11-кп/775/384/2016(м)
266/83/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника КВІ ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2016 року, якою задоволено подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 травня 2015 року за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком три роки), з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 травня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком три роки), з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

12 січня 2016 року до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя про вирішення питання щодо скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання, відповідно до ч.2 ст.78 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2016 року подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя задоволено. Скасовано звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, останнього направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, призначене вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 травня 2015 року.

На зазначену ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, в задоволенні подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя відмовити. Зазначає, що суд прийняв рішення без участі засудженого ОСОБА_8 , не повідомивши останнього про місце та час судового засідання, чим порушив його право на захист. Вказує, що в матеріалах кримінального провадження було зазначено як адресу фактичного місця проживання ОСОБА_8 , так і місце його реєстрації. Влітку 2015 року засуджений змінив місце проживання, про що повідомив Приморський районний суд м.Маріуполя, однак ні за місцем мешкання, ні за місцем реєстрації викликів до КВІ для постановки на облік не отримував. Працівники підрозділу інспекції, не перевіривши перебування засудженого за всіма адресами його проживання та за місцем його реєстрації, прийшли до передчасного висновку про ухилення ОСОБА_8 від відбування покарання. Останній окрім проживання у м.Маріуполі ще проживав за місцем реєстрації у м.Волноваха разом з матір`ю, що підтверджується рапортом дільничного інспектора та поясненнями сусідів. Крім того, вважає, що працівниками інспекції порушено сам порядок та процедуру щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки засуджений до інспекції не викликався, порядок та умови відбування покарання йому не роз`яснювалися.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та представника КВІ, які вважали судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, вирішуються місцевим судом за правилами та процедурою, передбаченими ст.539 КПК України.

Так, згідно ч.4 ст.539 КПК України, в судове засідання викликається, зокрема, засуджений. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає судовому розгляду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали суду, суд ухвалив рішення без участі ОСОБА_8 , дані які б свідчили про належне його повідомлення про місце та час розгляду подання відсутні. Тим самим суд першої інстанції порушив права засудженого ОСОБА_8 на захист та на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.163 КВК України та п.1.2 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19 грудня 2003 року з подальшими змінами (далі Інструкція) контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Згідно п.п.4.10, 4.11 розділу IV Інструкції, після отримання інспекцією копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюється порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, тощо. За результатами проведеної бесіди засуджена особа дає підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо неї та обов`язками, покладеними на неї судом, які засуджена особа зобов`язується виконати.

Відповідно до п.6.1 розділу IV Інструкції, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням невідоме, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку, проводить початкові розшукові дії, а саме: опитує родичів, сусідів, знайомих засудженої особи, направляє запити до адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, перевіряє медичні установи, морги, тощо.

Згідно п.6.5, 6.9 розділу IV Інструкції, якщо місцезнаходження засудженої особи не встановлено, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб. Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, працівниками інспекції порушено зазначені вимоги Інструкції, оскільки щодо ОСОБА_8 було проведено лише виклик за адресою його тимчасового проживання на час ухвалення вироку та початкові розшукові дії, до органів внутрішніх справ для подальшого здійснення розшуку останнього матеріали не надсилалися, а працівники інспекції одразу звернулися до суду з поданням про направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження та вироку суду зазначено дві адреси місця проживання та реєстрації засудженого ОСОБА_8 . Однак, працівники інспекції належним чином не перевірили місцезнаходження останнього за адресою його реєстрації у м.Волноваха. Так, в матеріалах кримінального провадження міститься рапорт інспектора поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, згідно якого ОСОБА_8 проживає за місцем своєї реєстрації у м.Волноваха разом з матір`ю. Крім того, затримання ОСОБА_8 відбулося саме за місцем його реєстрації, що свідчить про те, що він не ухилявся від відбування покарання та відсутність порушень з його боку. Ці обставини цілком підтвердили під час апеляційного розгляду свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яка до того ж спростувала легітимність пояснення, начебто наданого нею про те, що її племінник ОСОБА_8 тривалий час не проживає за місцем реєстрації. Також стороною захисту надані докази з приводу того, що засуджений в січні 2016 року отримав новий паспорт громадянина України саме за місцем його реєстрації.

Доводи прокурора в судовому засіданні про те, що засуджений ОСОБА_8 сам повинен був з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції є необґрунтованими, оскільки засуджений перш за все до інспекції для проведення співбесіди фактично не викликався, йому не роз`яснено порядок та умови відбування покарання, та відповідно до зазначених вимог закону прибуття самостійно до КВІ не є його обов`язком. До того ж, доводи засудженого про те, що він неодноразово звертався туди та про те, його справа тривалий час не надходила для виконання вироку, нічим не спростовано.

Таким чином слід визнати, що місцевий суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про необхідність задоволення подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання, більш того, з огляду на зазначені вимоги КВК та Інструкції суд взагалі не мав права вирішувати таке питання до розшуку засудженого, а тому доводи апеляційної скарги захисника про це є цілком обґрунтованими. За таких обставин, відповідно до ст.ст.407,409 КПК України, ухвала суду першої інстанції, як незаконна, підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали. З огляду на зазначені обставини, подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя є необґрунтованим, зазначені у ньому обставини не є доведеними, а тому воно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

В задоволенні подання начальника Приморського РВ КВІ м.Маріуполя від 23 листопада 2015 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання відмовити.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області