Справа № 282/534/16
Провадження № 1-кп/282/63/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 рокусмт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого Любарського ВП: ОСОБА_4

заявниці: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любар клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту автомобіля,-

В С Т А Н О В И В:
01 липня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Любарського районного суду Житомирської області з клопотанням про скасування арешту автомобіля, в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25.01.2016 року накладено арешт на автомобіль марки «Audi» моделі «А-6» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Єврохолдинг» та на підставі довіреності від останнього №219 від 14.10.2015 року ОСОБА_5 має право керувати і розпоряджатися вищевказаним автомобілем, та в свою чергу ОСОБА_5 не має будь-якого відношення до кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вказаний автомобіль вона на праві керування раніше надала своєму знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_7 , а саме відкрито заволодів його майном.

Посилаючись на те, що автомобіль належить ТОВ «Єврохолдинг» на законних підставах, а вона є володільцем автомобіля на підставі довіреності №219 від 14.10.2015, а до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину немає ніякого відношення, просила скасувати арешт на автомобіль марки «Audi» моделі «А-6» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Заявниця ОСОБА_5 у судовому засіданні подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, вказала, що накладений слідчим суддею арешт позбавляє власника (володільця) володіти та користуватися його майном.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Слідчий в судовому засіданні протии задоволення клопотання заперечив .

Заслухавши пояснення заявника, прокурора та слідчого, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Любарського районного суду перебуває кримінальне №0000426 від 24.09.2015 року відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 січня 2016 року, накладено арешт на автомобіль марки «Ауді А-6», д.н.з. « НОМЕР_1 » який згідно свідоцтва про реєстрацію 14 жовтня 2015 року знятий з обліку ТОВ «Єврохолдинг» (Литовська Республіка м. Каунас, вул. Партизанська, 61-108) та 15 жовтня 2015 року ввезений на територію України та знаходиться на території Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: смт. Любар вул. Черняхівського,7 Любарського району Житомирської області з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді від 25 січня 2016 року встановлено, що автомобіль «Ауді А-6»,д.н.з. « НОМЕР_1 » та чіп-ключ до нього, є речовим доказом по кримінальному провадженні №0000016 від 18.01.2016 року, в вказаному автомобілі можуть знаходитися майно потерпілого ОСОБА_7 , здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, знаряддя вчинення злочину, інші речі, які зберегли на собі сліди злочину: сліди пальців рук, запахова та інша інформація про осіб, причетних до скоєння даного кримінального правопорушення. Речі, документи, інформацію, які можуть знаходитися в автомобілі «Ауді А-6» д.н.з. « НОМЕР_1 », необхідні для подальшого використання їх як доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, у судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Audi» моделі «А-6» державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, судовий розгляд у якому на момент розгляду клопотання не завершено.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ст.173 ч.2 п.5 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене, враховуючи, що зазначене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, накладення на нього арешту, в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідає вимогам ст.170 КПК України, а відтак заявлене клопотання є передчасним і в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статями 100, 170-174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту автомобіля відмовити.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1