Справа№751/9275/16-к
Провадження №1-в/751/838/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

21.09.2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що вона працює з перших дні перебування у виправній колонії, приймає участь в культурно-масових заходах. Стягнення погашені. За час відбування покарання вона усвідомила свою поведінку, просить надати їй шанс для виправлення, задовольнити клопотання.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснила, що поведінка засудженої оцінюється за весь час відбування покарання як негативна, ставлення до праці не є сумлінним, не в повному обсязі виконувала денне завдання. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених. Засуджена вчинила злочин в період не знятої та не погашеної судимості. Тому, адміністрація установи вважає, що засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор висловив думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Після звільнення від кримінальної відповідальності по амністії, через місяць вчинила тяжкий злочин проти здоров`я особи. Кінець строку відбування покарання зменшився у зв`язку із зарахуванням строку попереднього ув`язнення. За місцем відбування покарання засуджена характеризується негативно.

Заслухавши пояснення засудженої, представника ЧВК № 44, думку прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 173-Н-12, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 06.03.2012 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначено їй покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2016 року в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.09.2011 року по 22.03.2012 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України.

Початок строку покарання 27.09.2011 року.

Кінець строку покарання 03.04.2017 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання не довела своє виправлення, враховуючи те, що за час відбування покарання характеризувалась загалом негативно, лише на передодні настання повторного права застосування умовно-дострокового звільнення, а саме починаючи з 24.03.2016 року покращила свою поведінку, допускала порушення установленого порядку та умов відбування покарання, розпорядку дня, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, ставлення до праці засудженої за весь час відбування покарання не є сумлінним, працює нестабільно з 23 місяців лише напротязі 4 місяців показник виконання денного завдання вище за середньобригадний, загалом засуджена не у повному обсязі виконувала денне завдання, а також засуджена вчинила умисний злочин у період не знятої та не погашеної судимості, до неї застосовували іспитовий строк, Закон України «Про амністію», але належних висновків для себе не робить, у адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому вважають, що ОСОБА_2 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

За час відбування покарання засуджена перебуває на профілактичному обліку як схильна до членоушкодження (а. особової справи 149).

Із характеристик, довідок про виконання норм виробітку, у засудженої ОСОБА_2 лише на протязі 4 місяців показник виконання денного завдання вище за середньобригадний, що не може оцінюватись як сумлінна праця, покращила свою поведінку тільки перед настанням заохочувальної пільги.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що згідно вироку, за яким засуджена відбуває покарання кінцевий строк покарання - 27.09.2017 року. Після застосування до засудженої Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України, кінець строку покарання склав 03.04.2017 року. Станом на 12.10.2016 року засудженій залишилось відбувати 5 місяців 21 день.

Також, суд враховує, що до засудженої ОСОБА_2 застосовувався іспитовий строк, Закон України «Про амністію», але засуджена висновків для себе не зробила, та у період не погашеної та не знятої судимості вчинила однорідний злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись. За час відбування покарання засуджена не зарекомедувала себе з позитивної сторони, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, у зв`язку зі зміною місць працевлаштування та конфліктних ситуацій з засудженими, засуджена ОСОБА_2 неодноразово переводилась в інші відділення установи, останній раз 22.09.2016 року, не приймає участь у підготовці, проведенні культурно-масових заходів та самодіяльності організацій засуджених, перебуває на профілактичному обліку як схильна до членоушкодження.

06.10.2015 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова, яка 05.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області 10.09.2015 року залишена без змін, у клопотанні засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України відмовлено.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_2 не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1