28.11.2016
Справа № 497/1936/16-к
Провадження № 1-кп/497/105/16
28.11.2016 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимий 02.10.2009 року Болградським районним судом ст.ст.357 ч.3,185 ч.3,70 ч.1 К України до 3-х років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання 02.10.2012 року,.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3ст.185 КК України, -

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 24 серпня 2016 року приблизно о 09 годині знаходячись біля складу по АДРЕСА_3 , діючи із корисних мотивів та з єдиним прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна наявного у приміщенні вказаного складу, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, зняв стекло з одного вікна на будівлі складу, через який проник до приміщення складу, звідки таємно приготував до викрадення майно ОСОБА_5 , а саме: зварювальний апарат потужністю до 200 Ампер, вартістю 2150 гривен; набір ряжково-накидних ключів у кількості 12 штук, загальною вартістю 1000 гривен; набір головочних ключів у кількості 18 штук, загальною вартістю 850 гривень. Після чого ОСОБА_6 вибив ногою вхідні двері з західної сторони будівлі складу та виніс вищевказане майно за межі складу та сховав їх на прилеглій до складу території серед кущів, таким чином приготувавши зазначене майно до подальшого викрадення. Далі ОСОБА_6 з метою забезпечення можливості розпорядження вищезазначеним майном, яке було підготовлено для викрадення, вбачаючи неможливість викрадення його без допомоги транспортного засобу пішов до домоволодіння за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_4 , звідки забрав автомобіль ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_1 , та за кермом якого повернувся на місце події приблизно о 12 годині 30 хвилин. В подальшому ОСОБА_6 знаходячись біля вищевказаного складу, продовжуючи свій єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна наявного у приміщення зазначеного складу, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, знов зайшов всередину складу через раніше вибиті ним двері, де пройшовши у відпочивальню кімнату, звідки таємне взяв телевізор «ТОSHIBA» 1465 ХR, вартістю 450 гривен, що належить ОСОБА_5 , таким чином приготувавши його для подальшого викрадення та на руках виносив його зі складу щоб покласти до свого автомобіля, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був застигнутий на місці події ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_7 .
Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, при якому останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину у скоєні злочину, за зазначеними обставинами визнав в повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся.
Крім визнання обвинуваченим своє вини, вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що являючись власником зазначеного складу, побачив відсутність деяких речей, а коли приїхав його син, вони почали їх шукати та знайшли за огорожею, і побачили, що з території складу вибігає, як стало потім йому відомо, ОСОБА_6 , який сів в автомобіль ВАЗ білого кольору та уїхав, а поїхавши за ним, через деякий час знайшли лише покинутий автомобіль. Згодом усі викрадені речі йому були повернені.
Вина ОСОБА_6 також підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- протоколом прийому заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 29);
- протоколами огляду місця події від 24.08.2016 року(а.с. 30-32);
- протоколом огляду предметів від 25.08.2016 року (а.с. 36-37);
- висновком оціночної експертизи від 25.08.2016 року (а.с. 39-40).
Аналізуючи покази ОСОБА_6 , суд вважає їх достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, узгоджуються з ними в повному обсязі і таким чином сукупність наведених та вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує вину ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину та зазначені докази суд вважає достатніми для постановлення вироку.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, при якому останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючи та обтяжуючи покарання обставини.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить: визнання своєї вини та активне сприяння розкриття злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.
Приймаючи до уваги наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, вважаючи позитивну характеристику, надав оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Речові докази судом розподіляються у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373,374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк один рік та шість місяців.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком - залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази по справі вважати повернутими за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1