Справа № 183/1864/16
№ 1-кп/183/479/16
В И Р О К
іменем України
23 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 00000343 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-17.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
23 лютого 2016 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_4 знаходився в будинку за АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_5 розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_4 в зальній кімнаті на полиці побачив цифровий ефірний приймач марки «STRONG SRT 8500 Т2» чорного кольору, в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав цифровий ефірний приймач марки «STRONG SRT 8500 Т2».

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майновий збиток на суму 734,40 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, надав показання про те, що 23 лютого 2016 року разом з ОСОБА_5 перебував у нього вдома в будинку АДРЕСА_2 , де разом вони розпивали спиртні напої. Коли збирався додому, то побачив в зальній кімнаті цифровий ефірний приймач, який вирішив взяти собі для користування. Переконавшись, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, він таємно викрав цифровий ефірний приймач та відніс його до себе додому. Викрадене майно ним повернуте потерпілому після порушення кримінального провадження, у скоєному обвинувачений кається.

За згодою учасників судового розгляду, кримінальне провадження розглянуте у відсутність потерпілого, який надав суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, не маючи жодних претензій до обвинуваченого, в зв`язку з відшкодуванням шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставини, при яких ним скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, крім тих, що встановлюють розмір спричиненої шкоди.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимий, однак на даний час вживає заходи для отримання доходу від роботи по найму, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнається щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування шкоди.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1