Справа №490/7295/16-к 22.09.2016

У Х В А Л А
22 вересня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворівка Новоодеського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 11.11.2016 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає висновки слідчого судді невірними. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, не перешкоджав встановленню обставин ДТП, а злочин вчинено неумисно.
На його думку, обґрунтованість підозри матеріалами провадження не підтверджується, оспорює доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину.
Вважає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 не зможе перешкоджати кримінальному провадженню.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.07.2016 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.09.2016 року.
12.09.2016 року заступником прокурора Миколаївської області строк досудового розслідування продовжено до 16.11.2016 року.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 15.07.2016 року, близько 19 год., керуючи транспортним засобом марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі 90 км + 900 м автодороги М -14 (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ) у Березанському районі Миколаївської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_8 . Внаслідок ДТП 10 пасажирів отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, а 3 особи загинуло.
У клопотанні слідчого ставиться питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно: отримати висновки судово-медичних експертиз, провести слідчий експеримент, експертизу щодо механізму та обставин ДТП за наслідком проведеного слідчого експерименту, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, а наявний ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не зник та суттєво не зменшився, відсутні дані щодо відшкодування шкоди.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши надані судом матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними доказами, на які міститься посилання в поданні слідчого. Зазначений злочин відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачається покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Внаслідок ДТП настала смерть трьох потерпілих, та десять потерпілих отримали тілесні ушкодження.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Тому є слушними викладені в клопотанні слідчого доводи про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вірно зазначив, що даний ризик на даний час не зменшився, та більш м`які запобіжні заходи наявному ризику запобігти не зможуть.
Крім того, слідчий достатньо обґрунтував, які обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: необхідністю отримання висновків судово-медичних експертиз, проведення слідчих експериментів, призначення автотехнічної експертизи для встановлення механізму та обставин ДТП, виконання вимог ст. ст. 290-291 КПК України, а також складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.
Відомості про особу підозрюваного слідчим суддею досліджені у повному обсязі та достатньо враховані при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині. Хоча ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, про що зазначає захисник, однак ці обставини не свідчать про зменшення наявного ризику.
Висловлені під час апеляційного розгляду доводи апелянта про необхідність обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу внаслідок потреби у лікуванні підозрюваного, яке на думку захисника, не може бути забезпечено в умовах СІЗО, є голослівними.
Наведені апелянтом доводи стосовно недоведеності вини підозрюваного у вчиненні злочину, не обговорюються, оскільки це питання не є предметом розгляду у даному провадженні.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3