1 із 3 Справа № 303/900/15-к
Провадження №1-кп/303/151/16
Номер рядка статистичного звіту 3
УХВАЛА
24 березня 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево по кримінальному провадженню відносно обвинувачених
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 18.09.2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 187 КК України на два роки позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 187 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 18.09.2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 187 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7
ОСОБА_8
захисників ОСОБА_3
ОСОБА_9
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_3 звернулася з клопотання про повернення обвинувального акту в порядку пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, оскільки такий не відповідає вимогам статті 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт містить відомості щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак, викладені фактичні обставини справи не містять відомостей щодо цих потерпілих. У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_12 .
Прокурор, заперечуючи проти задоволення клопотання зазначив, що кримінальне
провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 за частиною 2 статті 187 КК України знаходилось в провадженні суду. 07 липня 2015 року вироком
Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними та призначено їм покарання за частиною 2 статті 187 КК України, ОСОБА_14 виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Згодом, з урахуванням позиції апеляційної інстанції, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду обвинувальний акт повернуто, як такий що не відповідає вимогам статті 291 КПК України. Ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року, в частині залишення без змін вироку суду щодо виправдання ОСОБА_14 , оскаржена в касаційному порядку. При цьому прокурор зазначив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнані потерпілими в процесі судового розгляду, після смерті їх сина ОСОБА_15 . Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не відновлювалось, тому позбавлення потерпілих ОСОБА_16 їх статусу - це порушення їх процесуальних прав.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 , зазначивши, що обвинувальний акт відповідно до частини 4 статті 110 КПК України є процесуальним рішенням, тому повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали думку захисників, щодо повернення обвинувального акту.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулися до суду з клопотаннями про проведення підготовчого засідання у їх відсутності.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши наданий суду обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Вимогами статті 291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Зокрема, пунктом 5 частини другої цієї статті передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Разом з тим, статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізичка особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральну, фізичну або майнову шкоди.
Відповідно до наданого суду обвинувального акту (згідно викладених фактичних обставин) потерпілим від кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є ОСОБА_12 .
Пунктом 3 частини 2 статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Зазначений вище обвинувальний акт містить відомості щодо потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Однак, у викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення відсутні будь-які відомості щодо вчинення кримінального правопорушення відносно цих потерпілих.
Крім того, судом встановлено, що згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року, органом досудового розслідування ОСОБА_14 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, потерпілим визнано ОСОБА_15 . У зв`язку зі смертю потерпілого 21 травня 2015 року в якості потерпілих залучено його батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Вказаним вище вироком ОСОБА_14 виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року вирок суду в цій частині залишено без змін.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_11 визнані потерпілими в процесі судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 ю, ОСОБА_8 та
ОСОБА_14 , тому не можуть бути позбавлені цього статусу є безпідставними, адже відповідно до статті 348 КПК України на початку судового розгляду головуючий суддя повинен роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засуду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (пункт 1 статті 9 КПК України ), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (стаття 20 КПК України).
У відповідності до частини 1 статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Стаття 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України не відповідає вимогам пунктів 3,5 частини 2 статті 291 КПК України.
Таким чином, за наведених вище обставин вказаний обвинувальний акт, відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень.
Керуючись ст.ст.91,110,291, 314,371,372 КПК України, суд -
Ухвала про повернення обвинувального акта бути оскаржена апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуюча ОСОБА_1