Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________28.03.2016
Справа № 490/73/15-к
н/п 1-кп/490/751/2015
У Х В А Л А
28 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,

їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005012, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, студентом 1 курсу ПТУ №7 м. Кременчук Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, студентом 1 курсу Кременчукського льотного училища, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 31 березня 2016 року.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, пославшись в обґрунтування клопотання на те що, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя людини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим існують ризики переховування обвинувачених від суду та продовження вчинення ними нових злочинів.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою. При цьому захисник ОСОБА_10 просив змінити застосований щодо його підзахисного запобіжний захід на домашній арешт, пославшись на те, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а зокрема, що обвинувачення ґрунтуються на доказах, здобутих з порушенням порядку, встановленого КПК України, а, відповідно, є не допустимими, і прокурором не доведено, що ризики, які враховувалися під час обрання запобіжних заходів, не зменшилися.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_12 просили суд вирішити клопотання прокурора на власний розсуд.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду такого питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя двох людей, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, проживають в іншому населеному пункті, будучи неповнолітніми залишили місце свого проживання, виїхавши до іншого населеного пункту, де знаходилися без певного місця проживання і засобів до існування. За таких обставин ймовірність переховування обвинувачених від суду і вчинення ними нових аналогічних злочинів, у разі застосування до них інших запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою. Ці ризики були враховані під час застосування до обвинувачених вказаного запобіжного заходу і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися. Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобіганню шляхом застосування до обвинувачених запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку їх тримання під вартою.

Відповідно, клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 , на домашній арешт, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити до 26 травня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 продовжити до 26 травня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: