У Х В А Л А
11 жовтня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на наступне.
08 червня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 року в автомобілі марки RENAULT KANGOO з д.н.з. НОМЕР_1 було проведено обшук, в ході якого було вилучені особисті речі ОСОБА_6 ..
10 червня 2016 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_5 про арешт вказаного тимчасово вилученого майна.
На цей час правові підстави для арешту майна відпали.
Так, у ході обшуку були вилучені особисті банківські картки, грошові кошти, телефони.
Зазначені предмети, документи, цінності не є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або такими, що набуті злочинним шляхом, чи доходом від вчиненого злочину, або отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Телефони було перевірено слідчим під час обшуку та встановлено, що на цих пристроях відсутні дані щодо діяльності підприємств, які зазначені в ухвалі слідчого судді, зазначені пристрої є особистою власністю ОСОБА_6 . В ході обшуку не було знайдено жодного документу щодо діяльності підприємств, однак оперативні співробітники СБУ разом зі слідчим вирішили вилучити особисте майно, яке перелічено в протоколі обшуку.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути винесено ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Підозру Білому СП. не пред`являли. З моменту накладення арешту на грошові кошти минуло майже 3 місяці, однак жодних процесуальний дій слідчі не зробили. Єдиним процесуальним документом який можливо брати до уваги є протокол огляду мобільного телефону директора TOB "АЛЬПІНКА", до якого зокрема ОСОБА_6 не має жодного стосунку, протилежне слідство за весь цей час не довело. Вилучені грошові кошти не були перелічені покупюрно, що виключає їх подальше використання у якості речового доказу по справі.
Між тим, особисті грошові кошти фізичної особи ОСОБА_6 який не є процесуальною особою у кримінальному провадженні - заблоковані, на них накладено арешт, чим протиправно позбавлено ОСОБА_6 вільно розпоряджатись своїм майном.
Арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необгрунтовано.
Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; встановлення обставин, які свідчать, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
З огляду на викладене, представник власника майна адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт в повному обсязі.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених підстав.
Прокурор в судове засідання не з`явився.
Слідчий в судовому засіданні пояснив, що на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, ОСОБА_6 не є підозрюваним чи обвинуваченим, походження грошових коштів, вилучених під час обшуку в його автомобілі встановлюється, клопотання вважав необґрунтованим.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
10 червня 2016 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_5 про арешт вказаного тимчасово вилученого майна.
Арешт було накладено орбгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
Так, протягом чотирьох місяців досудового розслідування ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, не здобуто достатніх доказів причетності останнього до злочинів, які є предметом досудового розслідування, та не спростовано твердження щодо належності грошових коштів ОСОБА_6 ..
Під час розгляду клопотання сторона обвинувачення не надала належних та вагомих доказів того, що тимчасово вилучене майно у вигляді грошових коштів, вилучене у автомобілі, яким користувався ОСОБА_6 , має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та визнано речовими доказами.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів суд вважає, що такий підхід органу досудового розслідування не відповідає діючому кримінальному процесуальному законодавству України.
З огляду на викладене, є підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування правові підстави для подальшого арешту вказаного майна у вигляді грошових коштів відпали.
В частині інших вимог клопотання представника ОСОБА_6 про скасування арешту майна необхідно відмовити, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_6 не спростував доводи сторони обвинувачення щодо наявності в мобільних телефонах та банківських картках інформації, яка має значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 10.06.2016 року - задовольнити частково.
В частині інших вимог клопотання про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: