Справа № 183/4497/16
№ 1-кп/183/813/16
В И Р О К
іменем України
22 серпня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0001977 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
18 травня 2016 року близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в цей час у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося на території вказаного домоволодіння.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, незаконно проник на територію вищевказаного дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, побачив сітку рабицю та металевий бак, які визначив об`єктом своїх злочинних посягань. Однак, розуміючи, що сам не в змозі фізично забрати вказані металеві вироби залишив територію домоволодіння.
Після цього, 18 травня 2016 року близько о 05 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, зателефонував своїм знайомим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , попросивши останніх допомогти йому у перенесенні та завантаженні металевих виробів, з метою подальшого їх збуту, не повідомивши їх про свої злочинні наміри. На що останні, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , погодилися. Після завантаження металевих виробів, а саме: сітки рабиці, довжиною 45 м, вагою 30 кг, вартістю 87 грн. та металевого баку розміром 1,5x1,5 м, висотою 1,5 м, вагою 250 кг, вартістю 725,00 грн. до автомобіля марки М 2140 Люкс, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом, який знаходився приблизно в 700 м від вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, після чого незаконно збув викрадене в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, а отримані гроші, витратив на власні потреби, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 812,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився, зазначивши, що повністю згоден з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Одночасно в поданій заяві зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, завдана шкода була відшкодована у повному обсязі, покарання просить призначити на розсуд суду.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного із проникненням у інше приміщення, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким.

Однак, обставинами, які пом`якшують покарання суд, визнає щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності; усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
А тому, враховуючи особу винного, який свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану ним шкоду під час досудового розслідування, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, має утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також думку потерпілого, який не просив суворо покарати обвинуваченого, що дає суду підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю один рік шість місяців, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавленням волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що металевий бак загальною вагою 250 кг та чотири рулони сітки рабиці загальною вагою 30 кг. слід залишити за належністю ОСОБА_10 .
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
Речові докази, а саме металевий бак загальною вагою 250 кг та чотири рулони сітки рабиці загальною вагою 30 кг. залишити за належністю ОСОБА_10 .
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1