УХВАЛА
Іменем України

24.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 24.05.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000069 від 24.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України. Одночасно разом з обвинувальним актом до суду для затвердження надійшла угода про примирення, укладена між обвинуваченим та потерпілим ПАТ «ПУМБ».

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, не заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо скасування арешту на майно та повернення застави.

Захисник просила затвердити угоду та скасувати арешт на майно обвинуваченого, накладене на досудовому слідстві, повернути заставу.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Представник потерпілого не заперечував проти затвердження угоди про примирення та задоволення клопотань захисника.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вивчивши зміст угоди про примирення, суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, оскільки була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке зі змісту угоди та обвинувального акту є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

В угоді зазначено, що діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим у співучасті із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та невстановленими слідством особами.

Разом із тим, зміст угоди та обвинувального акта свідчить про наявність кваліфікуючих ознак ст. 190 КК, які не враховані стороною обвинувачення. Так, в угоді та обвинувальному акті зазначено:
«… ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_4 , щоб він за грошову винагороду сприяв в погодженні із працівниками ПАТ «ПУМБ» в оформленні і видачі готівкових кредитів на підставних осіб, яких він направлятиме до зазначеного банку, на що він погодився, - виконуючи роль пособника у вчиненні злочину…»

«…В свою чергу, ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_4 про те, що 04.09.2013 року для оформлення кредиту у відділенні № 2 ПАТ «ПУМБ м.Житомира звертатиметься ОСОБА_7 , якій про його співучасть нічого не відомо…».

«… ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_17 , що за проханням його знайомих до неї цього ж дня звернеться ОСОБА_7 , якій необхідно оформити готівковий кредит, який в подальшому в обов`язковому порядку буде виплачуватися, при цьому їй буде необхідно надати допомогу останній в оформленні відповідних документів та забезпечити можливість отримання нею готівкового кредиту на максимально допустиму суму, … на що ОСОБА_18 погодилася….».

«… ОСОБА_15 запропонувала ОСОБА_4 , щоб він за грошову винагороду сприяв в погодженні із працівниками ПАТ «ПУМБ» в оформленні і видачі готівкових кредитів на підставних осіб, яких вона направлятиме до зазначеного банку, на що він погодився виконуючи роль пособника у вчиненні злочину… У подальшому, відповідно до спільного злочинного умислу, цього ж дня, у невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_4 звернувся до своєї знайомої ОСОБА_18 , яка в той час працювала на посаді фахівця сектору бізнесу фізичних осіб відділення № 2 ПАТ «ПУМБ» м.Житомира та безпосередньо займалася прийняттям документів від можливих позичальників, перевіркою повноти наданих даних… Під час розмови ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_17 , що за проханням його знайомих до неї цього ж дня звернеться ОСОБА_8 , якому необхідно оформити готівковий кредит».
Таким чином, текст угоди свідчить, що ОСОБА_4 та інші учасники злочинної діяльності діяли за попередньою змовою та спільним злочинним умислом, узгодженим до початку вчинення злочину; об`єднали свої зусилля щодо вчинення злочину та детально розподілили між собою обов`язки завчасно, до початку його вчинення, визначили спосіб вчинення злочину, узгодили свої дії, а також був забезпечений взаємозв`язок між діями всіх учасників.
Вчинення шахрайства за попередньою змовою групою осіб кваліфікується за ч. 2 ст. 190 КК України.
Вчинення шахрайства організованою групою кваліфікується за ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно угоди та обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 190 КК України без урахування наявності попередньої змови групи осіб, не надано оцінку наявним ознакам організованості групи, в якій приймав участь ОСОБА_4 , під час вчинення злочину.
У зв`язку з цим, у суду немає сумнівів в тому, що формулювання обвинувачення в угоді про примирення та обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України є невірним, та укладення угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ПАТ «ПУМБ» суперечить вимогам ч. 3 ст. 469 КПК України.

Крім того, текст угоди та мотивувальної частини обвинувального акту містить обвинувачення, й інших осіб, наприклад:

« ОСОБА_4 будучи пособником у вчиненні злочину, який у співучасті із ОСОБА_16 організатором злочинної діяльності ОСОБА_7 виконавцем злочину та невстановленими слідством особами пособниками у вчиненні злочину, заволодів чужим майном шляхом обману, а саме кредитними коштами ПАТ «ПУМБ» на суму 24 99 гривень 83 копійки».

Аналогічним чином за текстом обвинувального акту та угоди у вчиненні даного злочину у співучасті обвинувачується ряд осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , детально описуються їх злочинні наміри, змова на вчинення, розподіл функцій, спрямованих на досягнення спільного злочинного наміру.

Тобто текст угоди та обвинувальний акт виходять за межі обвинувачення ОСОБА_4 і містять обвинувачення інших учасників групи, що не допустимо, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення. І суд не вправі надавати оцінку діям інших осіб, крім обвинуваченого.

Наведене свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у порушення вимог п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, не відповідає формулюванню обвинувачення.

Також, відповідно до ст. 471 КПК УКраїни в угоді про примирення зазначається розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначається розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення.

В обвинувальному акті розмір шкоди, завданої кримінальним правопрушенням визначений в сумі 156 931 грн. 62 коп., в угоді вказано, що підозрюваний зобовязується відшкодувати заподіяну кримінальним правопрушенням шкоду в розмірі 50 000 грн.

Таким чином, в угоді у порушення ст. 471 КПК України, не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дана угода та обвинувальний акт суперечать вимогам КПК України, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, містить обвинувачення інших осіб, які не є учасниками даного судового провадження, тому дана угода, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, не може бути затверджена судом, а кримінальне провадження повинно бути повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.
За таких умов клопотання про скасування арешту на майно та повернення предмету застави підлягає залишенню без розгляду як передчасне.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У затвердженні угоди про примирення, укладеної 29.08.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ПАТ «ПУМБ» у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.
Кримінальне провадження № 0000069 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування у визначеному законом порядку.

Клопотання захисника про скасування арешту на майно, повернення предмету застави залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1