Номер провадження: 11-кп/785/706/16
Номер справи місцевого суду: 498/469/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоолександрівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 21 січня 2014 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджений:

- за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 січня 2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи у розмірі 368,28 гривень.

ВСТАНОВИЛА:
Як вказано у вироку, 13 лютого 2015 року, біля 03-00 години, в приміщені будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 під час розпиття спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, кухонним ножем наніс два удари потерпілому ОСОБА_9 в область шиї, спричинивши потерпілому різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження: тілесні ушкодження у вигляді колото-різанного поранення шиї у подборідньої області тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів та не більше 21 дня, і по цьому критерію, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді колото-різанного поранення лівої половини шиї у верхній третині з пошкодженням кореня язика, згідно з п.2.1.2, п.2.1.3 «і» та п.2.1.3 «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі і в доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_8 посилається на істотне порушення судом вимог кримінально-процесуального закону. Стверджує, що суд прийняв до уваги пояснення потерпілого, які були отримані під впливом прокурора. Крім того, вважає кваліфікацію його дій за ч.1 121 КК України неправильною. Посилається також на суворість призначеного покарання.

Просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку та ретельно досліджених судом першої інстанції у судовому засіданні, і є правильним.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 12 лютого 2015 року він прийшов додому до свого знайомого ОСОБА_10 , де вони пили вино. Через деякий час до ОСОБА_10 приїхав обвинувачений ОСОБА_8 з ОСОБА_11 і в ході розмови обвинувачений повідомив, що у його сестри сьогодні день народження та запропонував поїхати до ОСОБА_8 додому, що продовжити вживати спиртні напої, на що вони погодились.

В ході розпиття спиртних напоїв між потерпілим і обвинуваченим виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_9 ножем в шию, а потерпілий в свою чергу вдарив обвинуваченого в обличчя, після чого вони впали на підлогу і ОСОБА_9 відчув, що в нього з шиї тече кров.

Ці показання потерпілого суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 13 лютого 2013 року, біля 03-00 годин, його розбудила дружина та повідомила, що останній на мобільний телефон зателефонував їх син ОСОБА_9 та сказав, що він лежить в будинку ОСОБА_8 з пораненою шиєю, після чого свідок одягнувся та побіг до будинку обвинуваченого.

В будинку ОСОБА_12 побачив обвинуваченого ОСОБА_8 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та сидів в кімнаті на ліжку, а потерпілий лежав на підлозі, біля шиї у нього була ганчірка, яка була вся в крові. Свідок підняв сина з підлоги та допоміг йому вийти на вулицю. Зі слів потерпілого ОСОБА_9 зазначеному свідку стало відомо, що саме ОСОБА_8 наніс ножем потерпілому удар в область шиї, після чого ОСОБА_12 побіг додому за автомобілем, щоб відвезти сина в лікарню.

Свідок ОСОБА_13 пояснила в судовому засіданні, що 13 лютого 2015 року, біля 03-00 годин, їй на мобільний телефон зателефонував її син ОСОБА_9 та повідомив, що обвинувачений наніс йому ножем удар в шию, після чого свідок розбудила свого чоловіка, який побіг до будинку ОСОБА_8 , а вона, разом з другим сином ОСОБА_14 , також пішла до будинку обвинуваченого. Підійшовши до будинку ОСОБА_8 вона побачила, що її чоловік виводить потерпілого з будинку, у якого з шиї йшла кров. Вона разом з ОСОБА_14 зайшла в будинок, в якому стояв обвинувачений, а на підлозі лежав ніж, який був в крові, на ліжку спав ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку судово медичної експертизи №22 від 07 квітня 2015 року у потерпілого було виявлено тілесні ушкодження у виді колото-різанного поранення шиї у подборідньої області і відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також колото-різанного поранення лівої половини шиї у верхній третині з пошкодженням кореня язика і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Описані тілесні ушкодження заподіянні незадовго до надходження ОСОБА_9 в стаціонар Великомихайлівської ЦРЛ, і таким чином, могли утворитися 13 лютого 2015 року в період часу, вказаний в постанові. Зазначені пошкодження є колото-різаними, на що вказують: рівні краї з гострими кінцями, а також пошкодження з раневим каналом, що проникає в ротову порожнину і заподіяні предметом, що володіє колото-різаною дією, яким може бути ніж.

Зазначеним доказам щодо локалізації тілесних ушкоджень і характеру виявлених у потерпілого поранень суд дав належну оцінку і дійшов правильного висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 були спрямовані на спричинення ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження і як правильно вказав у вироку, вказані тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок одномоментного вільного падіння з положення стоячи.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав правдивими показання потерпілого про обставини вчинення обвинуваченим злочинних дій, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вони дали в ході судового засідання та стверджували, що зі слів свого сина ОСОБА_9 їм відомо, що саме обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілому ці тілесні ушкодження.

Таким чином, доводи обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_9 під тиском прокурора дав такі пояснення в судовому засіданні, є безпідставними.

З цих підстав не можна також визнати обґрунтованими твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , щодо неправильності кваліфікації його дій.

Сукупність цих та інших наведених у вироку доказів, яким суд дав правильну оцінку, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 за викладених у вироку обставин умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність засудження.

Дії обвинуваченого за ст.121 ч.1 КК України судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання і воно є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Підстав вважати його несправедливим через суворість немає. Тому доводи обвинуваченого про те, що йому призначено покарання без дотримання вимог закону, є необґрунтованими.

Істотних порушень судом першої інстанції норм кримінально-процесуального закону, які б були підставою для скасування судового рішення, як про це йдеться в апеляційній скарзі, у кримінальному провадженні не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4