Провадження № 11-кп/792/102/16
Справа № 684/717/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника засудженого ОСОБА_8
представника КВІ ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури на ухвалу Старосинявського районного суду від 23 грудня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Старосинявського районного суду від 16 квітня 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, засуджено за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації в КВІ.

Ухвалою Старосинявського районного суду від 23 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні подання інспектора Старосинявського РП Старокостянтинівського МРВ КВІ УДПтС України у Хмельницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням щодо ОСОБА_7 .
Відмовляючи в задоволенні подання інспектора Старосинявського РП Старокостянтинівського МРВ КВІ УДПтС України у Хмельницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Старосинявського районного суду від 16 квітня 2014 року, суд виходив з того, що адміністративні правопорушення за які ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності не становлять підвищеної суспільної небезпеки та з достовірністю не свідчать про його злісне небажання стати на шлях виправлення; впродовж іспитового строку нових злочинів не вчиняв.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну і ухвалити нову, якою подання інспектора Старосинявського РП Старокостянтинівського МРВ КВІ України в Хмельницькій області ОСОБА_10 задовольнити: скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та направити останнього для відбування покарання, призначеного вироком Старосинявського районного суду від 16 квітня 2014 року.

Зокрема, звертає увагу на те, що, відмовляючи у задоволенні подання, судом безпідставно не враховано те, що після винесення офіційного застереження 09.10.2014 згідно ч. 1 ст. 166 КВК України засудженого ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності: 17.01.2015 р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 21.05.2015 р. за ч. 1,2 ст. 178 КУпАП; 02.06.2015 р. за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, що підтверджується відповідними постановами про притягнення останнього до відповідальності.

Окрім того, не взято до уваги, що всупереч постанови інспектора КВ1 про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_7 зобов`язано з`являтись до КВІ першого вівторка кожного місяця, останній 01.09.2015, 06.10.2015 та 03.11.2015 безпричинно не з`являвся на реєстрацію, чим порушив встановлені обов`язки, що підтверджується довідкою КВІ від 1 8.11.2015 року.
На думку апелянта вказані факти негативно характеризують його як особу засудженого та свідчать про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Також апелянт звертає увагу на те, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання не обов`язково, щоб останній вчинив нові злочини, про що судом зазначено в оскарженій ухвалі як на підставу для відмови в задоволенні подання КВІ.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника на її заперечення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України (ч.2 ст.166 КВК України) у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 164 КВК України на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, організовувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ про оголошення розшуку таких засуджених.
Вказана стаття до поважних причин неявки засудженого до кримінально - виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в основному, регулярно з`являвся до кримінально - виконавчої інспекції (а.к.п.14), згідно характеристики за місцем проживання засуджений проживає з батьком, не працює, заяв та скарг відносно нього до селищної ради не поступало. (а.к.п.37).
Також, як вбачається з відповіді на адвокатський запит начальника Старосинявського районного сектору кримінально виконавчої інспекції УДПтС України у Хмельницькій області від 22 лютого 2016 року № 51, ОСОБА_7 щомісячно з`являється на реєстрацію, даних про вчинення ним правопорушень ( крім наведених в особовій справі) не має.
Допитаний в суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 показав, що декілька разів не з`являвся на реєстрацію в КВІ через повну відсутність коштів. Також в судовому засіданні ОСОБА_7 завірив суд, що він зобов`язується в подальшому сумлінно ставитись до своїх обов`язків.
Факт притягнення засудженого ОСОБА_7 17.01.2015 р., 21.05.2015 р., 02.06.2015 року до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях у нетверезому вигляді та куріння у заборонених місцях не свідчить про систематичність вчинення ним правопорушень, як це передбачає ч.2 ст.78 КК України та ч.4 ст.166 КВК України. Окрім того, вчинення вказаних правопорушень було предметом реагування інспектора КВІ з оголошенням відповідних попереджень. ( а.к.п. 50, 62). Такі обов`язки, як не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, ОСОБА_7 належним чином виконувались.
Тому, судова колегія суддів приходить до висновку, що факти, викладені у поданні інспектора про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не є свідченням небажання його стати на шлях виправлення та є недостатніми для направлення ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком суду.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що суду не було надано доказів, які б підтверджували систематичність вчинення засудженим правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без зміни.
На підставі викладеного та керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, ст.166 КВК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Старосинявського районного суду від 23 грудня 2015 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання за вироком Старосинявського районного суду від 16 квітня 2014 року з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури - без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .