Справа № 755/6027/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого третього відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012235 від 15.09.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146; ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:
Слідчий третього відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині, пояснивши, що строки досудового розслідування продовжені, на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки ще необхідно провести слідчі та процесуальні дії, а саме: провести одночасні допити між потерпілим, підозрюваним і іншими учасниками кримінального провадження, виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України; а строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , визначений ухвалою слідчого судді до 03.06.2016 року, тому виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу підозрюваному.

Підозрюваний та захисник заперечували проти продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, просили відмовити у задоволенні клопотання з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146; ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що 13.01.2016 приблизно о 23 год. 40 хв. ОСОБА_5 , здійснюючи нічне патрулювання у складі екіпажу № 0906 роти № 9 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, помітив автомобіль «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався на ділянці дороги де організовано рух в односторонньому напрямку, не виконавши вимогу дорожнього знаку 4.1 (рух прямо), при цьому здійснивши рух у зворотному напрямку. Інспектори патрульної поліції, за допомогою світлових маячків червоного кольору, зупинили даний автомобіль під Жулянським шляхопровідом.

Вийшовши із автомобіля «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 повідомив, що вживав алкогольні напої та на вимогу інспекторів патрульної поліції пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

Перебуваючи біля автомобіля правопорушника, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_9 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Після чого, на місце події було викликано екіпаж № 0952 для освідування водія за допомогою приладу «Драгер».

Під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_9 підійшов до патрульного автомобіля поліції, в якому перебував ОСОБА_5 , для уточнення у інспектора поліції обставин повернення документів на транспортний засіб, що попередньо були вилучені у нього для складання відповідних документів та взявся за дверну ручку з наміром відкрити пасажирські дверцята.

При цьому, ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про наміри ОСОБА_9 та за відсутності обставин, передбачених ч. 1 ст. 44, п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року, які дають можливість без попередження застосування фізичної сили та спеціальних засобів, перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, почав силою відтягувати ОСОБА_9 від патрульного автомобіля поліції та наносити останньому удари руками по тулубу, при цьому поваливши останнього на асфальт проїжджої частини дороги.

У цей час, інспектор поліції роти № 9 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_5 , вийшовши з автомобіля та не з`ясувавши причини конфлікту, будучи працівником правоохоронного органу, перевищуючи свої службові повноваження, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, діючи умисно та без будь якої загрози безпеці громадян чи поліцейським наніс ОСОБА_9 , який лежав на спині на асфальті проїжджої частини дороги, удари правою ногою в ліву частину тулуба, після чого ОСОБА_9 відчув різку біль та почав стогнати.

Оскільки ОСОБА_9 впирався, намагаючись захистити себе, інспекторами патрульної поліції було нанесено ще декілька ударів по тулубу останнього, при цьому, останні намагалися вдягнути на затриманого спеціальні засоби - кайданки, незважаючи на те, що опору ОСОБА_9 не чинив.

Після виклику швидкої медичної допомоги на прохання ОСОБА_9 , лікарі оглянувши ОСОБА_9 , повідомили про підозру закритого перелому ребер в ділянці 10-12 ребра, однак, від госпіталізації останній відмовився.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 387/е від 24.02.2016, внаслідок своїх неправомірних дій, інспектор управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини на боковій поверхні зліва в проекції 5-го - 7-го ребер по середньо паховій лінії (6,0 х 4,5(см), на боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 8-го - 10-го ребер по задньо-паховій лінії (6,5x4,0 (см), переломи 9, 10 ребер по лопатковій лінії зліва (зі змішенням уламків), які відносяться до середньої ступені тяжкості.

За вказаним фактом, 16.01.2016 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер №0000024 за ч.2 ст. 365 КК України.

21.03.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024 було внесено відомості за ч. 1 ст. 122 КК України.

25.03.2016 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 365 КК України.

05.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на період часу з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., з покладанням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, строком до 03.06.2016 року.

Заступником прокурора м. Києва 19.05.2016 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 25.06.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України, - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування.

Згідно викладеним у клопотання доводам, які підтверджуються матеріалами наданого слідчому судді кримінального провадження, у кримінальному провадженні необхідно провести слідчі та процесуальні дії, зокрема, провести одночасні допити між потерпілим, підозрюваним і іншими учасниками кримінального провадження, виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.
Стороною захисту, всупереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що зазначені слідчим ризики втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною,.
Однак, прокурором в судовому засіданні не доведено, що у даному випадку неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, враховуючи що зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя та здоров`я людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити, однак, застосувати о підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Зазначені обов`язки слідчий суддя вважає їх пропорційними, помірними та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, що не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого третього відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012235 від 15.09.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146; ч. 1 ст. 263 КК України запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою слідчого третього відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 25 червня 2016 року наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого третього відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: