АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001022 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 в м. Києві.

Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вмотивував постановлене рішення тим, що він не відповідає вимогам КПК України, оскільки, як вбачаться з матеріалів кримінального провадження, а саме з розписки доданої до обвинувального акту, захиснику ОСОБА_8 не було вручено, а лише направлено рекомендованим листом копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що не передбачено вимогами ст. 293 КПК України. Також в обвинувальному акті не вказано відомостей про потерпілого від кримінального правопорушення, чим порушені вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України, так як у даному випадку потерпілим може бути держава в особі державного органу. Крім того, в реєстрі (п. 1 р. 3) зазначено, що на майно підозрюваного ОСОБА_6 накладено арешт для забезпечення цивільного позову, а в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов та розписка про його отримання обвинуваченим, що не узгоджується з вимогами ст. 293 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену вище ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні направити до Святошинського районного суду м. Києва для нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Апелянт вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що захисник ОСОБА_8 ухилявся від отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, хоч неодноразово викликався слідчим для їх вручення та останнім здійснювалися виїзди за робочим місцем адвоката, в зв`язку з чим, з метою виконання вимог ч. 1 ст. 293 КПК України, обвинувальний акт з додатками було вручено захиснику ОСОБА_8 шляхом направлення листа з рекомендованим повідомленням за № 840 від 11.02.2016 року, відправленим з ВПЗ Київ-71 на адресу : АДРЕСА_2 , який був виданий 17.02.2016 року у відділені поштового зв`язку Київ-140 особисто адресату. Не зазначення в обвинувальному акті відомостей про потерпілого також не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки на адресу юридичної особи, якій злочином заподіяно майнову шкоду направлявся відповідний лист, але жодних дій спрямованих на набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0001022 нею вчинено не було. До того ж , відповідно до вимог ч.7 ст. 55 КПК України, особа може бути визнана потерпілою лише з її згоди, а за відсутності такої згоди вона може бути в разі необхідності залучена до кримінального провадження як свідок. Не заявлення цивільного позову на стадії досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, так як потерпілий має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КК України до обвинувального акта додається : реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування (крім випадку передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений від час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються : найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата та місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що передбачених ст. 291КПК України вимог кримінального процесуального закону, органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0001022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в цілому дотримались, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Посилання суду першої інстанції на порушення передбаченого ст. 293 КПК України порядку надання прокурором копії обвинувального акта захиснику ОСОБА_8 не особисто, а через рекомендоване почтове відправлення, як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору, з урахуванням того, що зазначені вище копії документів захисник отримав, і це не заперечується ним в апеляційній інстанції, за відсутності в ст. 291 КПК України вимоги про долучення до обвинувального акта розписки захисника про його отримання, є необґрунтованими і на цій підставі обвинувальний акт не може бути повернутий прокурору.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України через не зазначення відомостей про потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яким може бути держава в особі державного органу, також є безпідставним, оскільки відповідно до вимог ч.7 ст. 55 КПК України, особа може бути визнана потерпілою лише з її згоди, а за відсутності такої згоди вона може бути в разі необхідності залучена до кримінального провадження як свідок, про що правильно вказує прокурор у апеляційній скарзі.

Твердження суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України через те, що в реєстрі (п. 1 р. 3) зазначено, що на майно підозрюваного ОСОБА_6 накладено арешт для забезпечення цивільного позову, а в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов та розписка про його отримання обвинуваченим, що не узгоджується з вимогами ст. 293 КПК України, також не може бути достатньою підставою для повернення обвинувального акта прокурору, так як згідно обвинувального акта, у кримінальному провадженні потерпілим нікого не визнано, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування дані про подання цивільного позову відсутні. До того ж, відповідно до вимог ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні може бути поданий до початку судового розгляду, або взагалі пред`явлений в порядку цивільного судочинства.

Інших законних підстав для повернення обвинувального акта прокурору в ухвалі суду першої інстанції не наведено.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року про повернення обвинувального акта прокурору відносно ОСОБА_6 скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури № 7 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3