Справа № 303/2071/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянув кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 13.03.2016 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

1) 24.06.1974 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. ст. 140 ч. 2, 208, 42 КК Української РСР від 28 грудня 1960 року (далі КК УРСР) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 19.05.1975 року за рішенням Хмельницького районного суду Хмельницької області від 04.05.1975 року з випробування, за наказом ПВС СРСР від 10.03.1975 року; невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 27 днів;

2) 20.09.1975 року Закарпатським обласним судом за ст. ст. 78, 206 ч. 2, 140 ч. 2, 43 КК УРСР за сукупністю вироків остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна; звільнений 30.06.1981 року з Маневицької ВК Волинської обл. (№42) по відбуттю строку покарання;

3) 16.12.1981 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. 140 ч. 2 КК УРСР до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна; на підставі ст. 26 ч. 1 п. 2 КК УРСР визнаний особливо небезпечним рецидивістом; звільнений 11.04.1986 року по відбуттю строку покарання;

4) 14.11.1986 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. ст. 196-1, 140 ч. 4, 42 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна; за ст. 14 лікування від алкоголізму;

5) 09.02.1987 року Мукачівський міським судом Закарпатської області за ст. ст. 140 ч. 4, 42 ч. 3 КК УРСР остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна; звільнений 18.09.1992 року з Замкової ВК Хмельницької обл. (№58) по відбуттю строку покарання;

6) 01.04.1993 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. 140 ч. 4 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років з конфіскацією майна; за ст. 14 лікування від алкоголізму; звільнений 11.01.1997 року по відбуттю строку покарання;

7) 14.08.1997 року Свалявським районним судом Закарпатської області за ст. ст. 140 ч. 4, 44 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років з конфіскацією майна;

8) 19.03.1998 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. ст. 140 ч. 4, 42 ч. 3 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; 28.03.2003 року звільнений по відбуттю строку покарання;

9) 23.10.2003 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 1, 189 ч. 2, 263 ч. 1, 199 ч. 1, 15 ч. 1, 199 ч. 2, 70 КК України від 5 квітня 2001 року №2341-III (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; звільнений 18.08.2009 року з Львівської ВК (№48) по відбуттю строку покарання;

10) 21.12.2009 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; звільнений 09.09.2014 року з Катериновської ВК Рівненської обл. (№46) по відбуттю строку покарання;

11) 04.02.2015 року Мукачівським міським судом Закарпатської області за ст. 263 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 595 гривень;

12) 19.06.2015 року Мукачівським міським судом за ст. 185 ч. 1, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вирок Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що під час досудового слідства та під час судового розгляду прокурор ОСОБА_9 ввела його в оману та змусила обмовити себе у вчиненні даного кримінального правопорушення, до якого він відношення не має та намірів вчиняти який не мав.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду від 19.06.2015 року та остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 призначено рахувати з дня затримання 30 березня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з дня затримання 30 березня 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про долю речового доказу вирішено.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 12 березня 2016 року близько 15 год. в м. Мукачево по вул. М. Вовчка, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись втратою пильності потерпілого ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належний останньому велосипед марки «Україна», вартістю 1358 гривень.

Однак довести до кінця свій злочинний намір на таємне викрадення велосипеду марки «Україна», не зміг з мотивів, які не залежали від нього, так як був помічений потерпілим ОСОБА_8 біля місця скоєння злочину, а саме біля вхідних воріт будинку АДРЕСА_2 . В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 міг завдати потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1358 гривень.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваного вироку, доводів, викладених в апеляційній скарзі, були заслухані:

- обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого і просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та просив залишити її без задоволення, а вирок суду залишити без змін;

- потерпілий ОСОБА_8 , який просив вирішити апеляційну скаргу на розсуд апеляційного суду та пояснив, він побачив, що обвинувачений ОСОБА_5 вивозить його велосипед і затримав його вже на вулиці за двором, забрав велосипед та викликав поліцію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом правильно оцінені та викладені у вироку.

Суд першої інстанції у вироку ретельно навів безпосередньо сприйняті ним під час судового засідання показання обвинуваченого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_10 , а також висновок експерта, який був досліджений в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав, що 12 березня 2016 року після обіду йшов до сусідки по вино Проходячи на перехресті вулиць вул. М. Вовчка та М. Токаря в м. Мукачево він побачив у дворі біля будинку № 21 по вул. М. Вовчка велосипед марки «Україна» чорно-зеленого кольору, який був припертий до металевого стовпа. Хвіртка була відкритою, а велосипед знаходився приблизно через 2-3 метри всередині двору. Тоді у нього виник намір викрасти той велосипед, він підійшов і взявши велосипед руками хотів вивезти його з двору, але не встиг це зробити, оскільки з магазину вийшов власник велосипеда ОСОБА_8 , який забрав велосипед і викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він працює інспектором поліції Мукачівського відділу поліції. 12 березня 2016 року після обіду він у складі слідчо-оперативної групи за розпорядженням оперативного чергового Мукачівського ВП прибув на місце події до подвір`я будинку АДРЕСА_2 за повідомленням про спробу викрадення велосипеда. Там знаходився потерпілий ОСОБА_8 та працівники патрульної поліції. Також там був велосипед марки «Україна» чорно-зеленого кольору, який слідчий описав і передав на зберігання його власнику ОСОБА_8 .

Висновком експерта Мукачівського відділення ЗТПП № ОМ-80/2 від 24.03.2016 року встановлено, що залишкова вартість велосипеда марки «Україна», бувшого у використанні, власником якого є ОСОБА_8 , становить 1358 гривень.

Показання потерпілого ОСОБА_8 апеляційному суду повністю узгоджуються із показаннями, які дали суду першої інстанції свідок ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_5 .

Будь-яких даних про те, що потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 дали неправдиві показання та оговорюють обвинуваченого, не встановлено.

За таких достатніх та допустимих доказів суд обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винним у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 у апеляційній скарзі про те, що він визнав себе винним під впливом прокурора спростовуються сукупністю наведених у вироку суду доказів, які перевірені під час апеляційного розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого попереднім вироком; обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і правильно, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, призначив за сукупністю вироків остаточне покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, як на це вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_11 , не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року відносно ОСОБА_5 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанцій набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3