Номер справи137/1089/16-к
1-кп/137/65/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника
потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 29.01.2016 приблизно о 21:00, перебуваючи на прибережній зоні місцевого ставу, в с. Шевченка Літинського району Вінницької області, під час суперечки з ОСОБА_7 маючи на меті вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у грубому порушенні та нехтуванні загальноприйнятих правил поведінки та добропристойності у суспільстві, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, із використанням малозначного приводу підійшов до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та безпричинно, наніс два удари кулаком руки в область обличчя останнього, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження, у вигляді перелому лівої лобної пазухи, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 45 від 25.03.2016 відноситься категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що раніше ніколи не знав ОСОБА_4 . Він із товаришами стояв біля місцевого ставу, коли до них підійшла група старших хлопців. ОСОБА_4 безпричинно, двічі ударив його в область голови. У нього була велика гематома, однак він вимушений був їхати на навчання та протягом двох тижнів ходив на заняття із спотвореним обличчям. Йому було соромно викладачів та одногрупників і він маскував обличчя. Крім того, його турбували постійні головні болі. Коли зійшла гематома, він помітив вм`ятину в лобній частині голови. Медичні дослідження показали перелом кісток лоба.
Представник потерпілого ОСОБА_6 суду пояснила, що син спочатку не розповідав про бійку і на наступний день змушений був поїхати на навчання, незважаючи на гематому на обличчі. Потім через два тижні, коли він приїхав, то вона помітила деформацію лоба та носа і наполягла на медичному обстеженні. В зв`язку із переломом кісток лоба сину потрібно робити операцію, можливо навіть вставляти пластину, однак на даний час, це неможливо через медичні протипоказання. Син постійно скаржиться на головну біль.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на допиті свідків у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним допит свідків, обмежившись дослідженням документів у справі.
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, а також дослідивши інші докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненому. Зокрема, відповідно до висновку експерта № 45 від 25.03.2016 у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої лобної пазухи, який відноситься до середніх тілених ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, виник від дії твердого тупого предмета, давність утворення можливо 29.01.2016 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
А також дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліліфікувати за ч. 1 ст. 296 хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, одружений, а також враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненням ним нових злочинів, буде достатнім звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов підлягає до часткового задоволення
Що стосується моральної шкоди, то потерпілим доведено глибину моральних страждань через тілесне ушкодження. Він переніс нервове потрясіння, погіршився його сон та звичний спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер й обсяг страждань, яких зазнав позивач , характер немайнових втрат та інших обставин. Однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди слід зменшити.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.70 КК україни остаточне покарання визначити шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого та призначити 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
а) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
б) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця
в) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчуінспекцію.
Цивільний позов задовільнити частково.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1