н/п 1-кс/766/4905/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 21.06.2016 року,

встановив:
До суду звернувся ОСОБА_3 з даною скаргою, в якій вказав, що 21.06.2016 року слідчий незаконно закрив кримінальне провадження, у зв`язку з чим, просив оскаржувану постанову скасувати, матеріали направити до прокуратури для проведення розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з тих підстав, що в ній зазначені.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що слідчі дії були проведені в повному обсязі і складу злочину в діях осіб не встановлено.

Відповідно до ст.. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що за заявою ОСОБА_4 12.12.2012 року до ЄРДР за № 0000473 були внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, 15.02.2013 року за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР за № 0000924 були внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 355 КК України, 14.04.2014 за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР за № 0001276 були внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст.. 356 КК України. В подальшому ці провадження були об`єднанні в одне за № 0000473.

21.06.2016 року слідчий СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 своєю постановою закрив вказане кримінальне провадження, через відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст. 355,356, 289 КК України.

Свою постанову слідчий мотивував тим, що між ОСОБА_3 та іншими особами, виникли цивільно-правові відносини.

З висновком слідчого суд погоджується, оскільки в досліджених судом матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень з боку посадових осіб державної виконавчої служби, КБ «Приватбанк», чи інших.

ОСОБА_4 (мати заявника) зверталася до правоохоронних органів із заявами про злочин, посилаючись на те, що представники КБ «Приватбанк» та державний виконавець примушують її сина до виконання цивільно-правових обов`язків, які він виконувати не зобов`язаний, а саме повернути борг за кредитом та передати автомобіль Шкода Фабіа. Також вона вказує на те, що ці особи вчинили самоправство, оскільки вони без її відома та відома ОСОБА_3 (власника автомобіля), вилучили з їх володіння вказаний автомобіль і фактично його викрали.

Вказані твердження не знайшли свого обґрунтування під час досудового розслідування, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази того, що між ОСОБА_3 та КБ «Приватбанком» в особі його представника ОСОБА_6 виникли цивільно-правові зобов`язання, і державний виконавець, на виконання рішення суду, вчинив виконавчі дії в результаті яких примусово вилучив майно та передав його представнику банку.

Так в матеріалах кримінального провадження є рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.01.2010 року який розглянув справу за позовом КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно. Суд вирішив позов задовольнити та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставне майно автомобіль Шкода Фабиа, що належить ОСОБА_3 , шляхом продажу вказаного автомобіля «Приватбанком» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем…

Згідно листа від 04.05.2012 року на адресу ОСОБА_3 , начальник відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Херсоні повідомив боржника, що на виконанні у відділу знаходиться виконавчий лист виданий на підставі вищезазначеного рішення суду, і що в рамках цього виконавчого провадження 18.04.2012 року вказаний автомобіль було виявлено за адресою: м. Херсон, вул.. Перекопська, 169 та передано КБ «Приватбанк».

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 вбачається, що він був присутній під час опису державним виконавцем автомобіля заявника та його вилучення, при цьому також була присутня ОСОБА_4 , якій держвиконавець надавав на ознайомлення документи, пропонував передати ключі від автомобіля та відкрити автомобіль для опису речей, які в ньому знаходяться. Але остання відмовилася будь-з чим знайомитися та виконувати вказівки держвиконавця. Після чого було викликано евакуатор та переміщено автомобіль на майданчик за адресою: м. Херсона вул.. Патона, 4, про що був повідомлений власник майна.

Також в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_7 власника авто майданчика, який пояснив, що 18.04.2012 року до нього звернувся державний виконавець з вимогою видати автомобіль Шкода Фабіа, що знаходився у нього на майданчику. Він зателефонував власнику автомобіля, після чого на майданчик прийшла ОСОБА_4 , яка ознайомилася з наданими документами і в її присутності автомобіль було вилучено.

Матеріали справи також містять пояснення державного виконавця ОСОБА_8 , який пояснив, що в 2012 році у нього на виконанні перебувало виконавче провадження про звернення стягнення на автомобіль Шкода Фабіа. 18.04.2012 року даний автомобіль було виявлено на авто майданчику. Прибувши за місцем знаходження автомобіля він запросив власника майданчика, понятих та боржника, яких було повідомлено про те, що буде відбуватися вилучення майна. Після чого представник банку викликав евакуатор на який погрузили автомобіль, який було переміщено в невідоме йому місце.

Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 був обізнаний про наявність боргових зобов`язань перед КБ «Приватбанк», був обізнаний про існування рішення суду яким було звернуто стягнення на автомобіль (він оскаржував рішення відповідно знав про нього), був обізнаний про те, хто і коли здійснює вилучення його автомобіля, оскільки під час вилучення була присутня його мати, яка являлася його представником (матеріали кримінального провадження місять довіреність) та був обізнаний де зберігається його автомобіль.

У зв`язку з чим, суд вважає, що слідчий дійшов правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що слідчий під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, виконав вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надав виявленим обставинам належну правову оцінку та прийняв законне і неупереджене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

ухвалила:
Відмовити в задоволенні скарги.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.
СуддяОСОБА_1