Справа № 484/3208/16-к
Провадження № 1-КП/484/198/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня, студента 21-А групи П курсу Мигіївського аграрного коледжу, раніше не судимого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 13.02.2014 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області;

потерпілого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

20.04.2016 року о 10.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні роздягальні Мигіївського аграрного коледжу, помітив, як його одногрупник ОСОБА_5 забув свій телефон марки LG L-601 з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» і вирішив ним заволодіти. Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 впевнився, що за ним ніхто не спостерігає і заволодів вказаним телефоном вартістю 1 200 грн. з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., у силіконовому чохлі вартістю 150 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 370 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого мана (крадіжку), тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.1 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно коли побачив без нагляду телефон потерпілого, вирішив забрати його собі, що і зробив. З телефону викинув сім-картки і залишив його у себе вдома. Згодом працівники міліції розкрили крадіжку, після чого він видав телефон. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду аналогічні пояснення, підтвердив, що телефон йому повернуто, претензій до обвинуваченого він не має.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Крім того, згідно наданого стороною обвинувачення висновку товарознавчої експертизи № 362 від 10.06.2016 року вартість викраденого телефону становить 1 350 грн.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також данні про особу винного, який вперше вчинив злочин, повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, навчається у коледжі, отримує стипендію та соціальну допомогу від держави, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, повернув викрадене майно потерпілому.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, молодий вік.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_7 , судом не виявлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у вигляді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і розумним в даному випадку.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи № 362 від 10.06.2016 року в сумі 439 грн. 890 коп. на підставі ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Обвинуваченому ОСОБА_7 раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його надалі, оскільки досі він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (вісімдесяти п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 362 від 10.06.2016 року 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: