АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/2743/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/740/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 18 жовтня 2016 року апеляційну скаргу прокурора на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року, у кримінальному провадженні № 0001147 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.10.2009 Центрально -Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 23.03.2015 року по відбуттю строку покарання.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. КривогоРогу, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,зареєстрований та мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ;
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_6 визнано винними та засудженоза ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.Згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.Згідно зі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи періодично з`являтися до реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.Згідно зі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.Згідно зі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи періодично з`являтися до реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Питання з речовими доказами вирішене.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8

обвинувачені - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник - ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинувачених просить вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04серпня 2016 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були визнані винними та засуджені за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

09.05.2016 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи повторно перебуваючи поблизу вул. Ушакова, 4 в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Звернувши свою увагу на те, що у ОСОБА_10 , при собі є мобільний телефон марки «Нокіа» у ОСОБА_6 , виник намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , та обернення його на власну користь. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно звернувся з пропозицією до ОСОБА_7 , відкрито викрасти мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим, вступивши з ним у змову.
Знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою обмеження волі потерпілого та заволодіння мобільним телефоном марки «Нокія», що належить ОСОБА_10 , наніс останньому два удари долонею в обличчя та один удар долонею по тулубу, а ОСОБА_6 , наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та один удар ногою по тулубу.
Від удару ногою ОСОБА_10 , впав на землю, після чого ОСОБА_6 , переслідуючи намір на відкрите заволодіння чужого майна, діючи повторно дістав у потерпілого ОСОБА_10 , з карману брюк мобільний телефон «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., з сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , , після чого, передав його ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою, тим самим відкрито заволодівши вказаним мобільним телефоном.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи повторно та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою на відкрите викрадення чужого майна, 09.05.2016 року приблизно о 22 год 30 хв., перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Студентській, з використанням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , матеріальні збитки на вказану суму.
09.05.2016 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи повторно перебуваючи поблизу вул. Ушакова, 4 в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Звернувши свою увагу на те, що у ОСОБА_10 , при собі є мобільний телефон марки «Нокіа» у ОСОБА_6 , виник намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , та обернення його на власну користь. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно звернувся з пропозицією до ОСОБА_7 , відкрито викрасти мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим, вступивши з ним у змову.
Знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою обмеження волі потерпілого та заволодіння мобільним телефоном марки «Нокія», що належить ОСОБА_10 , наніс останньому два удари долонею в обличчя та один удар долонею по тулубу, а ОСОБА_6 , наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та один удар ногою по тулубу.
Від удару ногою ОСОБА_10 , впав на землю, після чого ОСОБА_6 , переслідуючи намір на відкрите заволодіння чужого майна, діючи повторно дістав у потерпілого ОСОБА_10 , з карману брюк мобільний телефон «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., з сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , , після чого, передав його ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою, тим самим відкрито заволодівши вказаним мобільним телефоном.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи повторно та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою на відкрите викрадення чужого майна, 09.05.2016 року приблизно о 22 год 30 хв., перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Студентській, з використанням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , матеріальні збитки на вказану суму.
09.05.2016 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи повторно перебуваючи поблизу вул. Ушакова, 4 в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Звернувши свою увагу на те, що у ОСОБА_10 , при собі є мобільний телефон марки «Нокіа» у ОСОБА_6 , виник намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , та обернення його на власну користь. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно звернувся з пропозицією до ОСОБА_7 , відкрито викрасти мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим, вступивши з ним у змову.
Знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою обмеження волі потерпілого та заволодіння мобільним телефоном марки «Нокія», що належить ОСОБА_10 , наніс останньому два удари долонею в обличчя та один удар долонею по тулубу, а ОСОБА_6 , наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та один удар ногою по тулубу.
Від удару ногою ОСОБА_10 , впав на землю, після чого ОСОБА_6 , переслідуючи намір на відкрите заволодіння чужого майна, діючи повторно дістав у потерпілого ОСОБА_10 , з карману брюк мобільний телефон «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., з сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , , після чого, передав його ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою, тим самим відкрито заволодівши вказаним мобільним телефоном.
09.05.2016 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи повторно перебуваючи поблизу вул. Ушакова, 4 в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Звернувши свою увагу на те , що у ОСОБА_10 , при собі є мобільний телефон марки «Нокіа» у ОСОБА_6 виник намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 та обернення його на власну користь .Після чого , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір , направлений на відрите викрадення чужого майна , діючи повторно , звернувся з пропозицією до ОСОБА_7 , відкрито викрасти мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився , тим самим , вступивши з ним в змову.
Знаходячись біля будинку № 5 по вул. Студентській в м.Кривому Розі , приблизно о 22 год. 30 хв. , ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір , направлений на відкрите викрадення чужого майна , з метою обмеження волі потерпілого та заволодіння мобільним телефоном марки «Нокіа» , що належить ОСОБА_10 , наніс останньому два удари долонею в обличчя та один удар долонею по тулубу , а ОСОБА_6 , наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та один удар ногою по тулубу.
Від удару ногою ОСОБА_10 впав на землю , після чого ОСОБА_6 , переслідуючи намір на відкрите заволодіння чужого майна, діючи повторно дістав у потерпілого ОСОБА_10 з карману брюк мобільний телефон «Нокіа5530» ,ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 320 грн. . з сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , після чого , передав його ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою , тим самим відкрито заволодівши вказаним мобільним телефоном.
Звернувши свою увагу на те, що у ОСОБА_10 , при собі є мобільний телефон марки «Нокіа» у ОСОБА_6 , виник намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , та обернення його на власну користь. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно звернувся з пропозицією до ОСОБА_7 , відкрито викрасти мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився, тим самим, вступивши з ним у змову.
Знаходячись біля будинку № 5 по вул. Студентській в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою обмеження волі потерпілого та заволодіння мобільним телефоном марки «Нокія», що належить ОСОБА_10 , наніс останньому два удари долонею в обличчя та один удар долонею по тулубу, а ОСОБА_6 , наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя та один удар ногою по тулубу.
Від удару ногою ОСОБА_10 , впав на землю, після чого ОСОБА_6 , переслідуючи намір на відкрите заволодіння чужого майна, діючи повторно дістав у потерпілого ОСОБА_10 , з карману брюк мобільний телефон «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., з сім картою мобільного оператора НОМЕР_2 , , після чого, передав його ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою, тим самим відкрито заволодівши вказаним мобільним телефоном.
Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи повторно та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою , на відкрите викрадення чужого майна, 09.05.2016 року приблизно о 22 год 30 хв., перебуваючи біля будинку № 5 по вул. Студентській, з використанням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа5530», IMEI НОМЕР_1 , чорно -червоного кольору, вартістю 320 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , матеріальні збитки на вказану суму.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Так, суд при ухваленні вироку враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного ОСОБА_6 , який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, щире каяття засудженого, відшкодування заподіяної шкоди, все ж такі не в повній мірі врахував особу підсудного який раніше судимий за аналогічний корисливий злочин, не працює, та маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість знов вчинив новий корисливий тяжкийзлочин.При ухвалені вироку враховуючи ступені, тяжкості вчиненого злочину та особу винного ОСОБА_7 , який в силу ст. 86 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, щире каяття засудженого, відшкодування заподіяної шкоди, все ж такі не в повній мірі врахував особу підсудного який раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини, хоча в силу ст. 84 КК України вказані судимості погашені, не працює, належних висновків не зробив та знову вчинив корисливий тяжкий злочин. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при таких обставинах призначене судом першої інстанції покарання є необґрунтовано м`яким, та таким що не відповідає вимогам КК України, а тому є незаконним.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 , кожний окремо, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченим більш суворе покарання , без застосування вимог ст.ст.75,76 КК України.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного, за ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі прокурором також не оскаржується.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення загальних засад призначення покарання, згідно п.1 ч.1 ст.65 КК України.

