Справа № 357/3569/16-к
У Х В А Л А
29 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду№1 заяву лікара-психіатра комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :
Лікар-психіатр КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_4 21.03.2016 р. звернулась до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 посилаючись на те, що він з 13.05.2003 р. перебуває на обліку як суспільно -небезпечний хворий в зв`язку з агресивними тенденціями по відношенню до рідних. Психічно захворів під час проходження служби в армії в 1972 році, був демобілізований по хворобі. З 1973 р. перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, дефект в емроційно-вольовій сфері.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_5 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09.10.2015 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За даний період лікування хворий відвідував лікаря-психіатра, лікування приймав вибірково, критика до власного стану часткова.

Оскільки ОСОБА_5 не дотримується психіатричного нагляду та лікування, критика до свого стану неповна, внаслідок чого він є схильним до суспільно-небезпечних дій у разі ненадання йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, просять прийняти рішення про продовження ОСОБА_5 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди терміном на 6

місяців.

Заслухавши доводи лікаря-психіатра ОСОБА_4 , з`ясувавши думку прокурора, який вважає заяву обґрунтованою, оскільки не вжиття зазначених заходів може призвести до суспільно-небезпечних наслідків, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення заяви по таким підставам.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням свого стану у разі ненадання психіатричної допомоги.

Ч.4,5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем -психіатром не рідше одного разу на місяць; у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку лікар психіатр надсилає до суду за місцем проживання особи відповідну заяву.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_5 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09.10.2015 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З медичного висновку комісії лікарів-психіатрів Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання від 21.03.2016 р. та пояснень лікаря вбачається, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад та характеризується схильністю до суспільно-небезпечних дій, а тому потребує продовження амбулаторного примусового лікування у лікаря-психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців.

Враховуючи медичний висновок про необхідність продовження примусового лікування ОСОБА_5 , відсутність з його боку критики до власного стану здоров`я, та схильність до суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 419, 422 КПК України, ст.ст.94,95 КК України, ст. 514 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Заяву лікаря-психіатра комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити надання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди в примусовому порядку, терміном на 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1