02.11.2016 Справа № 756/5103/16-к
№ 756/5103/16-к
№ 1-кп/756/439/16
Іменем України
2 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.09.2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 28.10.2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбуту частину покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2009 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців; звільненого 31.01.2015 року з Ізяславської ВК Хмельницької області (№ 31) у зв`язку з відбуттям строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 18.02.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. перебував поряд із автокооперативом «Луговий», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення.
Перебуваючи поблизу даного автокооперативу «Луговий», ОСОБА_4 зайшов на територію вказаного автокооперативу, де побачив гаражний бокс темно-коричневого кольору, який був погано укріплений та який належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, ОСОБА_4 підійшов до гаражного боксу та за допомогою металевої арматури, яку він знайшов на землі неподалік від даного боксу, відігнув фрагмент металевої обшивки, внаслідок чого утворився отвір, через який ОСОБА_4 проник всередину гаражного боксу. Знаходячись в приміщенні гаражного боксу, ОСОБА_4 побачив там наступні речі: болгарку марки «Sturm FG9512P» вартістю 675 грн. 00 коп., шуруповерт марки «Sturm CD3118C» вартістю 725 грн. 00 коп., акумуляторну батарею марки «Great Power PG 12-7/2» вартістю 200 грн. 00 коп., дриль марки «ИЕ1033АУ2» вартістю 475 грн. 00 коп., зварювальний апарат марки «АС WELDER ВХ1-200С» вартістю 1016 грн. 67 коп., котушку «Line Winder FS-731» вартістю 200 грн. 00 коп., всього на загальну суму 3291 грн. 67 коп. (згідно з висновком експерта № 138тв від 16.03.2016 року). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії є таємними та непомітними для інших осіб, повторно таємно викрав вищевказані речі, належні ОСОБА_6 , і в подальшому, відчинивши задні двері гаражного боксу, виніс їх на вулицю, тим самим розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 3291 грн. 67 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні крадіжки вищевказаного майна, належного ОСОБА_6 , з гаражного боксу останнього, розташованого в автокооперативі «Луговий», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15 - визнав повністю та підтвердив час, місце, спосіб, мотив такої крадіжки, перелік викраденого майна та його вартість, не оспорюючи інші обставини вчиненого. Показав, що вдень 18.02.2016 року він проходив повз гаражні бокси автокооперативу «Луговий», та помітив відігнуті фрагменти металевої обшивки на одному із боксів. Знайшовши поблизу на землі шматок металевої арматури, за її допомогою відігнув фрагмент металевої обшивки і через утворений отвір проник всередину гаражного боксу, з якого потім таємно викрав все перелічене в обвинувальному акті чуже майно, а саме: болгарку, шуруповерт, акумуляторну батарею, дриль, зварювальний апарат та котушку від спінінга. Вартість кожної окремої речі та їх загальна вартість, зазначені в обвинувальному акті на підставі висновків товарознавчої експертизи, обвинуваченим не спростовується.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що таємну крадіжку чужого майна він вчинив з метою його продажу та отримання коштів для задоволення власних потреб. 23.02.2016 року він був затриманий працівниками поліції у зв`язку з вчиненням аналогічних крадіжок з інших гаражних боксів. Після затримання в нього були виявлені та вилучені раніше вкрадені речі, належні ОСОБА_6 і в подальшому повернуті останньому. Будь-якого відчуття розкаяння з приводу вчиненого злочину обвинувачений в суді не висловив та не проявив.
Потерпілий ОСОБА_6 показав у суді, що в автокооперативі «Луговий», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 15, він має гаражний бокс в першому ряду на 15-му місці. Там зберігається його автомобіль та інші речі і інструменти. В окремому пакеті були складені та упаковані: болгарка, шуруповерт, акумуляторна батарея, дриль, зварювальний апарат та котушка від спінінга, оскільки він згодом мав їхати в село до матері з вказаними речами. 19.02.2016 року вранці перед роботою він заходив до свого гаражного боксу та помітив, що світиться якийсь отвір у задній стіні боксу, проте, він поспішав на роботу і великого значення виявленому отвору не надав. Згодом йому зателефонували працівники поліції та запропонували перевірити вміст свого гаражного боксу, що він і зробив. Таким чином він виявив крадіжку перелічених вище речей, про що того ж дня написав заяву про вчинений щодо нього злочин. Його майно, яке було виявлено та вилучено у обвинуваченого, йому працівниками поліції було повернуто. Претензій матеріального характеру наразі він до ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявляв і заявляти не буде. В питанні призначення покарання обвинуваченому потерпілий покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, відповідно до ст. 12 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Така вказана у обвинувальному акті пом`якшуюча обставина, як щире каяття, не знайшла свого підтвердження в суді.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується формально посередньо, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше двічі судимий за умисне вчинення корисливих злочинів проти чужої власності і вказані його судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України. З урахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину та особи винного суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливі без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд не застосовує правила ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування йому в строк покарання його попереднього ув`язнення, оскільки ОСОБА_4 тримається під вартою у іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, яке наразі перебуває у провадженні Подільського районного суду м. Києва.
У даному кримінальному провадженні Оболонського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувалися і про їх застосування сторони не клопотали.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази сторонами кримінального провадження суду не надавалися та судом не досліджувалися, а відтак, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про їх долю не ухвалюється судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 2 листопада 2016 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, протягом тридцяти днів з моменту з отримання його копії.

Суддя