13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15,ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 185, ст. 304, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією належного майна.
При розгляді клопотання засудженого про застосування Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання № 838-8-VIII від 26.11.2015 року та зарахування строку попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені клопотання, правильно застосував кримінальний закон України та врахував внесені зміни до Кримінального кодексу України щодо редакції ч.5 ст. 72 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання № 838-8-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього увязнення проводиться до особи у разі засудження до позбавлення волі, тобто на строк від одного до п?ятнадцяти років (ст. 63 КК України).
Між тим, ОСОБА_7 вироком від 11 червня 2004 року засуджено до довічного позбавлення волі, що відповідно до вимог ст.ст. 51, 64 КК України - є окремим видом покарання, до якого застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року не передбачено, а тому доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає необґрунтованими.
Ухвала суду є законна та обгрунтована, підстав для її скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 серпня 2016 року щодо нього без зміни.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: