Справа № 305/1276/14-к
Провадження по справі 1-кп/305/21/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, невійськовозобов`язаної, непрацюючої, судимої вироком Рахівського районного суду від 27.03.2014 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.71 КК України - до 3 років та 1 місяця позбавлення волі ,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд -
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за вчинення крадіжки, 29 березня 2014 року, об 20 годині 15 хвилин, повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, поза волею власника, через незачинені двері, незаконно проникла до будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , звідки, викрала кошти в сумі 2 300 гривень, які знаходилися на столі в приймальній кімнаті, після чого, з викраденим зникла з місця скоєння злочину, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю заперечила та показала суду.
Не заперечує, що 29 березня 2014 року, близько 19 години, приходила до будинку ОСОБА_6 , з метою купити спіраль до електроплити. Ставши біля воріт, почала гукати когось із мешканців будинку. На подвір`ї гавкав собака, у будинку засвітилося світло, однак до неї ніхто не вийшов. Вона зайшла на подвір"я, знову погукала, спробувала відкрити вхідні двері, однак вони були зачинені, тобто, всередину будинку вона не заходила та й не могла зайти. Тому, звідки взялися відбитки її пальців на внутрішніх дверях у будинку пояснити не може, вважає що цей доказ сфабрикований. Зокрема, її відбитки могли бути лише на вхідних дверях.
Крадіжку з приміщення, належного ОСОБА_6 , у м. Рахів, вона не скоювала. Записи на магнітному диску, де нібито, вона зображена, на її думку, не доводять її вини, оскільки зображення там нечітке, обличчя особи не видно. Просить виправдати її з під обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що 29 березня 2014 року, громадянин ОСОБА_7 йому повернув грошовий борг в сумі 2700 грн., 200 гривневими купюрами також одна купюра була номіналом 100 грн., які він поставив на стіл в приймальній кімнаті будинку де зберігається товар. Наступного ранку мав намір поїхати з дружиною на ринок щоб купити свиней, однак виявив, що гроші на місці де він їх залишив відсутні. Зрозумів що могла статися крадіжка. Подивившись по камерах відеоспостереження побачив, що декілька разів камера фіксувала того вечора постать неозброєним оком схожу на ОСОБА_5 , тому відразу пішов до неї у гуртожиток, запропонувавши у розмові добровільно повернути гроші. Марія на відріз відмовилася, повідомила, що то була не вона. Тому, він звернувся із заявою про вчинення крадіжки до правоохоронних органів. Як потерпілий заявляє цивільний позов на загальну суму 3700 гривень, з яких 2700 - сума викрадених коштів, та 1 000 гривень моральної шкоди. Просить не позбавляти волі обвинувачену лише зобов"язати її відшкодувати зазначені збитки.
Свідок ОСОБА_8 , показав суду, що 29.03.2014 року, у його барі була присутня ОСОБА_9 із незнайомими йому чоловіком і жінкою. Марія замовила піцу та пляшку горілки, особисто розрахувавшись 200 гривневою купюрою. Це відбувалося у другій половині дня, ближче до вечора.
Свідок ОСОБА_7 , показав суду, що 29.03.2014 року був особисто в будинку Прікопа, якому повернув борг в сумі 2 300 грн. купюрами по 200 грн. також була 1 купюра 100 грн., гроші передав Прікопу в його будинку за адресою АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що 29.03.2014 року, увечері, разом з дружиною поверталися з магазину. Біля піцерії "Саланг", зустріли свою знайому ОСОБА_11 , яка запросила їх у піцерію. Там, вона замовила пляшку горілки, три пива та піцу, розрахувавшись самостійно за замовлення.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, така доводиться дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:
- висновком експерта № 46 від 08.04.2014 року, яким стверджено, що слід пальця руки вилучений з місця події на відрізок липкої плівки № 2 залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_5 (а.п.70-76)
- протоколом огляду місця події від 30.03.2014 року, з якого вбачається, що у ході огляду місця події - крадіжки з будинку потерпілого ОСОБА_6 , у АДРЕСА_2 , з міжкімнатних дверей, було виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук (а.п.79-81);
- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 30.03.2014 року (а.п. 82-85) .
- протоколом огляду відоезапису, що міститься на магнітному диску Verbatim де відображено особу жіночої статі зовнішньо схожу на ОСОБА_5 , яка 29.03.2014 року, двічі поспіль, проникає особисто на територію дворогосподарства потерпілого ОСОБА_6 29.03.2014 року. У ході огляду (відтворення) відеозапису, на запитання слідчого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, що зайшла на його подвір`я, як ОСОБА_11 (а.с.77-78), при цьому суд не встановив обставин, за яких потерпілий мав би підстави оговорити обвинувачену.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена, повторно, поєднана з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 цивільного позову, що складається з матеріальної та моральної шкоди, яку потерпілий ОСОБА_6 заявив в ході досудового розслідування, суд виходить з наступних міркувань.
За загальним правилом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості судового рішення (ч.3 ст.23 ЦК України). З урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, обставин справи, ступеню вини обвинуваченої, беручи до уваги, що граничний мінімальний розмір на відшкодування моральної шкоди визначений чинним закондавством встановлений на рівні 1700 гривень, з урахуванням того, що потерпілим фактично заявлена моральна шкода в розмірі нижчому від визначеної законом мінімальної межі відшкодування, суд вважає, що справедливим буде до відшкодування грошова сума заявлена потерпілим до відшкодування, тобто 1000 (одна тисяча) гривень.
Матеріальна шкода, заявлена потерпілим - 2700 гривень, як, сума викрадених коштів, підлягає до часткового задоволення, 2300 гривень, оскільки саме ця сума викрадених коштів була вмінена обвинуваченій та доведена у ході судового слідства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, в сумі 295 грн. 15 коп., що становлять вартість дактилоскопічної експертизи слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Аналізуючи матеріали кримінального провадження, покази обвинуваченої, свідків, суд, приходить до висновку, що категоричне невизнання обвинуваченої своєї вини є ніщо інше, як намір її ухилитися від відповідальності за свої вчинки та уникнути відповідальності за такі.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної.
Обставин, що пом`якшують покарання (ст.66 КК України) обвинуваченій судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання (ст.67 КК України) обвинуваченій суд визнає - рецедив злочину.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, особу винної, ступінь суспільної небезпеки скоєного нею діяння, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, під час реального відбування покарання, отже їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України, за якою кваліфіковано її дії.
Окрім того, беручи до уваги, що вироком Рахівського районного суду від 27 березня 2014 року ОСОБА_5 була засуджена до позбавлення волі на строк 3 та 1 місяць позбавлення волі, остаточне покарання їй слід призначити згідно правил ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 межах даного кримінального провадження не обирався. Однак, на даний час вона відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Рахівського районного суду від 27.03.2014 року, за яким була затримана 24.06.2014 року, тому у строк відбуття покарання за цим вироком слід зарахувати період утримання ОСОБА_5 , під вартою з вказаної дати, з врахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 70, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання 3 (три) роки та 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 27.03.2014 року та остаточно до відбування засудженій ОСОБА_5 призначити покарання - 3 (три) роки та 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 залишити без змін - тримання від вартою, термін відбуття покарання рахувати з 24 червня 2014 року, тобто з моменту її затримання, з врахуванням ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 , 3300 (три тисячі триста) гривень, цивільного позову.
Стягнути із засудженої ОСОБА_5 в дохід держави 295 гривень 15 копійок процесуальних витрат, що становить вартість дактилоскопічної експертизити.
Речові докази: магнітний диск Verbatim, DVD-R, 4,7 GB, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, по вступу вироку в законну силу, залишити при матеріалах кримінального провадження, а сліди пальців рук, вилучені на шматок липкої плівки, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1