В И Р О К
Іменем України

04.03.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0002285 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дальній Білібінського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: останній раз 27.10.2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Приблизно у квітні 2015 року, більш точний час у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 (де останній виконував ремонтні роботи на замовлення ОСОБА_7 ), у приміщенні однієї з кімнат вказаного будинку, виявив сейф. Зазирнувши досередини сейфу, ОСОБА_6 виявив у ньому золоті вироби, належні ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, ОСОБА_6 умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно з сейфу, а саме: золоту каблучку з камінням білого кольору у вигляді квітки, вагою 1,5 гр., вартістю 975 грн., золоту каблучку з камінням білого кольору у вигляді листочка, вагою 5,3 гр., вартістю 3433,18 грн., золоту каблучку з 2 білими каміннями, вагою 5,9 гр., вартістю 3821,84 грн., золотий ланцюжок плетінням «Картьє», вагою 15,85 гр., вартістю 10302,50 грн., які належать ОСОБА_7 , завдавши при цьому останній майнову шкоду на загальну суму 18532,52 грн.
Викрадені золоті вироби ОСОБА_6 поклав до кишені, розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд, а саме:
10.04.2015, надавши копію свого паспорту, ОСОБА_6 звернувся до ломбарду «Центральний», розташований за адресою: пр..Добровольського 112 у м.Одеса, реалізувавши у володіння вказаної юридичної особи викрадену у потерпілої ОСОБА_7 золоту каблучку, вагою 1,5 г. Отриманими в рахунок реалізації каблучка грошовими коштами розпорядився в повному об`ємі у відповідності до власних потреб.
21.04.2015, маючи на меті особисте збагачення, ОСОБА_6 звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 , попрохавши останнього надати допомогу у реалізації золотих виробів з числа наведених вище, шляхом надання паспортних даних у якості особи-позичальника. Таким чином, 21.04.2015 ОСОБА_6 реалізував у володіння ломбарду «Центральний» (див. вище) викрадений у ОСОБА_7 золотий ланцюг, вагою 15,85 г. Отриманими грошовими коштами розпорядився в повному об`ємі на власні потреби.
25.04.2015 ОСОБА_6 повторно звернувся до ОСОБА_8 з ідентичним проханням, у відповідності до чого у той самий день ОСОБА_6 отримав грошові кошти в рахунок реалізації у володіння ломбарду викрадених у ОСОБА_7 двох золотих каблучок, вагою 5,3 г і 5,9 г, відповідно.
Отриманими грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядився в повному об`ємі на власні потреби.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в квітні місяці 2015 року він тимчасово працював у ОСОБА_7 , з будинку якої викрав золоті прикраси, а саме золоті каблучки, золотий ланцюжок, які в послідуючому попросив друга здати до ломбарду, так як не мав паспорту, отримані грошові кошти витратив на власні потреби з врахуванням знаходження на утриманні малолітньої дитини.
Так як, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, а також позитивну характеристику по місцю проживання.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує сімейний стан обвинуваченого, який проживає з батьком ОСОБА_9 , 1956 року народження, хоч розлучений, проте на його утриманні знаходиться малолітня дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також судом враховується стан здоров`я обвинуваченого, інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження, а також те, що до кримінальної відповідальності більше не притягувався.

При призначенні покарання судом враховується думка потерпілої ОСОБА_7 , яка звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що вирішення питання стосовно міри покарання залишає на розсуд суду, про наявність претензій не зазначила, з цивільним позовом не зверталася.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 п. 2, 3, 4 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти в зазначений орган про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 п.2, 3, 4 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти до кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту скасувати.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування - 3 золотих каблучки, золотий ланцюжок, - вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1