АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/1003/15-к Головуючий в І інстанції
Провадження: № 11-кп /791/748/2016 ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року грудня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження №0001891 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець смт.Лазурне Скадовського району Херсонської області; громадянин України; мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 22.03.2010 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; 18.08.2012 року звільнений умовно-достроково,

- засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту взяття його під варту.

Вирішене питання щодо речових доказів.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_9 , щодо якого судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він та ОСОБА_9 , 28 грудня 2014 року близько 3 години, за попередньою змовою між собою, шляхом віджиму дверей проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , де вчинили умисні дії, спрямовані на таємне викрадання товаро-матеріальних цінностей на загальну суму 2600,95 гривень та грошових коштів у сумі 400 гривень, належних ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті охоронцем магазину ОСОБА_10 та не мали можливості розпорядитися викраденим товаром та грошима.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи правильність кваліфікації його дій, вважає вирок суду першої інстанції щодо нього занадто суворим, посилаючись на те, що суд не врахував, що він щиро розкаявся та свою вину у скоєному злочині визнав повністю, потерпілий матеріальних претензій до нього не має; він є інвалідом 3 групи; за місцем проживання характеризується позитивно. Рахує, що до нього можливо застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, а покарання призначити за правилами ст. 75,76 КК України, змінивши вирок місцевого суду.

Інші учасники процесу апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вислухавши сторони у судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження вже було предметом апеляційного та касаційного розгляду.

При цьому ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року ОСОБА_8 на підставі ст. 69 КК України, було пом`якшене призначене за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України покарання на 6 місяців арешту. В решті вирок щодо нього було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2016 року, зазначена ухвала Апеляційного суду Херсонської області була скасована, касаційна скарга прокурора, в якій останній ставив питання про скасування ухвали Апеляційного суду Херсонської області через необґрунтованість та безпідставність застосування до ОСОБА_8 ст. 69 КК України задоволена. При цьому в ухвалі суду касаційної інстанції зазначено, що визнані судом апеляційної інстанції обставини з огляду на їх якісну та кількісну характеристику ніяким чином не применшують ступінь тяжкості скоєного злочину та не виключають посягання та встановлений порядок охорони права власності, за що раніше ОСОБА_8 і засуджувався, а наведений перелік виключно пом`якшуючих покарання обставин та даних про особу обвинуваченого, не узгоджуються навіть зі змістом вироку місцевого суду, в якому відображена оцінка пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин, у апеляційній скарзі обвинуваченого не заперечується, і такий висновок підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

При призначенні покарання ОСОБА_8 місцевий суд дотримався положень, передбачених ст. 50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суворим, як про те стверджує в апеляційній скарзі обвинувачений немає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував всі обставини, що як обтяжують, так і пом`якшують покарання. Це стосується і тих обставин, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, зокрема, визнання ним вини і щире каяття. Одночасно у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин; раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, за які судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює. При таких обставинах місцевий суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину та даних про особу обвинуваченого, як вважає колегія суддів, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування до нього ст. 69 КК України, а виправлення та перевиховання його можливим лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши ОСОБА_8 покарання в нижніх межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Сукупності обставин, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину і давала б підстави для застосування положень ст. 69 КК України, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 час його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2016 року по 01 грудня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протягом трьох місяців з моменту її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2