Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3458/15-к
Провадження № 1-кп/553/21/2016
В И Р О К
Іменем України
14.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, працюючого охоронцем Полтавського національного технічного університету, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 22.06.2015 року, близько 10.45 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , разом з потерпілою ОСОБА_6 , де між ними виникла сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_4 з особистих мотивів, пов`язаних з раптово виниклим неприязливим ставленням до потерпілої ОСОБА_6 , раптово виник умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свої наміри, обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 металевою палицею, яку тримав у своїй правій руці один удар в область лівого плеча, внаслідок чого останній були спричинені тілесне ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин верхньої лівої кінцівки, яке згідно висновку експерта № 917 від 02.07.2015 року кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також наніс один удар металевою палицею, яку тримав у своїй правій руці в область тулубу справа та хапав її своєю лівою рукою за ліву руку, внаслідок чого останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців шкіри тулуба справа та верхньої лівої кінцівки, які згідно висновку експерта № 917 від 02.07.2015 року кваліфікуються, як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення частково, а саме в частині нанесення потерпілій одного удару палицею, цивільний позов заявлений по справі не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Крім того повідомив, що 22.06.2015 року він працював у себе на своїй присадибній ділянці, яка йому належить на праві власності. Близько 10:30 год. ремонтував лавку і в цей час на його територію зайшла ОСОБА_6 . Сказала йому, щоб він прив`язав собаку бо до неї хтось прийшов. Він їй відмовив. ОСОБА_6 пішла по подвір`ю. В цей час його покликав дільничий інспектор мідіції на прізвище ОСОБА_7 для розмови з ним. За ним вийшла потерпіла та почала його ображати. І почалася сварка щодо права власності між ними. Пізніше він виніс рішення суду та показав дільничому. Поки вони розмовляли з інспектором міліції, ОСОБА_6 пішла до його майстерні. Побачивши це він також пішов до майстерні. Потерпіла ОСОБА_6 вийшла з майстерні з якимось пакетом, він запитав у неї що вона там взяла. Він її взяв за одяг, а вона почала його штовхати, схватила його за голову, подряпала йому шию, вдарила його в пах після чого він впав, а коли почав підніматися, вона почала його бити по голові двома сумками, а потім ногами. В цей момент він взяв палку, яка стояла біля дверей і коли побачив, що вона знову хоче завдати йому ушкоджень, він її ударив цією палицею по лівій руці. Після цього він почув, що дільничий міліції знімав відео даного інциденту на свій мобільний телефон. Визнає вину в тому, що не стримався, що не потрібно було її бити. Вважає, що ОСОБА_6 свідомо хотіла спровокувати його, щоб притягнути до кримінальної відповідальності. Удар наніс зверну вниз. Інших тілесних ушкоджень їй не наносив. Спірний будинок - це власність його батька. Раніше в цьому будинку проживав він і його мати - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потерпіла іноді приходила туди, так як там мати їй виділила кімнату в якій вона іноді ночувала, а друга кімната - там вона займалась своїми справами, там були і її речі. Удар наніс один - алюмінієвим ключем.

Однак, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, винність його у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді пояснила, що 22 червня 2015 року вона звернулася в органи міліції, щоб їй допомогли зайти додому і забрати свої речі, так як у неї з приводу спадщини наявний спір з рідним братом ОСОБА_4 . Тому до помешкання вона прийшла з дільничим ОСОБА_7 . Коли зайшла до двору, там знаходився обвинувачений. Він відмовився її впустити на територію подвір`я. Дільничий покликав його до себе та почав з ним проводити бесіду. Коли вона пішла на подвір`я помешкання, обвинувачений ОСОБА_4 нічого не пояснюючи підбіг до неї та почав її бити металевою палицею безпричинно. Дана палиця підпирала двері в майстерню. Дільничий почав робити йому зауваження. Обвинувачений наніс їй удар в ліве плече, а потім по спині, схватив за ліву руку. Вона почала захищатися, та можливо, розмахуючи руками зацепила обвинуваченого, проте, будь-яких ударів йому не наносила. Потім дільничий зайшов на подвір`я будинку, так як вона благала про допомогу. Далі він у двір дуже зайти уже не міг, тому що там бігав собака. Дільничий даний інцидент знімав на свій мобільний телефон, також робив зауваження ОСОБА_4 . До майстерні вона не заходила. Після цього вона разом з дільничим пішла до міліції, а пізніше туди прийшов і обвинувачений. З обвинуваченим виникають конфлікти з приводу спадкового майна, яке залишилось після смерті матері;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в суді пояснив, що у червні місяці 2015 року до нього звернулася громадянка ОСОБА_6 з проханням бути присутнім під час того як вона забиратиме речі з власного будинку, де проживає разом з братом ОСОБА_4 , так як саме він закріплений за цим районом міста. Від дачі будь-яких письмових заяв вона відмовилась написати, аргументуючи це тим, що просто це її брат і вона не хоче писати будь-які заяви з приводу їхнього конфлікту, просто хоче, щоб він був присутнім коли вона забиратиме речі. Вони з нею пішли до її помешкання, щоб забрати її речі. Коли вони прийшли, вийшов обвинувачений ОСОБА_4 . Вони не встигли ще розпочати розмову, як ОСОБА_10 пішла на подвір`я, щоб забрати свої речі. Обвинувачений ОСОБА_4 відразу пішов за нею. Почалася сварка. ОСОБА_4 схватив металеву палицю, яка стояла біля дверей і почав її бити, наносячи тілесні ушкодження по лівій руці та спині. Коли він це побачив, то зайшов у двір та почав робити зауваження обвинуваченому, щоб він припинив протиправні дії. Завадити цій сварці не міг, так як у дворі бігала велика собака. ОСОБА_4 не відреагував на його зауваження. Потім він дістав мобільний телефон і почав на нього все фіксувати, при цьому повідомивши про це самого ОСОБА_4 . Після цього він перестав завдавати тілесні ушкодження потерпілій. Крім того, зазначив, що під час бійки ОСОБА_6 оборонялась сумкою. Після інциденту вони пішли до міліції де потерпіла подала заяву щодо її побиття;

- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в суді пояснили, що між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 наявний давній конфлікт з приводу спадкового майна яке залишилося після смерті батьків. До смерті ОСОБА_6 доглядала за матір`ю. Після її смерті почався конфлікт з приводу будинку. ОСОБА_4 не пускає її на подвір`я господарства хоч остання і має на це право, так як теж має частку у спадковому майні. Обвинувачений постійно чинить перешкоди щодо користування частиною будинку ОСОБА_6 . Безпосередніми свідками подій 22.06.2015 року щодо нанесення тілесних ушкоджень вони не були, а чули зі слів сусідів, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в суді показав, що він проводив розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . Відеозапис був наданий свідком, а саме дільничним інспектором ОСОБА_9 , який він зробив на свій мобільний телефон так як в його присутності ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження з боку ОСОБА_4 . Даний відеозапис в присутності понятих був переглянутий і долучений до матеріалів кримінального провадження. Слідство по справі проводилося повно та об`єктивно, будь-яких скарг від учасників до слідчого не надходило.

Дослідженими та оголошеними в суді :

1.Витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за заявою ОСОБА_6 ( а.с. 88).

2.Протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 22.06.2015 року ( а.с.89).

3.Рапортом помічника ДІМ ОСОБА_9 щодо подій, які відбулися 22.06.2015 року в АДРЕСА_1 , а саме щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з боку ОСОБА_4 ( а.с.90).

4.Копією рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23.04.2015 року щодо визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.91-95).

5.Копією паспорту ОСОБА_6 згідно якого остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.96);

6.Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 розказала та показала як ОСОБА_4 наносив їй тілесні ушкодження палицею 22.06.2015 року в м. Полтаві по вул. Інститутський проріз, 34 (а.с.97-99).

7. Висновком експерта №917 від 02.07.2015 року судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 згідно якого з урахуванням медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин верхньої лівої кінцівки, яка кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.); синців шкіри верхньої лівої кінцівки і тулуба справа, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожний окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.), які утворились від дії тупого предмету з обмеженими контактуючими поверхнями, яким могла бути металева труба, дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні та не менш, як від трьохкратної дії травмуючого фактору та можливо в строк і за обставин вказаний в постанові і на які(який) посилається гр. ОСОБА_6 . Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень, що в момент спричинення тілесних ушкоджень підекспертна знаходилась, у вертикальному положенні, а її взаєморозташування, відносно нападника, могло змінюватись (а.с.100-101).

8. Висновком експерта №970 (додатковий) судово-медичної експертизи від 09.07.2015 року потерпілої ОСОБА_6 згідно якого з урахуванням медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин верхньої лівої кінцівки, яка кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.); синців шкіри верхньої лівої кінцівки і тулуба справа, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожний окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.), які утворились від дії тупого предмету з обмеженими контактуючими поверхнями, яким могла бути металева труба, дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні та не менш, як від трьохкратної дії травмуючого фактору та можливо в строк і за обставин вказаний в постанові і на які(який) посилається гр. ОСОБА_6 . Покази потерпілої гр. ОСОБА_6 , дані нею - 24.06.2015р. в « Протоколі допиту потерпілого» та в ході проведення слідчого експерименту за її участі від 03.07.2015 року, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи гр.. ОСОБА_6 (а.с.102-103).

9.Протоколом огляду місця події від 13.07.2015 р. (а.с.104).

10.Протокол перегляду відеозапису від 13.07.2015 р. (а.с. 105-106).

11.Постанова про визнання речовим доказом ДВД-диска від 14.07.2015 р. ( а.с.107).

12.Диском з відеозаписом подій від 22.06.2015 року які відбулися між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.117).

13. Висновком експерта №918 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 від 02.07.2015 р. згідно якого встановлені тілесні ушкодження у вигляді: пошкрябини шкіри обличчя зліва, яка утворилась від дії предмету зі стоншеним краєм, яким міг бути і ніготь людини чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою; садна шкіри нижньої правої кінцівки, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від двохкратної дії травмуючих факторів та можливо в строк і за обставин вказаний в постанові і на які(який) посилається підекспертний гр. ОСОБА_4 та кваліфікуються, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.). Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень, що в момент спричинення тілесних ушкоджень підекспертний гр. ОСОБА_4 знаходився передньою частиною тулуба (обличчям) до нападника, та міг знаходитись як у вертикальному положенні так і близькому до нього. (а.с.108-109).

13.Копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.06.2015 р. (а.с.110).

14.Вимогою про судимість ОСОБА_4 згідно якої останній раніше не судимий (а.с.111).

15.Копією паспорту ОСОБА_4 згідно якого останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.112).

16.Довідкою з Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева відносно ОСОБА_4 (а.с.113).

17.Довідкою з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру відносно ОСОБА_4 (а.с.114).

18.Довідкою з Полтавського обласного наркологічного диспансеру відносно ОСОБА_4 (а.с.115).

19.Характеристиками на ОСОБА_4 з місця проживання та роботи згідно яких останній характеризується позитивно (а.с.116,118).

Правильною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як встановлено судом, пояснення обвинуваченим, потерпілою та свідками по справі давались особисто і добровільно, і в цих поясненнях детально, послідовно, з подробицями як сам обвинувачений, потерпіла і свідки показали обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України відносно потерпілої ОСОБА_6 . Викладені обставини вчинення злочину пов`язаного з нанесенням тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються із іншими доказами по справі, висновками судово медичних експертиз потерпілої, показаннями свідків по справі, зокрема, свідка ОСОБА_9 , який бачив як обвинувачений наносив удари палицею потерпілій, речовим доказом по справі, протоколом проведення слідчого експерименту, рапортом працівника міліції.

Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку, що показання потерпілої ОСОБА_6 , а також свідка по справі ОСОБА_9 даних в судових засіданнях щодо вчинення ОСОБА_4 дій пов`язаних з нанесенням тілесних ушкоджень є достовірними та об`єктивними, а тому суд бере їх до уваги та разом з іншою сукупністю доказів по справі кладе їх в основу обвинувального вироку щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Аналізом зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що сварку вчинив обвинувачений з потерпілою ОСОБА_6 на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , обвинувачений умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілій палицею, свідком чого був ОСОБА_9 . Будь-якої небезпеки обвинуваченому з боку потерпілої не було, а тому в даному випадку відсутні були підстави передбачені законом вчиняти будь які дії на свій захист від потерпілої. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має міцну статуру та значно переважав у силі потерпілу ОСОБА_6 .

Викладене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс удари палицею потерпілій ОСОБА_6 в ділянку лівого плеча та тулубу заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, за що він повинен нести кримінальну відповідальність. Щодо його часткового визнання вини та пояснення того, що він захищався від нападу потерпілої, суд оцінює такі пояснення критично, так як вони не узгоджуються з обставинами справи, поясненнями даними учасниками процесу в судовому засіданні, матеріалами справи і розцінює таку позицію обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Обставин які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

При обранні міри покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність фактично конфліктних відносин з потерпілою на протязі тривалого часу з приводу розподілу спадкового майна, його пенсійний вік та позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, те що він займається суспільно-корисною працею, раніше не судимий, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи фактичні обставини справи, підлягає до задоволення частково, а саме в сумі 1000 гривень.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченого ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1003 гривень в дохід держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Речові докази по справі ДВД -диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1