ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2016 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000663, про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Комарівці Барського району Вінницької області, громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працює, неодружений, раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 , -
УСТАНОВИВ:

18.12.2015 близько 15.30 год. ОСОБА_3 на території дитячого садка по АДРЕСА_1 у ході суперечки з ОСОБА_5 умисно наніс їй удар кулаком в область голови. Після чого ОСОБА_5 пішла додому, на перехресті вулиць Першотравневої та Кармелюка ОСОБА_3 наздогнав її та завдав удару кулаком у праву частину голови, від удару у потерпілої впала шапка, після чого ОСОБА_3 взяв її за волосся та кинув на землю, завдавши одного удару ногою в область ребер. Далі, на території домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , намагаючись зайти до будинку, де мешкає ОСОБА_5 , та де вони спільно мешкали впродовж 7 років до вересня 2015 року, взяв ОСОБА_5 за шию та вдарив її головою об одвірок, оскільки остання перешкоджала йому зайти до будинку. У результаті умисних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження: струс головного мозку, синці у ділянці правої щоки, по передній поверхні лівого колінного суглобу. Відповідно до висновку експерта №58 від 18.02.2016 струс головного мозку за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності, синці у ділянці правої щоки, по передній поверхні лівого колінного суглобу за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, або незначну втрату працездатності.

У судовому засіданні у вільних показаннях та на запитання потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 18.12.2015 між нею та ОСОБА_3 виник конфлікт на території дитячого садочка, звідки вона прийшла забрати їх спільну доньку. У ході конфлікту ОСОБА_3 наніс потерпілій один удар кулаком по обличчю. Після чого потерпіла попрямувала додому. ОСОБА_3 , утримуючи за руку доньку, яка плакала, теж пішов до будинку, де живе потерпіла з донькою та бабусею. Дорогою ОСОБА_3 наздогнав потерпілу та ззаду наніс один удар у праву частину обличчя, від чого у потерпілої з голови впала шапка, а ОСОБА_3 взяв потерпілу за волосся та кинув до землі. Після чого наніс один удар ногою в область ребер. Увесь цей час донька ОСОБА_3 та ОСОБА_5 плакала, кричала і просила ОСОБА_3 , щоб той не бив маму. ОСОБА_5 встала та швидше пішла додому. ОСОБА_3 , який знову узяв за руку доньку, йшов за потерпілою. Удома потерпіла намагалася зачинитися у хаті, щоб ОСОБА_3 більше не бив її, однак, останній вхопив двері за ручку та не давав можливості ОСОБА_5 закрити двері. Деякий час вони шарпали двері, потім ОСОБА_3 ногою заблокував двері, одною рукою тримався за одвірок, а іншою взяв потерпілу за шию та вдарив головою об одвірок. Увесь час, що обвинувачений та потерпіла були біля дверей, на вулиці біля дверей була бабуся потерпілої ОСОБА_6 , яка намагалася зупинити ОСОБА_3 , тягнула його за сорочку, щоб той відпустив потерпілу, однак, ОСОБА_3 наніс і їй кілька ударів по голові. Заяву до міліції потерпіла не подала одразу, оскільки вважала, що серйозних наслідків від побиття не буде. Однак, наступного дня стан її здоров`я значно погіршився та її було госпіталізовано до лікарні. З 19.12.2015 до 31.12.2015 потерпіла знаходилася на стаціонарному лікуванні.

На запитання прокурора потерпіла пояснила, що під час спільного проживання з ОСОБА_3 він іноді застосовував до неї фізичну силу. Вважає, що обвинуваченому слід обрати суворе покарання, оскільки останній, знаючи, що вона лежить у лікарні, не відвідав її, не вибачився, не надавав жодної допомоги, знаючи, що потерпілій необхідно було витрачати кошти на своє лікування та утримання доньок. Крім того, потерпіла зазначила, що 18.12.2015 ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано, визнав частково. Пояснив суду, що близько 7 років він з потерпілою жили як чоловік та дружина, у них народилася спільна донька. Дійсно 18.12.2015 між ним та ОСОБА_5 у приміщенні дитячого садочка виник конфлікт. Однак, він потерпілу не бив, звідки у неї тілесні ушкодження він не знає.

На запитання прокурора ОСОБА_3 пояснив, що можливо завдав ляпаса ОСОБА_5 у садочку, оскільки та причинила йому дверима палець. Крім того, ОСОБА_3 уточнив, що не наздоганяв потерпілу дорогою додому, а навпаки, остання підбігла до нього, вдарила його та почала сваритися, вони почали штовхатися та ОСОБА_3 завдав потерпілій ляпаса. При цьому шапка у потерпілої не падала, та він не брав потерпілу за волосся. Пізніше обвинувачений вказав, що шапка у потерпілої від заподіяного ним ляпаса впала, однак, за волосся він її не брав та до землі не кидав. Крім того, ОСОБА_3 заперечив, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Далі на запитання прокурора обвинувачений пояснив, що у ході суперечки наніс кілька ударів потерпілій в область голови долонею правої руки, а під час суперечки біля дверей будинку взяв потерпілу ОСОБА_5 за шию, щоб відтягти її від дверей та зайти до будинку, звідки він хотів забрати власні речі. Коли обвинувачений взяв потерпілу за шию, то у ході штовханини вдарив її головою об одвірок.

На запитання прокурора обвинувачений підтвердив, що свідком сварки та того, що обвинувачений бив потерпілу була їх донька, яка плакала та просила не бити ОСОБА_5 . Обвинувачений турбувався з даного приводу, однак, це не змусило його припинити свою поведінку.

На запитання головуючого ОСОБА_3 пояснив, що всього під час конфлікту він завдав потерпілій близько 2-3 ляпасів, тобто ударів по обличчю правою долонею, та не бив її кулаком. При цьому обвинувачений не зміг пояснити наявність у потерпілої синця на правій стороні обличчя. Також обвинувачений пояснив, що під час конфлікту потерпіла падала, оскільки йшов дощ.

На запитання головуючого чи вживав обвинувачений 18.12.2015 будь-які алкогольні напої, останній пояснив, що близько 11.00 години випив один літр пива. При цьому обвинувачений не зміг пояснити, чому раніше вказував, що не знаходився у стані сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є бабусею потерпілої ОСОБА_5 . 18.12.2015 ОСОБА_3 , знаходячись у стані сп`яніння, бив ОСОБА_5 . Остання намагалася закритися у будинку, однак, ОСОБА_3 тримав двері ногою, взяв потерпілу за шию та вдарив головою об одвірок. При цьому, свідок намагалася зупинити ОСОБА_3 , тягнула його за сорочку, кричала, щоб той припинив бити її онуку. На що ОСОБА_3 завдав свідкові два удари кулаком по голові. Увесь цей час свідком конфлікту була донька обвинуваченого та потерпілої, яка стояла на дворі, плакала та просила ОСОБА_3 , щоб той не бив її маму. Дитина замерзла та була дуже налякана.

На запитання прокурора свідок пояснила, що ОСОБА_3 раніше застосовував фізичну силу до ОСОБА_5 , коли вони спільно мешкали.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6 та знаходиться з останньою у дружніх стосунках. Свідок добре знає ОСОБА_5 та знайома з ОСОБА_3 . 18.12.2015 ОСОБА_7 не була свідком безпосередньо конфлікту, оскільки знаходилася у будинку ОСОБА_6 , свідок лише чула лайку та крики. ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Коли свідок вийшла з будинку, то побачила, що ОСОБА_5 уся в болоті, у неї розпатлане волосся, а на обличчі є почервоніння. Свідок забрала доньку ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , щоб заспокоїти її, оскільки дівчинка стояла на дворі, плакала та була дуже налякана.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні були надані наступні письмові докази:

- заява ОСОБА_5 від 25.12.2015, у якій вона просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодження;

- висновку експерта №267 від 28.12.2015, відповідно до якого: 1) у ОСОБА_5 виявлено синець по передній поверхні лівого колінного суглобу, який виник від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення може відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи 18.12.2015; 2) оскільки ОСОБА_5 на час обстеження знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Барська ЦРЛ», для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень необхідно пред`явити медичну документацію в оригіналі після клінічного одужання;

- протокол огляду місця події від 22.01.2016, відповідно до якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження потерпілій;

- висновку експерта №58 від 18.02.2016, відповідно до якого: 1) у ОСОБА_5 мали місце: струс головного мозку; синці у ділянці правої щоки, по передній поверхні лівого колінного суглобу; 2) вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення можуть відповідати 18.12.2015; 3) струс головного мозку за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату загальної працездатності; синці у ділянці правої щоки, по передній поверхні лівого колінного суглобу за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Постанова про призначення експертизи та заява ОСОБА_9 про надання дозволу на проведення огляду домоволодіння, що надані прокурором, стверджують допустимість доказів, здобутих у ході досудового розслідування та досліджених у ході судового розгляду.

Суд не приймає показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо нанесення потерпілій лише 2-3 ляпасів, як доказ його невинуватості, оскільки по-перше: обвинувачений у ході судового розгляду кілька разів змінював свої показання, повідомляючи протилежну за своєю суттю інформацію; по-друге: такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої та свідків, які у свою чергу послідовні, узгоджені між собою та повністю кореспондуються з доказами, зібраними у ході досудового розслідування, та дослідженими під час судового розгляду.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, або незначну втрату працездатності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ; позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується даними довідки-характеристики Виконавчого комітету Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області №15 від 22.01.2016; позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, що підтверджується даними характеристики ТОВ «МагБуд» від 12.01.2016; на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується даними довідки Барської ЦРЛ.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, оскільки більш м`яке покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, на думку суду, не дозволить досягти мети покарання, з огляду на обставини вчинення злочину, байдуже ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, відсутність усвідомлення протиправності своїх дій, байдуже ставлення до тієї обставини, що свідком злочину, який вчиняв ОСОБА_3 , була його та потерпілої малолітня донька.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому судом дані питання не вирішувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: