Справа № 127/2949/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених Ахмеда ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за обвинуваченням:
Ахмеда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Газа Палестини, особи без громадянства, проживаючого на території України на підставі посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 , не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, приватного підприємця, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Дашаке Мартвільського району Грузії, грузина, громадянина Грузії, проживаючого на території України на підставі посвідки на постійне проживання НОМЕР_2 з терміном дії «безстроково», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Ахмед ОСОБА_4 в період з початку 2015 року по середину вересня 2015 року, з корисливих мотивів вчинив організацію незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, а саме: громадянина Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянина Королівства Йорданії ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , керівництво такими діями, за попередньою змовою з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , яких попередньо залучив пообіцявши грошову винагороду, розробивши злочинний план з розподілом злочинних ролей та обов`язків для кожного із них.

ОСОБА_5 , відповідно до розподілених серед членів групи функцій, за вказівками Ахмеда ОСОБА_4 сприяв у підшукуванні шляхів та засобів забезпечення перевезення нелегальних мігрантів в район державного кордону України, а також залучив інших виконавців злочину, які б здійснили супровід перевезення нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області з метою забезпечення їх безперешкодної доставки в район державного кордону України для безпосереднього незаконного переправлення іншими невстановленим досудовим слідством особам до країн Європейського союзу.

ОСОБА_6 , відповідно до розподілених серед членів групи функцій, за вказівками ОСОБА_5 та з відома Ахмеда ОСОБА_4 , сприяв у пошуку інших співучасників злочину для вчинення незаконного переправлення нелегальних мігрантів через державний кордон України, здійснював супроводження перевезення нелегальних мігрантів в автомобілі DАEWOO LANOS, д.н.з НОМЕР_3 на територію Закарпатської області, вчиняючи дії щодо уникнення їх виявлення правоохоронними органами України, та інформуючи ОСОБА_5 , що знаходився у м. Вінниці, про хід вчинення зазначених протиправних дій, з метою подальшого доведення останнім даної інформації до Ахмеда ОСОБА_4 , який повинен був організувати розрахунок грошовими коштами з родичами зазначених нелегальних мігрантів в якості оплати за виконану роботу.

З урахуванням конкретного розподілу функцій, за яких кожен співучасник виконував певну роль, а також спільного умислу, злочинний план Ахмеда ОСОБА_4 передбачав досягнення єдиної злочинної мети організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що відбулося за наступних обставин.

Ахмед ОСОБА_4 , не маючи постійного джерела прибутків, перебуваючи на території України та фактично проживаючи у м. Вінниці останні десять років згідно посвідки на постійне проживання з терміном дії «безстроково», користуючись довірою та налагодженими товариськими відносинами із земляками арабської національності, на початку 2015 року погодився на пропозицію свого знайомого громадянина Королівства Йорданії ОСОБА_13 , незаконно переправити через державний кордон України в країни Євросоюзу його братів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що знаходились в той час в Королівстві Йорданії та його самого, оскільки він нелегально перебував на території України, за грошову винагороду.

З цією метою Ахмед ОСОБА_4 організував оформлення від ОСОБА_16 , від приймаючої сторони на ім`я братів ОСОБА_13 офіційних запрошень для легального перетину ними державного кордону України, за що останній сплатив Ахмеду ОСОБА_4 400 доларів США.

Продовжуючи злочинну діяльність, у квітні 2015 року, Ахмед ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_13 про те, що йому попередньо необхідно надати аванс у сумі 500 доларів США за незаконне переправлення, на що останній передав зазначену суму коштів і отримав від Ахмед ОСОБА_4 офіційні запрошення на своїх братів, оформленні на жительку м. Вінниці ОСОБА_16 , що попередньо погодилась на пропозицію свого рідного брата ОСОБА_5 за грошову винагороду у сумі 2000 грн. являтись для них приймаючою стороною на території України.

В подальшому, ОСОБА_17 та ОСОБА_15 на підставі отриманих від ОСОБА_18 за допомогою сервіс пошти «DHL» запрошень були оформлені приватні візи у посольстві України в Королівстві Йорданії, які давали право легальним шляхом потрапити на територію України на визначений термін.

Надалі, Ахмед ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_13 про те, що йому попередньо необхідно надати кошти у сумі 5000 доларів США для організації обговорюваного незаконного переправлення, на що останній погодився та організував у відповідності до вказівок Ахмеда ОСОБА_4 отримання ним зазначених коштів шляхом їх грошового переказу у безготівкову вигляді.

В середині травня 2015 року Ахмед ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, зустрів ОСОБА_17 та ОСОБА_15 в аеропорту м. Києва і отримав від них грошові кошти у сумі 2000 доларів США в якості кінцевої оплати пообіцявши останнім, що за декілька днів організує їх незаконне переправлення до країн Євросоюзу, наказавши залишатись у м. Києві, очікувати від нього телефонного дзвінка та передавши при цьому грошові кошти у сумі 4000 грн. на проживання і продукти харчування.

Через декілька діб, Ахмед ОСОБА_4 , шукаючи різні варіанти незаконного переправлення через кордон, повідомив Ахмеду та ОСОБА_15 , щоб вони самостійно слідували до м. Львова, що останні і зробили, однак у зв`язку із тривалим невиконанням своїх обіцянок Ахмедом ОСОБА_4 прибули до м. Вінниці, де останній з кінця травня по вересень 2015 року винаймав їм квартири за різними адресами та забезпечував продуктами харчування.

У період часу з червня по серпень 2015 року Ахмед ОСОБА_4 , за допомогою інших невстановлених слідством осіб продовжував організувати незаконне переправлення через державний кордон України вищезазначених осіб, а також громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_11 за окрему грошову винагороду у розмірі 5500 доларів США, який з середини липня 2015 року почав мешкати разом з братами Батайнехами по одній адресі.

У період з кінця серпня по вересень 2015 року Ахмед ОСОБА_4 усвідомлюючи, що для досягнення бажаного злочинного результату йому необхідно залучити до майбутнього злочину інших осіб, запропонував своєму знайомому ОСОБА_5 за винагороду, вчинити незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

На виконання домовленості ОСОБА_5 мав підшукати транспортний засіб для перевезення нелегальних мігрантів в район державного кордону України та знайти інших співучасників, які б здійснили супровід перевезення нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області в район державного кордону України та подальшу передачу зазначених нелегальних мігрантів провідникам з метою безпосереднього незаконного переправлення їх через державний кордон України до країн Європейського союзу.

На виконання попередніх злочинних домовленостей та, виконуючи свою роль, яку йому відвів Ахмед ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на початку вересня 2015 року запропонував своєму знайому ОСОБА_6 , який не має постійного джерела прибутків, прийняти участь в незаконному переправленні нелегальних мігрантів через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, на що останній погодився та прийняв на себе відведену йому роль.

В це же період часу, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацією злочинної домовленості, шукаючи водія та транспортний засіб за допомогою яких необхідно здійснити перевезення нелегальних мігрантів з м. Вінниці в район державного кордону України, запропонував своєму знайомому ОСОБА_19 , який працює таксистом у м. Вінниці, доставити до Закарпатської області осіб, не повідомляючи про мету поїздки та не ставлячи до відома про подальші злочинні наміри всіх співучасників злочину, за грошову винагороду у розмірі 4000 грн., на що останній погодився.

15.09.2015, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_5 та Ахмеда ОСОБА_4 та в їх присутності, перебуваючи біля магазину «Гранд», що знаходиться по проспекту Юності у м. Вінниці, розмістив в салоні автомобіля DАEWOO LANOS, д.н.з НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_19 , який не ставився до відома зазначеними особами про їх подальші злочинні наміри, двох нелегальних мігрантів, а саме: громадянина Сірійської Арабської Республіки ОСОБА_11 , та громадянина Королівства Йорданії ОСОБА_12 , і того ж дня виїхав з м. Вінниці в напрямку Закарпатської області разом з ними і невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_20 », яку попередньо залучив для підтримання контакту з іншими невстановленими особами, які повинні були їх зустріти у визначеному місці на території Закарпатської області та організувати подальшу передачу зазначених нелегальних мігрантів провідникам з метою безпосереднього незаконного переправлення їх через державний кордон України до країн Європейського союзу.

В подальшому, 16.09.2015, ОСОБА_6 , по шляху слідування до Закарпатської області, отримавши інформацію від місцевих жителів про наявність постів ДАІ, вживаючи заходи з приховування факту злочинної діяльності, спільно з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я « ОСОБА_20 », здійснив піший супровід двох зазначених нелегальних мігрантів лісисто-гірською місцевістю в напрямку с. Задільське в обхід стаціонарного поста ДАІ, а також по дорозі руху транспортних засобів біля поста ДАІ у напрямку в`їзду до м. Мукачево та в подальшому розміщував їх у салоні автомобіля DАEWOO LANOS, д.н.з НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_19 за попередньою вказівкою ОСОБА_6 в цей же час перетинав пости ДАІ без пасажирів та зупинявся неподалік від них.

В подальшому, того ж дня, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацією злочинної домовленості між ним, ОСОБА_5 та Ахмедом ОСОБА_4 , спільно з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_20 », таємно доставив двох зазначених нелегальних мігрантів до смт. В.Березний Закарпатської області, та ввечері передав, своєчасно повідомляючи ОСОБА_5 за допомогою мобільного зв`язку, в районі невідомого населеного пункту, що знаходився в прилеглій до державного кордону України місцевості неподалік від смт. В.Березний, іншим невстановленим особам, які в ніч з 16.09.2015 на 17.09.2015 супроводили їх в напрямку державного кордону України, де з ранку залишили в гірській лісистій місцевості, показавши напрямок слідування до першого населеного пункту Словацької Республіки. Однак, пройшовши у вказаному напрямку необхідну відстань, зазначені особи так і не потрапили в населений пункт, і 18.09.2015, близько 14 год. 00 хв., були затримані співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі 25 прикордонного знаку, на відстані біля 300 метрів до лінії українсько словацького кордону.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений Ахмед ОСОБА_4 вину у вчинені злочинів визнав повністю, розкаявся, зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій. Суду повідомив, що він мав намір відправляти людей незаконно за кордон. Він проживає в Україні понад 15 років, а в нього проживає в Йорданії бабуся, яка допомагала знайти людей. Люди з Йорданії (два чоловіка) приїхали в м. Вінницю, а в подальшому за допомогою автомобіля, що підшукав ОСОБА_5 , їх перевозили. Для організації незаконного переправлення людей за кордон він звернувся до ОСОБА_5 , який в кінці серпня - на початку вересня познайомив його з ОСОБА_6 . Таким чином він підшукав людей, які мали бути переправлені за кордон, ОСОБА_5 організовував їм виклики для отримання віз України та допомагав підшукати автомобіль, а також підшукав ОСОБА_6 , який мав знайомих, які могли переправити мігрантів за кордон до Словаччини. Так, у ОСОБА_6 були знайомі, які проживали в Закарпатській області, які допомагали незаконно переправляти осіб через кордон. ОСОБА_5 мав забезпечити автомобіль таксі, який мав би доставити людей в м. Ужгород, а там їх мала зустріти особа, яку знав ОСОБА_6 . Він безпосередньо спілкувався з мігрантами та їх родичами, називав ціну та мав отримати кошти. Проте коштів в повному обсязі не отримав, оскільки мігранти кордон не перетинули. Водій таксі не знав, що особи перевозяться нелегально. Людей мали намір переправити в країни Євросоюзу. З особою на ім`я « ОСОБА_20 » не знайомий, його знав ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів визнав повністю, розкаявся, зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій. Суду повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_21 , який просив допомогти знайти людей, які допоможуть нелегально переправити людей за кордон. Для сприяння переправлення людей за кордон, він звернувся до ОСОБА_6 з запитанням, чи у нього є такі особи, щоб допомогли нелегально переправити людей за кордон. Через деякий час ОСОБА_6 повідомив, що у нього є такі люди. В подальшому для перевезення мігрантів за кордон, він з м. Вінниці до м. Ужгорода організував автомобіль - таксі з водієм. Разом з мігрантами в м. Ужгород поїхав і ОСОБА_6 і особа на ім`я « ОСОБА_20 ». Особу на ім`я « ОСОБА_20 » він не знав, проте зазначив, що особа їхала по своїм справам та сплатила кошти за перевезення, які частково покривали витрати на перевезення мігрантів. Послуги таксиста оплачував ОСОБА_22 , а він лише домовлявся про послуги. Під час подорожі автомобіля таксі до м. Ужгорода, він спілкувався з ОСОБА_6 за допомогою телефону. Виклик на осіб з-за кордону на його прохання зробила його сестра. За зазначене він мав отримати кошти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочинів визнав повністю, розкаявся, зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій. Суду повідомив, що до нього в серпні 2015 року звернувся ОСОБА_5 , який просив допомогти знайти людей, які можуть нелегально переправити людей за кордон. Він сказав, що у нього є такі знайому і зателефонував до знайомого, який раніше проживав в Закарпатті, а на даний час проживає в м. Крижополі з запитанням, чи є у нього такі знайомі, які можуть нелегально переправити людей за кордон. Через тиждень йому зателефонували та повідомили, що такі люди є. В подальшому організували переміщення мігрантів з м. Вінниці до м. Ужгорода. Разом з ними їхав і чоловік на ім`я ОСОБА_20 , якого вони підібрали на в мікрорайоні «Поділля», далі ОСОБА_20 телефонував своїм знайомим в Закарпатській області. Проте по дорозі, а саме в Львівській області їх зупинили працівники ДАІ та виявили в автомобілі осіб без документів, проте водій з працівниками ДАІ домовився та вони поїхали далі. Коли вони приїхали в назначене місце, а саме в район смт. В. Березний, їх зустріли та мігранти пішли з ними. Вони з водієм залишились на два дні в готелі та чекали, щоб мігранти перетнули кордон, а їм перерахували кошти на карточку за незаконний перетин кордону. В автомобілі було двоє мігрантів, ОСОБА_20 та він. Особи, які зустріли мігрантів, ( ОСОБА_23 та ще одна особа на автомобілі ВАЗ) забрали їх та повідомили, що як особи перетнуть кордон, вони зателефонують та повідомлять. Чи перетнули кордон мігранти, йому не відомо, лише зі слів особи, яка забирала мігрантів для перетину кордону. Коштів він не отримав, проте мав їх отримати за вказані дії.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Сукупність вищенаведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_24 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення належними та допустимими доказами у справі. Так, суд приймає до уваги як достатні докази винуватості показання обвинувачених, оскільки вони підтверджують всі обставини злочину, узгоджуються між собою та письмовими доказами у справі.
Так, обвинувачені добровільно повідомили суду всі обставини вчинення злочину та зазначили, що дійсно мали намір незаконно переправити двох осіб через державний кордон України, організували для цього їх в`їзд на територію України, забезпечували їх перебування на території України до організації способу їх переправлення, підшукали способи їх відправлення до Закарпатської області, яка є прикордонною та має кордон з країнами Євросоюзу, залучили до зазначеного осіб з числа жителів вказаної області, які могли здійснити переправлення мігрантів через кордон України, супроводжували мігрантів по території України до найближчого до кордону населеного пункту. При цьому суд вважає доведеним корисливий мотив дій обвинувачених, оскільки метою вчинення вказаних дій були мета незаконного збагачення, оскільки обвинуваченими в судовому засіданні підтвердили те, що за незаконне переправлення осіб, вони отримали частину коштів, а іншу мали отримати після перетину мігрантами кордону. Разом з тим вказаного не сталось, оскільки вказані мігранти були затримані прикордонниками.
Сукупність вказаного є достатньою для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_24 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складів злочинів та надання правової кваліфікації діям обвинувачених.
Надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, суд кваліфікує дії Ахмеда ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню шляхом надання засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України та сприяння його вчиненню шляхом усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З свідоцтва про шлюб від 05.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та проживає з родиною, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 16.11.2015 року №3699. З характеристики, наданої Вінницькою УВП УДПтС України у Вінницькій області (№1) вбачається, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались, з іншими ув`язненими не конфліктний, підтримує соціальні зв`язки з дружиною ОСОБА_25 , на оперативно-профілактичному обліку не перебуває. Згідно довідок КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 30.09.2015 року та КЗ «ВОПНЛ ім. О.І. Ющенка» ОСОБА_5 у вказаних закладах на обліку не перебуває. Згідно протоколу обстеження № 4025 у ОСОБА_5 виявлено прогресування ішемії головного мозку.
Згідно вимоги про судимість відносно ОСОБА_5 , він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, звільнений від покарання на підставі Закону України «Про амністію», в силу ст. 89 КК України є не судимим.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочини, вину у вчиненні злочинів визнав, розкаявся, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження, зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, з'явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні обвинуваченого малолітніх дітей. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
З характеристики, наданої Вінницькою УВП УДПтС України у Вінницькій області (№1) на ОСОБА_24 вбачається, що він характеризується посередньо, стягнень та заохочень немає, з іншими ув`язненими не конфліктний, користується послугами бібліотеки, на профілактичних обліках не перебуває.
Згідно довідок КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 30.09.2015 року та КЗ «ВОПНЛ ім.. О.І. Ющенка» Ахмед Мауел на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.
З вимоги про судимість відносно ОСОБА_24 вбачається, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений Ахмед ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненні злочинів визнав, розкаявся, характеризується позитивно, не одружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає визнає щире каяття, з'явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_24 судом не встановлено.
Згідно довідок КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 30.09.2015 року та КЗ «ВОПНЛ ім.. О.І. Ющенка» ОСОБА_6 у вказаних закладах на обліку не перебуває.
З вимоги про судимість відносно ОСОБА_6 вбачається, що він не судимий, проте на даний час в провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочини, вину у вчиненні злочинів визнав, розкаявся, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, з'явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.
З урахуванням конкретних обставин справи, а саме наявності пом`якшуючих покарання обвинувачених обставин у виді щирого каяття, з'явлення із зізнанням, активного сприяння розкриттю злочину, осіб обвинувачених, які не судимі, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають на утриманні малолітніх дітей, а також того, що наслідків у виді незаконного перетину через кордон мігрантів не сталось, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 69 КК України нижче нижчої межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, оскільки злочин вчинений без використання такого права та обвинувачені будь-яких спеціальних посад не займали та спеціальною діяльністю не займались.

Разом з тим, сприяння обвинуваченого ОСОБА_6 у розкритті злочину, співпраця з правоохоронними органами з метою притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, наявність на його утриманні малолітньої дитини, є підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України свідчить про відсутність правових підстав для призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 332 КК України у виді конфіскації майна. Разом з тим, обвинуваченим Ахмед ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 65-67, 69, 332 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_24 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.
Призначити Ахмеду ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 332 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді одного року трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного Ахмеду ОСОБА_4 на праві власності майна.

Початок строку відбування покарання Ахмеду ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто з 20.09.2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати Ахмеду ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.09.2015 року до 06.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_24 взяття під варту, скасувати.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст. 332 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді одного року трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного ОСОБА_5 на праві власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, тобто з 20.09.2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.09.2015 року до 06.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 взяття під варту, скасувати.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 332 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - домашній арешт.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон «Samsung Duos», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 188, мобільний телефон «Нокіа» модель 8800е-1, мобільний телефон «Нокіа», що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 191 - конфіскувати.
Грошові кошти в сумі 69,00 гривень, що зберігаються в Управлінні СБ України у Вінницькій області відповідно до прибуткового касового ордеру №362 від 20.10.15 року та квитанції № 000525 конфіскувати.
Речові докази, а саме сім картку «Лайф» та сім карту «Київстар», що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 188, вісімнадцять карток оператора мобільного зв`язку «Лайф», що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 191 - знищити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме годинник «Pierre Carden», портмоне, картку «Приватбанку», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 189, предмет з металу сірого кольору з каменем чорного кольору (обручку), що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області відповідно до квитанції № 190 - повернути Ахмеду ОСОБА_4 .

Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , долучений до кримінального провадження постановою старшого слідчого від 24.09.2015 року повернути ОСОБА_5 .
Паспорт громадянина Грузії НОМЕР_5 для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , долучений до кримінального провадження повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: