Справа №545/1337/16-к
Провадження №1-кп/545/79/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" березня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представник потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зінці Полтавського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

11 грудня 2015 року близько 21 годині перебуваючи біля магазину, що знаходиться в с.Зінці Полтавського району Полтавської області по вул.Театральна, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір завдати тілесні ушкодження, завдав правою рукою одного удару в область обличчя потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження відповідно до додаткового висновку експерта №81 від 18 січня 2016 року у вигляді забійної рани м`яких тканин обличчя яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду дав показання, що дійсно він у зазначений час спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Уточнив, що тілесні ушкодження потерпілому ним заподіяно лівою рукою, а не правою як вказано в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється та просив суд суворо не карати, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнав, оскільки вважав, що грошові кошти перерахував потерпілому. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не визнав.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав обвинувачення та вказав на обставини вчинення відносно нього злочину так, як вказано в обвинувальному акті та погодився з обвинуваченим, що тілесні ушкодження йому останнім завдано лівою рукою. Крім того, просив суд задовольнити його позовні вимоги та стягнути з винного заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 448 грн., яка обвинуваченим йому не відшкодована та заподіяну моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 грн.

На підставі п.3 ст.349 КПК України з врахуванням думки учасників судового процесу суд визнав за недоцільне досліджувати письмові докази по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасниками судового провадження судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, оскільки встановлено, що він вчинив дії, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В силу ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

У силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має постійне місце проживання, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, а також конкретні обставини та відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання слід залишити до набрання вироком законної сили.

При вирішенні цивільного позову враховується наступне.

Судом встановлений факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, однак надані потерпілим чеки не підтверджують сплату ним грошових коштів саме на його лікування і не є належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні позову в частини відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Суд погоджується з тим, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілому була заподіяна моральна шкода. Однак, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального правопорушення, глибини та тривалості фізичних, моральних страждань і переживань, які переніс потерпілий ОСОБА_4 внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , знаходить, що розмір цієї шкоди потерпілим завищено. З урахуванням обставин події, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди як таку, що дорівнює в грошовому еквіваленті 1000 гривень.

Керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1000 грн. в рахунок відшкодування йому моральної шкоди внаслідок спричинення тілесних ушкоджень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники мають право її отримати в суді.
Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1