АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2202/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1325/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И Л А:
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова 24.03.2016 року постановив ухвалу, якою частково задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
ОСОБА_7 , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.02.2015 року по 30.06.2015 року в строк відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 , ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Не погодившись із вказаною ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, засудженим була подана на неї апеляційна скарга.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилаючись на те, що в період з 22.07.2008 року по 11.12.2008 року мав місце запобіжний захід у виді тримання під вартою за вироком Московського районного суду м. Харкова від 8.10.2008 р. за ч.1 ст. 296 КК України , яким його було засуджено до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
з 05.09.2013 року по 19.11.2013 року мав місце запобіжний захід у виді тримання під вартою за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2013 р. за ч.3 ст. 296 КК України , яким його було засуджено до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України приєднана невідбута частина покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 8.10.2008р., остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
з 11.02.2015 року по 13.07.2015 року також перебував в слідчому ізоляторі за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015 р. за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України , яким його було засуджено до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України приєднана невідбута частина покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2013р., остаточно призначено 3 роки 1місяць позбавлення волі, але після набрання чинності вироком 30.06.2015р. продовжив перебувати у слідчому ізоляторі до 13.07.2015р. ,
вважає , що в теперішній час він відбуває покарання за трьома вироками, що не врахував суд першої інстанції при постановленні ухвали, тому просить ухвалу суду скасувати а клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання направити на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого, який добровільно відмовився від підтримання клопотання про призначення захисника та підтримав свою апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає , зважаючи на наступне.
Суд першої інстанції правильно зарахував в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р. з часу затримання 11 .02. 2015 року до набрання вироком чинності , тобто до 30.06.2015 року.
Посилання засудженого на те, що суд першої інстанції повинен був зарахувати йому час попереднього ув`язнення за вироком Московського районного суду м. Харкова від 8.10.2008 р та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2013 р. не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення, здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
В теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р., ухваленим у відповідному провадженні.
Окрім того зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Московського районного суду м. Харкова від 8.10.2008 р та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2013 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі може потягти за собою зміну невідбутої частини покарання , яка була приєднана на підставі ст. 71 КК України вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2013 р. та вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р. , а втручання в порядок призначення та розмір покарання за вироком , який набрав чинності, колегія суддів вважає неприпустимим.
Щодо зарахування в строк відбуття покарання строку з дня набрання чинності вироком Московського районного суду від 29.05.2015р. - 30.06.2015р. до 13.07.2015р. коли засудженого було переведено з СІЗО до установи виконання покарання то вказані вимоги апеляційної скарги також є необґрунтованими , оскільки згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до рекомендаційних роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про деякі питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Тому знаходження ОСОБА_7 , який з 30.06.2016р. відбував покарання за вироком, який набрав чинності , в тому числі в умовах СІЗО , за змістом закону не може розцінюватись як попереднє ув`язнення, незалежно від часу направлення до виправної колонії.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді-