1-кп/381/204/16
381/2611/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» липня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/204/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001295 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Фастова Київської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , не заміжньої, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, українки, громадянки України, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Фастова, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, українця, громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК України не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , вказаних обвинувачених, а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_6 , -
У С Т А Н О В И В:
02 червня 2016 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, заздалегідь, тобто до початку злочину домовилися між собою про спільне його вчинення у виді співвиконання. Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи згідно зі заздалегідь досягнутою домовленістю, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку по АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, у спосіб вільного доступу, привласнили належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: чотири мішки з цукром по 50 кг., кожен, на загальну суму 2680 грн., яким розпорядилися на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожного окремо, винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитана щодо кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною повністю, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що вона дійсно 02 червня 2016 року близько 19 год. 00 хв. разом з ОСОБА_10 , з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, до початку злочину домовилися між собою про спільне його вчинення та перебуваючи у будинку по АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що їх ніхто не бачить, у спосіб вільного доступу привласнили чотири мішки з цукром, якими розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 також визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 02 червня 2016 року близько 19 год. 00 хв. разом з ОСОБА_7 з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, до початку злочину домовилися між собою про спільне його вчинення та перебуваючи у будинку по АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що їх ніхто не бачить, у спосіб вільного доступу привласнили чотири мішки з цукром, якими розпорядилися на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожного окремо, суд визнає їх щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України), умисним та корисливим, характер та ступінь їх участі у вчиненні злочину (співвиконавство); дані про особу винних, які: не судимі, за місцем проживання негативно не характеризуються, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, публічно засудили власну протиправну поведінку, що на думку суду свідчить про справжність їх бажання стати на шлях виправлення.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , кожному окремо, покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, застосувати до кожного з них ст. 75 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком мінімальної тривалості, одночасно поклавши на обвинувачених встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть їх виправленню, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання щодо обрання заходів забезпечення, у тому числі запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 349 ч. 3, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , кожного окремо, визнати винними у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їм покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, кожному.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , кожного окремо, від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо вони протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконають покладені на них обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , кожному, обчислювати з дня постановлення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_14 БОНЧЕВ