Єдиний унікальний номер 448/543/16-к
Провадження № 1-кп/448/74/16
В И Р О К
Іменем України
20.07.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, востаннє судимого: 13.10.2014р. Мостиським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з наданням іспитового строку терміном на 2 роки;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В кінці грудня 2015 року ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов в господарство ОСОБА_6 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району, де через розбиту шибу вікна проник в будинок потерпілого, звідки викрав п`ять пір`яних подушок вартістю 525 грн. та одну пір`яну перину вартістю 150 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 675 грн.
Він же, повторно, в кінці грудня 2015 року, а саме за декілька днів після першого епізоду крадіжки, приблизно о 18 год. з метою викрадення чужого майна прийшов в господарство того ж потерпілого ОСОБА_6 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району, де у той же спосіб проник у будинок, де з приміщення кухні таємно викрав чотири чавунні плити до кухонної печі вартістю 224 грн., одні чавунні спарені дверцята вартістю 228 грн. та один кутник для кухонної печі вартістю 8 грн. 50 коп., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 460 грн. 50 коп.
Він же, в продовження своєї злочинної діяльності, на початку січня 2016 року приблизно о 18 год. з метою таємного викрадення чужого майна, в черговий раз у той же спосіб проник в будинок того ж потерпілого ОСОБА_6 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району, де з однієї із кімнат викрав три чавунні плити до кухонної печі вартістю 204 грн., одні чавунні спарені дверцята вартістю 228 гривень та один кутник до кухонної печі вартістю 51 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 483 грн.
Він же, в продовження своєї злочинної діяльності, на початку січня 2016 року (наступного дня після Різдвяних Свят) з метою викрадення чужого майна прийшов в господарство того ж потерпілого ОСОБА_6 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району, де шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях проник у приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав чотири чавунні плити до кухонної печі вартістю 224 грн., одні чавунні спарені дверцята вартістю 228 гривень та один кутник до кухонної печі вартістю 8 гривень 50 коп., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 460 грн. 50 коп.
Він же, в продовження своєї злочинної діяльності, 20.01.2016 року в обідній час, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району, та скориставшись його тимчасовою відсутністю, шляхом вільного доступу таємно викрав з куртки останнього, яка знаходилась на ліжку в приміщенні будинку, гроші в сумі 200 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково. Пояснив, що дійсно в кінці грудня 2015 року та на початку січня 2016р. вчинив ряд крадіжок з господарства ОСОБА_6 , що в с.Великі Мокряни Мостиського району. Підтвердив час і спосіб проникнення до зазначеного господарства та вказав, що дійсно першого разу викрав 5 пір`яних подушок та 1 пір`яну перину, які «здав» циганам. В подальшому ще двічі проникав в будинок та один раз у приміщення літньої кухні потерпілого ОСОБА_6 , звідки викрадав чавунні плити до кухонної печі, спарені дверцята та кутники до печі. Все викрадене спочатку приносив до себе додому. Викрадені металеві та чавунні вироби здав в пункт прийому металобрухту, що знаходиться в м.Судова Вишня Мостиського району. Не пригадує, яку суму коштів отримав від реалізації викрадених речей, однак такі потратив на власні потреби, в тому числі на покупку продуктів харчування.
Щодо епізоду вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 , пояснив, що 20.01.2016р. в обідній час перебував разом з потерпілим у його будинку, що в с.Великі Мокряни Мостиського району. Коли потерпілий ОСОБА_8 вийшов на вулицю по дрова, то скористався такою тимчасовою відсутністю потерпілого і викрав з кишені його (потерпілого) куртки, що лежала на ліжку, гроші в сумі 200 грн. (однією купюрою). Після вчинення крадіжки грошей покинув будинок потерпілого, не сказавши останньому про свій вчинок. Цього ж дня прийшов до приміщення магазину с.Великі Мокряни, де потратив викрадені гроші на покупку спиртного і закуски, пригощаючи односельчанина ОСОБА_9 .
Заперечив свою причетність до вчинення крадіжки бензопили марки «STIHL MS180» № НОМЕР_1 з господарства (приміщення господарської будівлі) потерпілого ОСОБА_5 , що в с.Великі Мокряни. Вважає, що оговорив себе. Зізнавальні показання щодо вчинення крадіжки бензопили на досудовому слідстві дав «на прохання і під тиском» працівників поліції. Про свою непричетність до крадіжки бензопили заявив потерпілому ОСОБА_5 в ході слідства.
Крім часткового зізнання, винність обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться такими доказами по справі :
По епізодах крадіжок майна з господарства потерпілого ОСОБА_6 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що в с.Великі Мокряни Мостиського району знаходиться його батьківська хата, в якій ніхто не проживає. Час від часу приїжджає та здійснює догляд за батьківською хатою. На початку лютого 2016 року йому зателефонували сусіди і повідомили, що хтось проникав у його (потерпілого) батьківську хату. Коли того ж дня прибув у с.Великі Мокряни, то дійсно виявив сліди проникнення до будинку та літньої кухні, оскільки була розбита шиба в одному з вікон будинку. З приміщення будинку та літньої кухні були викрадені сім чавунних плит, двоє чавунних спарених дверцят та три кутники до кухонної печі, а також п`ять пір`яних подушок та одну пір`яну перину. Проникнення в приміщення літньої кухні мало місце шляхом витягування скобеля у навісному замку на вхідних дверях.
- протоколом огляду місця події (території господарства, приміщення житлового будинку і літньої кухні),де зафіксовано спосіб проникнення у вищевказані приміщення, місце розташування печей, з яких було викрадено чавунні плити, чавунні дверцята та кутники, а також фототаблицею до цього протоколу;
- заявою обвинуваченого ОСОБА_7 від 03.02.2016р. про факт добровільної видачі ним слідчому майна, яке викрав з приміщення будинку потерпілого ОСОБА_6 , а саме трьох металевих кутників та однієї чавунної плити до кухонної печі;
- протоколом огляду місця події приміщення ТОВ «Галтекс», що по АДРЕСА_1 , і де мається пункт прийому металобрухту, в якому зафіксовано факт виявлення та вилучення чотирьох чавунних плит та одних чавунних спарених дверцят до печі, а також фототаблицею до цього протоколу;
- протоколом огляду речей, добровільно виданих обвинуваченим ОСОБА_7 , а також вилучених з приміщення ТОВ «Галтекс», постановою про визнання їх речовими доказами по справі;
- висновком експерта №9/123 від 18.03.2016р., з якого слідує, що ринкова вартість представлених на дослідження двох ідентичних чавунних плит для кухонної печі розмірами 61*16*1,0см та двох ідентичних чавунних плит для кухонної печі розмірами 61*19*1,0см, з врахуванням їх фізичного зносу та з умовою, що з моменту викрадення і до моменту представлення на дослідження їх товарний стан не змінився, станом на 18.03.2016р. становила 248 грн.
Ринкова вартість однієї аналогічної представленим на дослідження чавунної плити для кухонної печі розміром 61*16*1,0см, з врахуванням її фізичного зносу та з умовою, що з моменту викрадення і до моменту представлення на дослідження її товарний стан не змінився, станом на 18.03.2016р. становила 56 грн.
Ринкова вартість представлених на дослідження дверей чавунних спарених для печі розміром 51*28см, з врахуванням їх фізичного зносу та з умовою, що з моменту викрадення і до моменту представлення на дослідження їх товарний стан не змінився, станом на 18.03.2016р. становила 228 грн.
Ринкова вартість представлених на дослідження трьох кутників для печі розміром 73*73см, з врахуванням їх фізичного зносу та з умовою, що з моменту викрадення і до моменту представлення на дослідження їх товарний стан не змінився, станом на 18.03.2016р. становила 68 грн.
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання та фототаблицею до цього протоколу, де зафіксовано, що в ході проведення вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, котра здавала в пункт прийому металобрухту в м.Судова Вишня чавунні плити та чавунні дверцята до печі;
- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 , де він на місці розказав та показав, коли саме, за яких обставин і в який спосіб проникав у будинок та в приміщення літньої кухні господарства потерпілого ОСОБА_6 , що кожного разу звідти викрадав та як розпоряджався викраденим, а також фототаблицею до цього протоколу;
- довідкою ФОП « ОСОБА_11 » про вартість однієї подушки та однієї перини;
- заявою потерпілого ОСОБА_6 про факти вчинення крадіжок майна з приміщення будинку та з приміщення літньої кухні в с.Великі Мокряни Мостиського району, що мали місце в кінці грудня 2015р.- в січні 2016р., а також протоколом огляду місця події (території господарства, приміщення будинку і літньої кухні), чим стверджується час і місце вчинення злочину.
По епізоду крадіжки майна з господарства потерпілого ОСОБА_8 :
- рапортом слідчої СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_12 про виявлення нею нового кримінального правопорушення, а саме викрадення обвинуваченим ОСОБА_7 грошей у потерпілого ОСОБА_13 під час перебування у будинку останнього, і де вона зазначені дії винної особи кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка показала, що в обідній час 20.01.2016 року у приміщення магазину с.Великі Мокряни, де працює продавцем та здійснює підприємницьку діяльність, зайшли ОСОБА_7 і ОСОБА_9 . Обвинувачений придбав пляшку горілки, закуску і за покупку розрахувався купюрою номіналом в 200грн. На її запитання звідки у них появились гроші, обвинувачений ОСОБА_7 відповів: «що то тебе не обходить».
- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 , де він на місці розказав та показав, коли саме і за яких обставин вчинив крадіжку грошей у потерпілого ОСОБА_8 , а також фототаблицею до цього протоколу;
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною. Вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаній з проникненням у житло та інше приміщення (по епізодах крадіжок з господарства ОСОБА_6 ). Також правильно кваліфіковано дії обвинуваченого і за ч.2 ст.185 КК України (по епізоду викрадення грошей у потерпілого ОСОБА_8 ), оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Висунуте ж органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки бензопили з приміщення господарської будівлі господарства потерпілого ОСОБА_5 у с.Великі Мокряни, що мав місце в ніч на 17.12.2015 року, як вважає суд, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.
Відповідно до п.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 по вищевказаному епізоду своєї вини не визнав. Ствердив, що не вчиняв крадіжки бензопили з господарського приміщення господарства потерпілого ОСОБА_5 , а зізнавальні показання на досудовому розслідуванні давав «на прохання та під тиском працівників поліції». Вважає, що обмовив себе у вчиненні цього злочину і зробив це спочатку «на прохання» працівників поліції, а в подальшому під тиском погроз з їхнього боку.
Під час розгляду справи в суді прокурор же не надав суду будь-яких інших допустимих доказів в підтвердження факту вчинення зазначеного злочину (крадіжки бензопили у потерпілого ОСОБА_5 ) саме обвинуваченим ОСОБА_7 , а в обґрунтування пред`явленого обвинувачення покликався лише на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , дані ним в ході досудового розслідування. Суд не може покласти показання обвинуваченого ОСОБА_7 , що були дані ним в ході досудового розслідування, в основу обвинувального вироку та не приймає як доказ зазначені показання обвинуваченого, оскільки згідно вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Аналогічні положення зазначені і в ст.23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Досліджені ж у судовому засіданні докази по епізоду викрадення бензопили у потерпілого ОСОБА_5 не підтверджують факту його вчинення саме ОСОБА_7 , оскільки допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що факту викрадення ОСОБА_7 бензопили з його (потерпілого) господарства не бачив, а навпаки ствердив, що при проведені слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 останній говорив йому (потерпілому) про непричетність до даної крадіжки. Досліджені в судовому засіданні інші докази не містять в собі будь-яких даних про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаної крадіжки.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1.11.1996року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та доказах, одержаних незаконним шляхом. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стаття 22 КПК України передбачає змагальність сторін при розгляді справи
У ст.368 КПК України зазначається, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких, зокрема, віднесені питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Суд, відповідно до ст.94 КПК України оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що викрадення бензопили з підсобного приміщення господарства потерпілого ОСОБА_5 вчинено саме ОСОБА_7 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин, як вважає суд, пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки бензопили з підсобного приміщення господарства потерпілого ОСОБА_5 в ніч на 17.12.2015 року) є таким, що побудоване на припущеннях.

Враховуючи те, що докази, надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом, не підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки бензопили з підсобного приміщення господарства потерпілого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що його слід виправдати по вказаному епізоду крадіжки за недоведеністю, тобто на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи (кількість і вартість викраденого), ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_8 , і часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем свого проживання,де проживає один.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, так як такий, будучи неодноразово судимим, в тому числі за крадіжки, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив умисні злочини.

Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідними і будуть цілком достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Речові докази по справі слід повернути їх законному володільцю, а судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту (часу) звернення вироку до виконання та його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним та засудити ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України - на 1 (один) рік позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати невинуватим і по суду виправданим в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України (по епізоду крадіжки бензопили з підсобного приміщення господарства потерпілого ОСОБА_5 , що мала місце в ніч на 17.12.2015р.) у зв`язку з недоведеністю.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року, і визначити ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Речові докази: п`ять чавунних плит, двері чавунні спарені та три кутники до печі, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП України у Львівській області повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати в сумі 527 грн. (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 коп. за проведення по справі експертизи стягнути з ОСОБА_7 , які перерахувати в користь держави: одержувач: УДКСУ у Залізничному районі м.Львова, , р/р №0003; МФО - 825014.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити попередній домашній арешт.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_1
Вирок набрав законної сили:
«___» ______________ 20__ р.
Суддя ОСОБА_1