Справа № 192/1325/16-к
Провадження № 1-кп/192/57/16
Ухвала
Іменем України
"11" квітня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000107, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жданове, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є інвалідом, раніше судимого:

20 квітня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року ОСОБА_3 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт. 07 липня 2015 року ОСОБА_3 , був направлений Солонянським РВ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області в Солонянську селищну раду Солонянського району Дніпропетровської області для відбуття призначеного вироком суду покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В той же день, тобто 07 липня 2015 року, ОСОБА_3 під розпис був ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на липень 2015 року в якому зазначено час виконання громадських робіт в період з 08 липня 2015 року по 31 липня 2015 року. Згідно встановлених обов`язків ОСОБА_3 у липні 2015 року мав відбути 72 години громадських робіт, але останній умисно ухилився без поважних причин від відбування вказаного покарання і у липня 2015 року відбув лише 16 годин громадських робіт.

27 серпня 2015 року працівником Солонянського РВ КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт.

В той же день, тобто 27 серпня 2015 року, ОСОБА_3 під розпис був ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на серпень-вересень 2015 року в якому зазначено час виконання громадських робіт в період з 28 серпня 2015 року по 30 вересня 2015 року. Згідно встановлених обов`язків ОСОБА_3 у серпні-вересні 2015 року мав відбути 96 годин громадських робіт. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_3 за період серпень-вересень 2015 року не відбув жодної години громадських робіт.

13 жовтня 2015 року працівником Солонянського РВ КВІ УДПтС України ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт.

В той же день, тобто 13 жовтня 2015 року ОСОБА_3 під розпис був ознайомлений з графіком відбування громадських робіт на жовтень 2015 року в якому зазначено час виконання громадських робіт в період з 13 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року. Згідно встановлених обов`язків ОСОБА_3 у жовтні 2015 року мав відбути 52 години громадських робіт, але останній умисно ухилився без поважних причин від відбування вказаного покарання і жовтні 2015 року відбув лише 4 годин, при цьому умисно ухилився без поважних причин від подальшого відбування зазначеного покарання, відбувши в цілому за весь період 20 годин з 200 годин призначених вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що він був ознайомлений з графіком відбування покарання неодноразово, але не відбував покарання, оскільки постійно зловживав спиртними напоями.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти за рішенням суду.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч.2 ст.389 КК України. При цьому суд вважає, що строк покарання на якому наполягала сторона обвинувачення є недостатнім для виправлення обвинуваченого, оскільки обвинувачений ніде не працює, вчинив злочин, пов`язаний з ухиленням відбування покарання, веде антисоціальний спосіб, життя зловживає спиртними напоями.

Крім того, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року, і невідбута частина покарання складає 180 годин громадських робіт, то суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, дану невідбуту частину покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, слід частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком, при цьому при складанні суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком п`ять місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року до покаранням за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком п`ять місяців двадцять один день.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1