Єдиний унікальний номер 722/754/16-к
Номер провадження 1-кп/722/22/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

а також: потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни кримінальне провадження №0000006 від 14.01.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Михалково Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта повна загальна середня, пенсіонера за віком, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
23.12.2015 року приблизно 13-ої год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклої суперечки та внаслідок неприязних особистих відносин з ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету спричинення фізичного болю, кулаком правої руки нанесла один удар в область грудної клітини ОСОБА_4 , чим спричинила їй фізичний біль і не спричинила тілесних ушкоджень. Потім ОСОБА_5 вийшла з території господарства, біля якого підняла з землі камінь, який умисно та з метою спричинення фізичного болю, кинула в ОСОБА_4 , влучивши у зовнішню сторону кисті правої руки, чим спричинила останній сильний фізичний біль та не спричинивши тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та дала наступні показання. 23.12.2015 року вона йшла в м. Сокиряни Чернівецької області по вулиці Карамзіна, де випадково зустріла ОСОБА_6 , з яким вона раніше тривалий час проживала однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та який є батьком її повнолітнього сина. Обвинувачена запитала у нього чи брав він свої речі, на що ОСОБА_6 відповів, що не брав. Обвинувачена пішла далі, однак до неї вибігла ОСОБА_4 , яка почала обзивати ОСОБА_5 нецензурними словами, на що обвинувачена теж почала обзивати її нецензурними словами. Під час даного словесного конфлікту ОСОБА_5 штовхнула ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 штовхнула обвинувачену. Потім вона взяла в руки камінь, приблизною вагою один кілограм, однак у потерпілу ним не кидала, а кинула його на землю. Після чого вона пішла в сторону автостанції. Заподіяння ОСОБА_4 будь-яких ударів, що спричинили фізичну біль заперечує.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання, що з обвинуваченою вона не була знайома та вперше її побачила 23.12.2015 року. Цього дня приблизно 13-ої год. вона була в будинку, де готувала обід, а ОСОБА_6 , з яким вона проживає однією сім`єю, перед будинком обрізав грушку. Потерпіла почула, що хтось голосно розмовляє, на що вона вийшла з будинку і побачила раніше їй незнайому жінку обвинувачену ОСОБА_5 , якій ОСОБА_6 сказав, щоб вона вийшла з господарства. ОСОБА_5 почала обзивала ОСОБА_6 нецензурними словами. Потерпіла також сказала ОСОБА_5 , щоб вона вийшла з території господарства, на що вона почала обзивати її нецензурними словами та хапати за верхній одяг. При цьому потерпіла не могла вирватися, оскільки обвинувачена дуже міцно її тримала та була дуже агресивною. Далі обвинувачена нанесла потерпілій один удар кулаком правої руки в грудну клітку, від чого вона відчула фізичний біль. Потім обвинувачена вибігла з території господарства, підняла камінь, яким кинула у потерпілу. Камінь влучив у зовнішню сторону кисті правої руки і від удару потерпіла відчула сильний фізичний біль. Потерпіла три неділі нічого не могла робити правою рукою, бо вона боліла, однак вона не зверталася у лікарню. Обвинувачена не просила у неї вибачення. Просить покарати її суворо, оскільки обвинувачена при їхніх зустрічах продовжує її обзивати та погрожувати.

Свідок ОСОБА_6 , який з серпня 2015 року по даний час проживає однією сім`єю з потерпілою та тривалий час проживав однією сім`єю з обвинуваченою, дав показання, що 23.12.2015 року він обрізав біля будинку грушку. Приблизно о 13-і год. він побачив ОСОБА_5 , яка запитала його чи був він біля її будинку, на що він відповів, що не був. Обвинувачена почала обзивати свідка нецензурними словами. З будинку вийшла ОСОБА_4 , яку ОСОБА_5 також почала обзивати нецензурними словами. Потім ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_7 кулаком руки в груди. Свідок їх розборонив. ОСОБА_5 вийшла з господарства, підняла з землі камінь, який був біля паркана, приблизною вагою 2 кг, замахнулася та кинула ним в потерпілу. Камінь влучив ОСОБА_4 у праву руку.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала показання, що обвинувачену вона раніше не знала. 23.12.2015 року вона йшла до своїх дітей і по дорозі побачила ОСОБА_6 ,. який біля будинку обрізав грушку. Свідок зайшла на кухню до ОСОБА_4 , яка запропонувала їй залишитися пообідати. Потім вони почули сильний шум та нецензурну лайку. ОСОБА_4 вийшла подивитися, що відбувається. Свідок вийшла також і побачила, що ОСОБА_5 тримає ОСОБА_4 за верхній одяг. Потім ОСОБА_9 вийшла з території господарства, взяла з землі біля паркана камінь, приблизною вагою 1,5 кг., повернулася до ОСОБА_4 , яким замахнулася та кинула в потерпілу. ОСОБА_4 сказала, що від удару її заболіла рука.

Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , виступи учасників судового розгляду в судових дебатах та останнє слова обвинуваченої, дослідивши та оглянувши надані суду письмові докази, провівши огляд речового доказу, перевіривши всі доводи та з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно якої судом було вичерпано всі можливості для отримання доказів, які мають значення для встановлення обставин по даній справі, суд прийшов до наступних висновків.

Суд вважає послідовними, узгодженими та достовірними показання потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які надали їх під присягою та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Зазначеними показаннями підтверджуються обставини умисного заподіяння обвинуваченою ОСОБА_5 потерпілій ударів кулаком правої руки в область грудної клітини та каменем у зовнішню сторону кисті руки внаслідок чого їй було завдано фізичний біль і не спричинено тілесні ушкодження та відповідно спростовуються показання обвинуваченої, яка заперечує зазначені обставини. При цьому, показання обвинуваченої суд розцінює як обрану нею позицію захисту з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності.

Крім вказаних вище показань потерпілої та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується дослідженим під час проведення судового розгляду протоколом прийняття заяви, яка зареєстрована 24.12.2015 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області за №398, згідно якої ОСОБА_4 просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за завдані 23.12.2015 року побої, а також оглянутим під час судового розгляду речовим доказом каменем, яким згідно показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 . 23.12.2015 року ОСОБА_5 було заподіяно удар потерпілій в зовнішню сторону кисті правої руки.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину під час судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, а вчинене діяння кваліфікується за ч.1 ст. 126 КК України умисне завдання ударів, які завдали фізичний біль і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а саме те, що у відповідності до ч.2 ст.12 КК України даний злочин є умисним злочином проти здоров`я особи невеликої тяжкості.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером за віком, по місцю проживання характеризується позитивно, проживає разом з повнолітнім сином, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Обставин, які пом`якшують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , її поведінку до та після вчинення злочину, а також майновий стан, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті закону за даний вид злочину у виді штрафу, яке буде достатнім та необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369 ч.1, 370, 371 ч.ч.1,2, 373 ч.ч.2,3, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Речові докази:

-камінь, який згідно квитанції №9005 зберігається в камері зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити;

-оптичний носій диск CD-R марки «Artex», ємністю 700 Мб зберігати в матеріалах судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Головуючий: