Справа № 381/1283/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/147/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 11.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
скаржника представника ТОВ «Планета Земля» - адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 11-сс/780/147/16 за апеляційною скаргою представника ТОВ «Планета Земля» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року про арешт майна, яке було виявлено та вилучено по АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И Л А :
23.03.2016 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про арешт майна, яке було вилучено під час проведення обшуку в приміщенні за адресою вул. Соборна, 28, м.Фастів, Київська область.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року клопотання старшого слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, що було зазначено в клопотанні. В обґрунтуванні суддя вказав, що на даний час існує загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження, беручи до уваги, що дані речі являються речовими доказами по кожному з яких необхідно провести експертизу.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «Планета Земля» - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду про накладення арешту на майно ТОВ «Планета Земля» скасувати.
Вважає, що слідчий суддя в порушення вимог закону наклав арешт на майно ТОВ «Планета Земля», адже працівники даного товариства не є ні підозрюваними, ні обвинуваченими, а саме товариство не визнане особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, ст. 203-2 КК України не входить до переліку статей кримінального кодекса, згідно якого провадження здійснюється щодо юридичної особи.
Крім того, звертає увагу, що в КПК України відсутня така правова підстава для накладення арешту на майно, як необхідність призначення експертизи та визнання речей речовими доказами, а відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу, тобто дана норма законодавства передбачає, що на речовий доказ не обов`язково повинен бути накладений арешт, для накладення якого повинні бути підстави чітко визначені КПК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав судове рішення, представника ТОВ «Планета Земля» - адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України слідчий має право звернутися до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що Фастівським ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001662 за ч.1 ст.203-2 КК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних речей речовими доказами, а також наявність обґрунтованих підстав вважати, що вони могли бути використані як засіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України та обґрунтовано послався на наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, яка передбачена санкцією ч.1 ст. 203-2 КК України.
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404,407,422 КПК України колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року про арешт майна, яке було виявлено та вилучено по АДРЕСА_1 залишити без зміни.
Головуючий:
Судді: