УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 21.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5; ч.2 ст. 205; ч.1 ст. 199; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 361 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.09.2016 року старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 21.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5; ч.2 ст. 205; ч.1 ст. 199; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 361 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 07.09.2016 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме печаток ТОВ «Профіт Плюс ЛТД» (), ПП «Правопорядок» (), ТОВ «Служба безпеки «Карабінер Реагування» (), ПП «Аудиторська фірма «АМК-Сервіс» (), ТОВ «Дніпровська аудиторська група» ().

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управління Служби безпеки України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 21.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5; ч.2 ст. 205; ч.1 ст. 199; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 361 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Д» (далі ТОВ «Стиль-Д», Товариство) ОСОБА_5 та власник ТОВ «Стиль-Д» ОСОБА_6 , за попередньою змовою зі службовими особами Товариства директором фінансового департаменту ОСОБА_7 , директором департаменту з продажу ОСОБА_8 , директором департаменту аудиту та контролю ОСОБА_9 , директором департаменту безпеки ОСОБА_10 , директором департаменту персоналу ОСОБА_11 , директором департаменту розвитку ОСОБА_12 та головним бухгалтером ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, організували схему реалізації товарно-матеріальних цінностей через регіональних представників та приватних підприємців, зареєстрованих на територіях, підконтрольних терористичним організаціям «Донецька Народна Республіка» (далі «ДНР») та «Луганська Народна Республіка» (далі «ЛНР»), в результаті чого сплачують податки і збори до їх бюджетів, тобто вчиняють дії з метою їх фінансового забезпечення.

Крім того, встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності причетні громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також громадяни РФ ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Таким чином, частина грошових коштів, отриманих у вищевказаний протиправний спосіб, через заздалегідь залучених до протиправної діяльності ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з відома ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , громадян України ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , акумулюється в офісних приміщеннях ТОВ «ФК «АЛЬФА ІНВЕСТ», ТОВ «ФК «СТАТУС ГРУП», ТОВ «ФК «ЄДИНІ ФІНАНСОВІ СИСТЕМИ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТ КАПІТАЛ ГРУП» та БО «ВБФ «Українське майбутнє», і в подальшому розподіляється ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 між собою.

Разом з тим, 07.09.2016 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено печатки ТОВ «Профіт Плюс ЛТД» (), печатку ПП «Правопорядок» (), печатку ТОВ «Служба безпеки «Карабінер Реагування» (), печатку ПП «Аудиторська фірма «АМК-Сервіс» (), печатку ТОВ «Дніпровська аудиторська група» (), які були добровільно видані директором ТОВ «ФК «АЛЬФА ІНВЕСТ» () ОСОБА_19 .

Тобто, вказані печатки ТОВ «Профіт Плюс ЛТД» (), ПП «Правопорядок» (), ТОВ «Служба безпеки «Карабінер Реагування» (), ПП «Аудиторська фірма «АМК-Сервіс» (), ТОВ «Дніпровська аудиторська група» () можуть бути використані службовими особами ТОВ «ФК «АЛЬФА ІНВЕСТ» () під час готування документів для вчинення протиправної діяльності, пов`язаної із фінансовим та матеріальним забезпеченням діяльності терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР».

З метою забезпечення збереження речових доказів на підставі п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, посилаючись, що тимчасово вилучене майно, а саме печатки суб`єктів господарської діяльності можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Власник майна був оповіщений у встановленому законом поряду, представника до суду не направив, причини неприбуття у судове засідання не повідомив, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме печатки ТОВ «Профіт Плюс ЛТД» (), ПП «Правопорядок» (), ТОВ «Служба безпеки «Карабінер Реагування» (), ПП «Аудиторська фірма «АМК-Сервіс» (), ТОВ «Дніпровська аудиторська група» (), можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики приховування, пошкодження, псування та знищення вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 21.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5; ч.2 ст. 205; ч.1 ст. 199; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.1 ст. 263; ч.2 ст. 361 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено 07.09.2016 року під час проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме печатки ТОВ «Профіт Плюс ЛТД» (), ПП «Правопорядок» (), ТОВ «Служба безпеки «Карабінер Реагування» (), ПП «Аудиторська фірма «АМК-Сервіс» (), ТОВ «Дніпровська аудиторська група» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: