АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року,

за участю прокурора - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні заяви слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 21 вересня 2015 року на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000945 від 22 вересня 2014 року.

В апеляційній скарзі, слідчий просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що така позиція суду позбавляє можливості правоохоронні органи діяти у відповідності з завданням кримінального провадження, передбаченими ст.2 КПК України; незрозумілість ухвали об`єктивно перешкоджає її виконанню. Вказує на те, що рішення суду є незрозумілим та неконкретним для учасників процесу, таким чином, слідчий суддя допустив невизначеність та протиріччя стосовно встановлення фактичних обставин справи. Зі змісту вказаної ухвали незрозуміло, що саме стало підставою для скасування постанови слідчого, та які саме слідчі дії спрямовані на отримання доказів або переліку вже отриманих доказів, крім проведених, необхідно провести у даному кримінальному провадженні, з метою з`ясування обставин про наявність чи відсутність події злочину.

Зазначає про те, що незважаючи на усі доводи, викладені у заяві про роз`яснення судового рішення, слідчий суддя не оголосив про закінчення розгляду заяви, направлення його до нарадчої кімнати для постановлення ухвали та подальшого її проголошення, як про час та дату її проголошення. Даний факт свідчить про недотримання та невиконання судом 10 лютого 2016 року вимог КПК України, а також про те, що судове рішення у вказаний день не було ні постановлено, ні проголошено.

Одночасно, в апеляційній скарзі слідчий просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, та поновити його. Своє клопотання про поновлення строку обґрунтовує тим, що копію ухвали він отримав у приміщенні суду лише 10 березня 2016 року, про що вказано у розписці. З часу судового засідання, слідчому копія ухвали не вручалася, і підстави та мотиви відмови у роз`ясненні судового рішення стали зрозумілі лише після отримання копії. Таким чином, оскарживши ухвалу слідчого судді 15 березня 2016 року, не вважав строк апеляційного оскарження пропущеним, оскільки її постановлено без його виклику, та оскаржено на п`ятий день з моменту отримання.
Колегія суддів уважає, що строк на подачу апеляційної скарги слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 15 березня 2016 року, слід поновити, оскільки його твердження про отримання копії ухвали 10 березня 2016 року, матеріалами справи не спростовано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 21 вересня 2015 року на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000945 від 22 вересня 2014 року, за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України; постанову слідчого ОСОБА_7 скасовано, а матеріали кримінального провадження повернуто до Генеральної прокуратури України для проведення досудового розслідування.
17 грудня 2015 року слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у розгляді заяви слідчого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що вказана ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом розяснення в порядку передбаченому ст.380 КПК України.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Оскільки, положення ст. 380 КПК України, жодних застережень з цього приводу не містить, а ст. 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Таким чином, кримінальним процесуальним кодексом визначено, що положення закону про розяснення судового рішення мають застосовуватися під час судового провадження, а під час досудового розслідування лише у тому випадку, якщо про це міститься безпосереднє застереження в нормі закону. Відповідно, ухвали слідчих суддів, постановлені за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, підлягають розясненню згідно положень статті 380 КПК України.

Із матеріалів справи убачається, що слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про розяснення ухвали слідчого судді від 11 листопада 2015 року, яка постановлена за скаргою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000945 від 22 вересня 2014 року, і ця ухвала відповідно до норм кримінального процесуального закону підлягає роз`ясненню у порядку, визначеному ст. 380 КПК України.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості роз`яснювати рішення суду першої інстанції, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.380 КПК України, право роз`яснювати рішення має суд, який його ухвалив, заява слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про роз`яснення судового рішення, підлягає направленню в суд першої інстанції для розгляду.

З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути заяву слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст.117, 303, 304, 306, 376, 380, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року.

Апеляційну скаргу слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути заяву слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/1128/2016

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1