Справа № 402/1022/16
Провадження № 1-кп/386/118/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/118/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000313 від 05.03.2013 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодисте Уманського району Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , , громадянина України, українця, не одруженого, утриманців та пільг не має, освіта базова середня, стан здоров`я задовільний, військовозобов`язаний. В силу ст.. 89 КК України, такий, що не має судимості, мешканця АДРЕСА_2 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України ч. 2 ст.190 КК України та угоду про примирення від 30.09.2016 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .
в с т а н о в и в :
24.10.2016 року з Апеляційного суду Кіровоградської області на адресу Голованівського районного суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про примирення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000313 від 05.03.2013 року, разом з угодою про примирення, укладеною 30.09.2016 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником з другої сторони, відповідно до якої сторонами кримінального провадження визнано наступне обвинувачення:
У середині листопада 2012 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та потерпілою ОСОБА_6 отримав 3 тонни 200 кілограм меду вартістю 17 грн. за 1 кілограм на загальну суму 54400 грн., пообіцявши та запевнивши останню, що гроші поверне після реалізації меду, тобто до 31.12.2012 року в розрахунку 17 грн. 50 коп., за 1 кілограм меду. Після чого ОСОБА_4 не маючи наміру повертати ОСОБА_6 борг, не повідомивши останню змінив свій номер мобільного телефону, та змінив своє місце проживання та розпорядився вказаним медом на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 54400 гривень.
Крім того, у середині листопада 2012 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та потерпілою ОСОБА_7 отримав 600 кілограм меду вартістю 17 грн. за 1 кілограм меду, на суму 10200 грн., пообіцявши та запевнивши останню, що гроші поверне після реалізації меду, тобто до 31.12.2012 року в розрахунку 17 грн. 50 коп. за 1 кілограм меду.
Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в кінці листопада 2012 року прибув до вище зазначеного домоволодіння, де зустрівшись із ОСОБА_7 , яка не підозрюючи про наміри останнього, передала йому решту меду, тобто 1 тонну 200 кілограм меду вартістю 17 грн. за 1 кілограм меду, на суму 20400 грн., за який також пообіцяв, що гроші поверне після реалізації меду, тобто до 31.12.2012 року. Після чого ОСОБА_4 не маючи наміру повертати ОСОБА_7 борг не повідомивши останню змінив свій номер мобільного телефону, та змінив своє місце проживання. Таким чином, ОСОБА_4 розпорядився майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 30600 грн.
Згідно вказаної угоди про примирення від 30.09.2016 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується, беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.
Сторони кримінального провадження погодились на призначення підозрюваному покарання по ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн., за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн. На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою вчинене повторно (шахрайство), визнав повністю, просить у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вибачення, пояснив, що кримінальне правопорушення ним було скоєне за обставин викладених в обвинувальному акті.
Щиро кається, більше скоювати злочинів не буде.

Потерпілі від висунення вимог та претензій матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження відмовились, у зв`язку з відшкодуванням збитків та не заявленням цивільних позовів.
Він розуміє, що має право на судовий розгляд в повному обсязі, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання .
Угоду з потерпілими про примирення він уклав добровільно, просить її затвердити.
Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що претензій до ОСОБА_4 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з передбаченою угодою мірою покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 , суду пояснила, що претензій до ОСОБА_4 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з передбаченою угодою мірою покарання. Претензій матеріального та морального характеру не має, угоду про примирення вона уклала добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.
Захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечує щодо затвердження угоди про примирення та з призначеною мірою покарання.
Прокурор клопотання потерпілих та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення підтримав, вважає, що угода відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України , ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання по ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді сплати штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисника адвоката, прокурора, дослідивши обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного:
Згідно п. 1 ст. 468, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 28.09.2016 року. Угода про примирення укладена 30.09.2016 року, після повідомлення про підозру.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою вчинене повторно (шахрайство).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, угода про примирення за своїм змістом відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, ст. 473 КПК України та ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України , в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 5 ст. 474 КПК України, тобто він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення,у вчиненні якого він обвинувачується, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи ,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін .
Міра покарання, узгоджена сторонами ,є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема , затвердити угоду.
За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання .
Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим необхідно затвердити , обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України , так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч. 1 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 190 КК України та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід обрано відносно ОСОБА_4 у вигляді застави залишити до вступу вироку у законну силу.
Керуючись ст.ст. 100, 314,373,374,468,469,471,473,475 КПК України , суд
У х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення , укладену 30.09.2016 року між сторонами кримінального провадження потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисника, у кримінальному провадженні № 1-кп/386/118/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000313 від 05.03.2013 р за ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України.
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене потерпілими, представником потерпілих та обвинуваченим і його захисником в угоді про примирення від 30.09.2016 року, - по ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.,
- по ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1020 грн.
На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1020 грн.
Матеріали досудового провадження на 213 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.
Запобіжний захід обрано відносно ОСОБА_4 у вигляді застави залишити до вступу вироку у законну силу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .
Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1