Як передбачено ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Між тим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції формально послався на ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання та не навів переконливих мотивів, на підставі яких призначив обвинуваченим покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.
Так, суд в достатній мірі не врахував тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, той факт, що злочин було вчинено відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 .

Також, судом не було враховано , що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 28.10.2009 року за ст.ст. 289 ч.1,187 ч.3 , 185 ч.3 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Отже, ОСОБА_6 знову вчинив тяжкий злочин маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, що свідчить про наявність рецидиву злочину.

ОСОБА_7 також раніше притягувався до кримінальної відповідальності , але відповідно до ст.89 КК України судимості погашені.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим покарання судом першої інстанції за ч.2 ст.186 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, не є достатнім і необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, внаслідок м`якості.
Таким чином, аргументи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України, у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_13 згідно ст.67 КК України, колегія суддів визнає рецидив злочину.

Пом`якшуючими покарання обвинувачених обставинами, відповідно ст.66 КК України, колегія суддів визнає повне визнання вини обвинуваченими, їх щире каяття та відшкодування завданої шкоди.

Крім того, колегія суддів бере до уваги дані про особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,які за місцем проживання характеризуються посередньо (том 1 а.кп.97,107), ОСОБА_6 раніше судимий (том 1 а.кп.110), у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра під наглядом не перебувають (том 1 а.кп. 98-99,108-109).

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те , що обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні матір пенсіонерку , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які данні про те , що матір обвинуваченого ОСОБА_7 перебуває на його утриманні .Так, в матеріалах кримінального провадженні відсутні данні про те , що обвинувачений ОСОБА_7 працює чи отримує інші доходи, в той час як його матір є пенсіонеркою , та отримує пенсію ( т.1 а.кп.103), а тому не можна визнати , що матір обвинуваченого ОСОБА_7 перебуває на його утриманні.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції ,в частині призначеного обвинуваченим покарання та приходить до висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинно бути призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Законних підстав для застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 положень ст.ст.75, 76 КК України або ст.69 КК України колегія суддів не вбачає та вважає, що їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів не можливо досягти без ізоляції від суспільства.

На думку колегії суддів, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2016 року скасуванню в частині призначеного обвинуваченим покарання, з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Керуючись ст.ст.404, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити .

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2016 рокув частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.

Визнати винними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання , кожному , за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом не обвирався.
Початок строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто з моменту виконання вироку.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.376 п.6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а обвинуваченими у той самий строк, з моменту вручення їм копії вироку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2