У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 листопада 2016 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого до 02.12.2016 року.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що існує вірогідність того, що останній перебуваючи на свободі, може втекти з метою уникнення суворого покарання за скоєні кримінальні правопорушення та іншим шляхом перешкоджати кримінальному правопорушенню. Такий висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 зник з місця ДТП одразу після його вчинення, заходів щодо надання первинної медичної допомоги постраждалим не вжив, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чи вживання наркотичних речовин відмовився, з метою приховати свою причетність до ДТП схилив свідків до надання слідству неправдивих свідчень в частині підтвердження неіснуючого алібі та нібито викрадення його транспортного засобу. У зв`язку із нестабільною суспільно-політичною обстановкою на території Донецької області особливо підсилюється ризик переховування ОСОБА_5 від правоохоронних органів, оскільки обвинувачений є уродженцем м. Єнакієве Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, яка непідконтрольна офіційній владі України. ОСОБА_5 раніше працював в системі органів внутрішніх справ на вказаній території, що свідчить про його соціальні зв`язки з мешканцями вказаного міста, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження даними про особу обвинуваченого. Таким чином, у разі звільнення обвинуваченого з під варти він має можливість переховуватися на цій чи іншій території, на якій він буде недосяжним для правоохоронних органів України. Загроза призначення суворого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винним за інкримінованим обвинуваченням також створює ризик його переховування, оскільки санкція частини 3 статті 286 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, мотивуючи це тим, що він одружений, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, працював в правоохоронних органах та має звання майора міліції, за місцем роботи характеризувався позитивно, ніяких стосунків з особами, що проживають на тимчасово непідконтрольній території не має, всі його близькі родичі виїхали на територію підконтрольну владі Украйни. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи це тим, що обвинувачений перебуває під вартою досить тривалий час, прокурор не навів підстав, які підтверджують наявність обґрунтованих ризиків того, що обвинувачений буде переховуватись від суду. Тримання під вартою є винятковим заходом, який застосовується до обвинуваченого. Таке тримання обвинуваченого під вартою порушує його права. Також обвинувачений ОСОБА_5 не має судимостей та не притягувався до адміністративної відповідальності. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком до десяти років позбавлення волі, за даними паспорту він має з червня 2012 року реєстрацію у місті Єнакієво Донецької області, тобто має можливість переховуватися від суду на території тимчасово непідконтрольній владі України.

Отже, ризики, відповідно до яких обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. На теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, експертів в цьому кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_5 обрана відповідно до діючого законодавства, виходячи з тяжкості злочину та зміні не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Бахмутській установі виконання покарань УДПтС України в Донецькій області (№ 6) строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1