АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1320/16 Справа № 175/4121/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002560 від 20 жовтня 2016 року,

за участю заявника ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтовано. Зазначає, що він не є підозрюваним у кримінальному провадженні, не встановлений розмір шкоди та відсутній цивільний позов. Накладений арешт на майно, володільцем якого він є, паралізував його діяльність, оскільки він займається приватними вантажними перевезеннями будівельних матеріалів за грошову винагороду, що є єдиним його джерелом прибутку та фактично позбавляє його можливості здійснювати свою діяльність в нормальному режимі, тобто отримувати прибуток для подальшого існування. Крім того, клопотання слідчого було розглянуто за його відсутності.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року було задоволено клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно: автомобіль марки «ГАЗ 33021-212 СПГ», д/з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_6 , 1985 року народження, зрізані частини дерев акації у кількості 82 штук, бензопила невідомої марки червоного кольору, каністри невідомої марки об`ємом 1 літр кожна з рідиною темного кольору у кількості 4 штуки, 1 каністра об`ємом 0,5 літра з рідиною темного кольору, каністра невідомої марки об`ємом 3 літри з рідиною рожевого кольору, ключі від вказаного вище автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного автомобіль марки «ГАЗ 33021-212 СПГ» д/з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова VIN НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 від 11 серпня 2010 року, шляхом заборони для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що вилучені речі є предметом даного кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення слідчого, перевіривши надані матеріали і матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Ухвала слідчого судді від 24 жовтня 2016 року, у зв`язку з клопотанням слідчого, постановлена у відповідності до положень ст. 172 ч. 2 КПК України, без виклику у судове засідання власника майна.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Колегією суддів встановлено, що Дніпровським РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002560 від 20 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України за заявою ОСОБА_9 , про те, що 19 жовтня 2016 року близько 12.50 години, невстановлені особи на транспортному засобі марки ГАЗ здійснюють незаконну порубку деревини, яка розташована на території мисливського угіддя №154 біля автодороги Кривий Ріг Дніпро.

20 жовтня 2016 року, в межах вказаного кримінального провадження, слідчий звернувся з клопотаннями про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 19 жовтня 2016 року, а саме, автомобіль марки «ГАЗ 33021-212 СПГ», д/з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_6 , 1985 року народження, зрізані частини дерев акації у кількості 82 штук, бензопила невідомої марки червоного кольору, каністри невідомої марки об`ємом 1 літр кожна з рідиною темного кольору у кількості 4 штуки, 1 каністра об`ємом 0,5 літра з рідиною темного кольору, каністра невідомої марки об`ємом 3 літри з рідиною рожевого кольору, ключі від вказаного вище автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного автомобіль марки «ГАЗ 33021-212 СПГ» д/з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова VIN НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 від 11 серпня 2010 року.

Постановою слідчого від 20 жовтня 2016 року зазначене майно визнане речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого.

Розглядаючи зазначене клопотання, слідчий суддя діяв у відповідності до вимог ст.173 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у кримінальному провадженні докази, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та має значення для встановлення обставин скоєння зазначеного кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, доводи апелянта про те, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль, є безпідставними.

Доводи заявника про те, що він не є підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні, колегія суддів не бере до уваги, оскільки арешт майна, яке відповідає критеріям, визначеним п.4 ч.2 ст.167 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене майно, як на предмет зазначеного кримінального правопорушення, шляхом заборони для особи, у володінні якої воно перебуває, розпоряджатися ним будь-яким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів та встановлення обставин скоєння зазначеного кримінального правопорушення, що не суперечить вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він є власником арештованого майна та це паралізувало його діяльність, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки при постановленні ухвали слідчим суддею були враховані наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були дотримані положення ст.ст.131, 170-173 КПК України, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, істотних порушень вимог КПК України при її постановлені допущено не було, підстав вважати що на зазначений автомобіль необґрунтовано накладено арешт - немає, тому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002560 від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду:

____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4