Справа №585/3082/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/556/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 на обвинувальний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2016 року, в якій обвинувачений просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України;

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України, та призначено покарання:

за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна,

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз наркотичних засіб в сумі 1228,8 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що повністю визнає свою вину та щиро кається в скоєному, тому просить не позбавляти його волі, або ж звільнити його від відбування покарання на підставі амністії у 2015 році.

Як встановив суд, 21 вересня 2015 року ОСОБА_6 на чагарнику, який розташований неподалік господарства за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , виявив чотири рослини, які за зовнішніми ознаками нагадували рослини коноплі, зірвав їх і переніс до місця свого проживання, частково подрібнив та залишив зберігати без мети збуту.

Цього ж дня ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Ромни на перехресті вул. Коржівська та Горького, незаконно збув ОСОБА_8 за грошову винагороду в сумі 250 грн. поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 29,68 г.

Крім цього, того ж дня, 21 вересня 2015 року, близько 19 год., на узбіччі дороги з с. Гришине до автодороги Ромни-Прилуки ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції, якими в ході особистого огляду останнього було виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, темно-зеленого кольору, частково подрібненою, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 420,56 г.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть апеляційних скарг, обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується матеріалами провадження, належним чином дослідженні судом першої інстанції та ніким не оспорюються і під сумнів не ставляться.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України кваліфіковані вірно.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що суд першої інстанції призначив йому надто суворе покарання, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Так, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер протиправних дій останнього, їх наслідки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття; а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

А тому, врахувавши всі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за найтяжчою інкримінованою останньому статтею кримінального закону із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, вірно застосувавши принцип призначення покарання за сукупністю злочинів, з реальним відбуванням покарання, яке, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і підстав вважати його надто суворим або ж звільнити від його відбування з випробуванням колегія суддів не вбачає.

Що стосується вимог обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання на підставі амністії у 2015 році, то вони є необґрунтованими, оскільки на даний час органом законодавчої влади спеціальний закон про амністію у 2015 році не прийнятий, а дія Закону України «Про амністію у 2014 році» на ОСОБА_6 не поширюється, оскільки злочини, передбачені ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України, він вчинив після набрання чинності цим Законом 19 квітня 2014 року.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4