АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2015 року за № 0009253, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 листопада 2009 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки,

- 29 грудня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі,

та звільненого 20 вересня 2013 року умовно достроково на 1 (один) рік 3 (три) місяці 8 (вісім) днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_6 , не оспорюючи правильності установлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації дій обвинуваченого, просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Після закінчення підготовки та призначення апеляційної скарги прокурора до розгляду згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 401 КПК України, ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_5 помер, на підтвердження чого його матір`ю ОСОБА_8 подано до суду копію свідоцтва про смерть разом із заявою про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за відсутності необхідності його продовжувати для реабілітації останнього.

Також у своїй заяві мати обвинуваченого ОСОБА_8 просила провести судове засідання у її відсутність.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка не підтримала подану апеляційну скаргу, просила вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 25 червня 2015 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, знаходячись на пляжу «Дитячий» в ПКіВ «Гідропарк» в місті Києві, побачив на пляжній підстілці мобільний телефон «Самсунг», який знаходився в сумці і належить ОСОБА_9 , та мобільний телефон «LG», що належить ОСОБА_10 , яких в цей час поруч не було, та у нього виник намір на повторне викрадення вказаного чужого майна.

Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер, підійшов до пляжної підстілки і витяг з сумки мобільні телефони «Самсунг», вартістю 500 гривень з сім-карткою вартістю 15 гривень, та «LG», вартістю 150 гривень з сім-карткою вартістю 10 гривень, що належать, відповідно, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , відкрито викравши указані мобільні телефони і утримуючи їх в руках, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця. Але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки він був затриманий працівниками міліції.

За таких обставин суд першої інстанції визнав доведеним вчинення ОСОБА_5 закінченого замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабежу), навів у вироку на підтвердження цього перевірені докази, оцінив їх та кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд апеляційної інстанції, в силу вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядає установлені судом першої інстанції фактичні обставини, доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 і кваліфікацію його дій, оскільки в апеляційній скарзі прокурора вони не оспорюються.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Мати померлого ОСОБА_5 ОСОБА_8 не наполягали на подальшому провадженні для реабілітації обвинуваченого, що підтверджується її письмовою заявою.

Згідно зі ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого, з огляду на що законних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 418 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2015 року за № 0009253, щодо ОСОБА_5 закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала апеляційного суду можу бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/1086/2016

Категорія КК України: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_11
Суддя - доповідач: ОСОБА_1