АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8521/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/667/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2015 року, матеріали кримінального провадження №635/8521/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мерефа Харківської району Харківської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

-11.12.2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.309 КК України 7 років позбавлення волі;

-19.11.2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 26.01. 2013 року по відбуттю строку покарання;

-19.08.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки, прож. АДРЕСА_1 ,-

засуджений до покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим Яровому призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення призначеним покаранням за данні правопорушення покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 19.08.2015 року, Яровому остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Мерефа Харківської району Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ПАТ «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Харківська дистанція електропостачання» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця») на суму 1708,2 грн. задоволено.
Стягнуто зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь ПАТ «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Харківська дистанція електропостачання» філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»).
Уточнені позовні вимоги ПАТ «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Основ`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця») на суму 852,05 грн. задоволено, і стягнуто зазначену суму з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 солідарно на користь ПАТ «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Основ`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»).
Питання про речові докази та судові витрати вирішені.

Згідно вироку, Яровий, якого раніше було засуджено за скоєння корисних злочинів, на шлях виправлення не став, та знову скоїв корисні злочини при наступних обставинах.
Так, він 26 березня 2015 року приблизно о 22 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля сигналу МГ ст. Зміїв, 279 км, пікет 1, на відстані 39,5м від кілометрового стовпчику в напрямку ст. Занки, шляхом вільного доступу пошкодили два дросель - трансформатори, звідки таємно викрали токові та сигнальні обмотки, вартість яких складає 571,7грн., а також сердечники дросель - трансформаторів загальною вагою 117кг, вартість яких складає 280,8 грн., після чого покинули місце скоєння злочину, обернувши викрадене на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили Основ`янській дистанції сигналізації та зв`язку «Південної залізниці» матеріальну шкоду на загальну суму 852,05 грн.
Крім того, Яровий на початку квітня 2015 року, точної дати досудовим слідством на встановлено, приблизно о 23год. 30 хв., діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа проник до приміщення трансформатора № ТП 40, розташованого в місті Мерефа по вулиці Жовтневій, Харківського району Харківської області, звідки таємно викрав 12л трансформаторного мастила вартістю 19,35грн. за літр, після чого покинув місце скоєння злочину, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив «Південній залізниці» матеріальну шкоду на суму 232,20 грн.
Також, Яровий в середині квітня 2015 року приблизно о 23год., діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа проник до приміщення трансформатору № ТП 59, розташованого в місті Мерефа по вулиці Жовтневій, Харківського району Харківської області, звідки таємно викрав 80л трансформаторного мастила вартістю 19,35грн. за літр, після чого покинув місце скоєного злочину, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив «Південній залізниці» матеріальну шкоду на суму 1548 грн.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Апелянт просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, та на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 19.08.2015 року, за яким ОСОБА_12 визнано винним за ч.2, с.3 ст.185 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

На думку заступника прокурора Харківської області судом першої інстанції не приділено належної уваги п.1 та п.9 Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», і при призначенні покарання ОСОБА_12 не враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого та характер вчинених ним дій, а саме те, що він, будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі, і за злочини проти власності, звільнившись з місця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та продовжив злочинну діяльність.

Як вказує апелянт, при цьому Яровий скоїв 3 епізоди умисних злочинів, 2 з яких є тяжкими, скоїв злочини за попередньою змовою, та згідно даних про особу за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює.

На думку апелянта, наведене характеризує ОСОБА_12 як суспільно-небезпечну особу, яка не бажає стати на шлях виправлення та перевиховання, його каяття у вчинених злочинах не є щирим, а лише свідчить про бажання уникнути реальної міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, в якому просить не скасовувати вирок суду першої інстанції.

В запереченні ОСОБА_13 вказує, що свою провину визнає, шкодує з приводу скоєного, свої дії може пояснити лише дуже скрутним матеріальним становищем, оскільки він мешкає з матір`ю пенсіонеркою, пенсія якої є трішки більше за мінімальну, і він єдина опора та надія для матері.

Він же зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі, з травня 2013 року по січень 2015 року, працював у ТОВ «Мереф`янська скляна компанія», однак його було звільнено у зв`язку з повним закриттям виробництва.

У м. Мерефа та у м. Харкові роботу з гарантованою оплатою праці знайти неможливо.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області, думку представників потерпілих, які заперечувала проти задоволення апеляції прокурора із тих міркувань, що ОСОБА_13 , відбуваючи реальне покарання, не зможе завчасно відшкодувати збитки, нанесені ним крадіжками, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Разом з тим, призначаючи Яровому покарання у вигляді 3(трьох) років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України, тобто, до покарання з іспитовим строком, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_13 злочину, та його особу.
Так, судом першої інстанції не в достатній мірі враховано те, що ОСОБА_13 , будучи неодноразово судимий, в тому числі, за корисливі злочини, судимості за які не зняті та не погашені у встановлений законом порядок, знову вчинив корисливі злочини, наявність обставини, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
Хоча цивільні позови обвинувачений і визнав, однак збитки не відшкодував.
Ці ж самі вимоги вказані в Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Крім того, колегія суддів при постановленні свого вироку бере до уваги і той факт, що обвинувачений проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, у скоєному розкаюється.
Але колегія суддів вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_12 скасувати, та призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі на певний строк, з його утриманням у кримінально виконавчій установі закритого типу.
Що ж стосується вироку Харківського районного суду Харківської області від 19.08.2015 року, то цей вирок повинен виконуватися самостійно.
Про таке виконання вироку вказано і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику при значення судами кримінального покарання».
Таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,418,420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в частині призначення ОСОБА_7 покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України в 2 (два) роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України в 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавленні волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 19.08.2015 року за яким ОСОБА_7 визнано винним за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки - виконувати самостійно.

Строк призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий суддя
Судді -