Справа № 352/124/15-к
Провадження № 11-кп/779/257/2016
Категорія ст.122 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження № 0000474 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Тисменицького районного суду від 24 березня 2016 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неофіційно працюючого різноробочим на приватних новобудовах, з середньою освітою, розлученого, утриманця однієї неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 та тяжкохворої дружини, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ст.122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок попросити публічно пробачення у потерпілого ОСОБА_10 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних та моральних збитків задоволено частково. Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_10 заподіяні злочином матеріальні збитки на придбання медикаментів в сумі 4500 грн. та спричиненої злочином моральної шкоди в сумі 3500 грн., а всього 8000 грн.

Цивільний позов Івано-Франківської обласної клінічної лікарні до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування понесених матеріальних витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 задоволено в повному обсязі. Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні 937,45 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

08.11.2014 року приблизно о 18 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 разом із своїми співмешканками перебували в гостях у помешканні батька останніх ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де спільно розпивали алкогольні напої.

Перебуваючи в коридорі вищезгаданого помешкання, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, в процесі якого, обвинувачений діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків щодо здоров`я ОСОБА_10 , наніс останньому рукою два удари в область обличчя. Від отриманих ударів ОСОБА_10 втратив рівновагу та упав на землю. Після цього, підсудний продовжуючи свої неправомірні діяння, підійшов до перебуваючого на підлозі потерпілого та наніс йому близько 7-8 ударів ногами в область грудної клітки.

Внаслідок неправомірних діянь ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 було спричиинено закриту травму органів грудної клітки з закритими переломами 7,8 ребер зліва, ушкодженням правої легені, яка ускладнилась лівобічним гемотораксом, що викликало необхідність проведення операції: «Відеотораксопії, мітроторакотомії, зашивання краю S8 зліва, зовнішньої фіксації 7-го ребра, видалення гемотораксу, дренування плевральної порожнини зліва», які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Крім цього, у ОСОБА_10 малась закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я та садна в лобній ділянці зліва, в ділянках грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погодившись з вироком суду заступник прокурор подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 122 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців без застосування ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі також не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також не згідний з призначеним йому цивільним позовом в розмірі 4500 гривень майнової шкоди та 3500 гривень моральної шкоди, оскільки вважає, що розмір моральної шкоди повинен сягнути 50000 гривень. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 без застосування ст. 75 КК України, а також збільшити розмір моральної шкоди до 50000 гривень.

До початку розгляду кримінального провадження по суті, потерпілий ОСОБА_10 відкликав свою апеляційну скаргу і вказав, що всі йому заподіяні збитки обвинуваченим ОСОБА_8 були відшкодовані в повному обсязі і претензій до останнього в нього немає, а тому просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, яка не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 .

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст.122 ч.1 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року п. 2 Про практику призначення судами кримінального покарання, з наступними змінами, роз`яснив, що відповідно до ст. 65 ч. 1 п. 1 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

До обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин суд відніс скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відніс те, що обвинувачений в скоєному щиро розкаявся.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченого, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо суворості міри покарання, яку слід призначити обвинуваченому, а також і те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальност, однак згідно ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, по місцю проживання характеризується посередньо, працюючи займається суспільно-корисною працею, являється єдиним працездатним утриманцем неповнолітньої дитини та тяжко хворої дружини.

Також колегія суддів, враховує те, що ОСОБА_8 відшкодував всі збитки потерпілому ОСОБА_10 , претензій до обвинуваченого немає і просив суворо не карати.

Відповідно до ст. 50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції, обгрунтовано прийшов до висновку, що покарання ОСОБА_8 відповідає загальним засадам призначення покарань, встановлених у ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі щодо призначення більш суворішого покарання є безпідставними та не знаходять свого підтвердження виходячи із матеріалів кримінального провадження та не можуть лягти в основу для скасування вироку суду.

Тому, апеляційних підстав для скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Тисменицького районного суду від 24 березня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2