Номер провадження 1-кп/754/712/16
Вирок
Іменем України
01 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002885 відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого охоронником «Клініка імені Гальченко», не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 15.03.2015 року приблизно о 02.00год., знаходячись біля будинку №63/12 по проспекту Маяковського в м. Києві, на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході конфлікту з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно наніс невстановленим досудовим слідством гострим предметом, якому притаманні - колючо-ріжучі властивості не менше двох ударів у різні частини тіла потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана по задній поверхні грудної клітки справа по лопатковій лінії проекції 6 міжреберія, від якої відходить рановий канал, направлений справа на ліво, ззаду на перед, зверху вниз, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у плевральну порожнину, з явищем гемотораксу (наявність в плевральній порожнині до 300 мл. крові), яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, які небезпечні для життя; та не менше чотирьох ударів у грудну клітку потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана на задній поверхні грудної клітки зліва по лопатковій лінії у проекції 4 міжреберія, від якої відходить рановий канал, направлений зверху вниз, зліва направо, ззаду на перед, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину з явищами пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині) та підшкірної емфіземи, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, які небезпечні для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не заперечував, та показав, що дійсно, перебуваючи 15.03.2015 року приблизно о 02.00год. біля будинку АДРЕСА_2 у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який переріс у бійку, в ході якої він дістав ніж та наніс декілька ударів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в різні частини тіла.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.121ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, є учасником самооборони Майдану.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом визнано щире каяття, активне сприянння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2ст.50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, відсутність будь-яких претензій у потерпілих до обвинуваченого, думку потерпілих, які просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, наявність визначеного місця проживання у м. Києві, а також і те, що обвинувачений добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки,суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, як виняток, є гуманним і справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочину.
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.121ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції і повідомляти про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази передати законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: