Справа №718/180/16-к
Провадження №1-кп/718/16/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000582 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ошихліби Кіцманського району району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.03.2012 року з ОСОБА_3 , 1973 року народження, стягнуто аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_6 , 1974 року народження, на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи стягнення з 20.02.2011 року до їх повноліття. Крім цього стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на її утримання 100 гривень щомісячно до досягнення синами ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку.

Однак, ОСОБА_3 , злісно ухиляється від сплати коштів встановлених рішенням суду на утримання дітей. Так, в період з лютого 2011 року по 01.02.2015 року, маючи доходи від неофіційних заробітків, а також отримавши у період часу з 12.06.2014 року по 16.03.2015 року допомогу по безробіттю у сумі 4569,59 гривень жодних грошових коштів на утримання дітей не виплачував, жодної матеріальної допомоги не надавав та участі в їх матеріальному утриманні не приймав, таким чином не виконує рішення суду. Заборгованість по аліментах складає: за 2011 рік 9289 гривень; за 2012 рік 10800 гривень; за 2013 рік 10200 гривень; за 2014 рік 7200 гривень, за 11 місяців 2015 року 6600 гривень. В сукупності ОСОБА_3 не сплачував аліменти на утримання дітей 58 місяців, а сума загальної заборгованості станом на 01.12.2015 року становить 44086,26 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 визнав повністю та суду показав, що дійсно з часу призначення аліментів він жодного разу їх не сплачував. За весь цей час він мав непостійні доходи, однак маючи кошти витрачав їх тільки на себе, так як колишня дружина витратила б їх не за призначенням.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджена показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що її колишній чоловік ОСОБА_3 ні одного разу не сплатив аліменти на жодного з дітей, при цьому він мав як неофіційні доходи, він неофіційних заробітків, а також допомогу по безробіттю.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є його щире каяття.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його майновий стан, думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати, а тому суд, враховуючи вказані вище обставини у їх сукупності, дійшов висновку про призначення покарання яке не пов`язане з обмеженням волі та можливість виправлення засудженого без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 15, 65-67, 75-76, 185 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1. ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1