Провадження №1-кп/761/837/2016
В И Р О К
іменем України
02 червня 2016 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001519 від 05.02.2016) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, без освіти, незаміжньої, яка офіційно не працює, має на утриманні малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 10 вересня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 28 травня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України - на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, на три роки шість місяців позбавлення волі. Звільнена від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році»;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
5 лютого 2016 року, о 19 годині 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, отже діючи повторно, знаходячись в приміщенні готелю «Хрещатик» (м. Київ, вул. Хрещатик, 14), побачивши на підвіконні жіночу сумку з логотипом «PARFOIS», яка належить потерпілій ОСОБА_6 , та переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вказану сумку, вартістю 525 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 65 гривень, рукавиці вартістю 83,33 гривень, шарф вартістю 110 гривень, та інше майно яке матеріальної цінності для потерпілої не представляє, після чого, залишивши місце злочину, розпорядилась викраденим за власним розсудом, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 783 гривні 33 копійки.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердивши зазначені обставини вчинення злочину, і при цьому пояснила, що 5 лютого 2016 року, близько 19 годині 30 хвилин, вона, перебуваючи в холі готелю «Хрещатик» в м. Києві, побачила жіночу сумку, а далі, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігав, викрала вказану сумку, в якій знаходились кошти та інші речі, після чого покинула вказаний готель, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 повторно вчинила таємне викрадення чужого майна, то такі її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона на даний час на наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не отримувала, в судовому засіданні негативно оцінила власну протиправну поведінку, а тому, на думку суду, є можливість не призначати їй максимальний розмір обраного покарання, передбаченого у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке, на переконання суду, все ж таки, з урахуванням всіх відомостей щодо неодноразових фактів притягнення її до кримінальної відповідальності у минулому, має бути у вигляді позбавлення волі.

Водночас, з урахуванням всіх обставин даної справи, в тому числі і того, що потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не наполягала на суворому покаранні, зважаючи також на те, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, належне виховання яких за умови перебування в межах ізоляції від суспільства є фактично неможливим, на думку суду, в цьому конкретному випадку є можливість її виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до неї застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати в розмірі 491,04 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України на протязі іспитового строку покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначені державні органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Судові витрати в розмірі 491,04 грн. стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1