Справа № 362/3644/16-к
Провадження № 1-кс/362/410/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001320 від 25.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , яке погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні № 0001320 внесене до ЄРДР 25.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон Iphone 4 чорного кольору з сім- карткою оператора Life абонентський номер НОМЕР_1 що належить ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року вищезазначене клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святощинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в якому вона просить накласти арешт на мобільний телефон Iphone 4 чорного кольору з сім- карткою оператора Life абонентський номер НОМЕР_1 що належить ОСОБА_4 .Обґрунтовуючи згадане клопотання, прокурором зазначено, що слідчим відділом Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001320 внесене до ЄРДР 25.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Відповідно до вищезазначених заяв в соціальній мережі В контакте на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 розміщувалися оголошення про продаж різноманітних товарів, реалізація яких здійснювалася через аукціон, після чого, відповідно до умов розміщених оголошень, необхідно перерахувати кошти на банківську платіжну картку ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_2 оформлену на ім`я ОСОБА_4 , однак перерахувавши кошти на вищезазначену карту заявники товару не отримали. У ході проведення перевірки встановлено, що невідомі особи отримані від заявників грошові кошти знімали на території м. Василькова Київської області зокрема за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Крім того встановлено що доступ до банківської картки НОМЕР_2 виданої на імя ОСОБА_4 через електронну систему Приват24 здійснювався з IP-адреси НОМЕР_3 яка надається провайдером LTD Crystal telecom офісні приміщення якого знаходяться в АДРЕСА_4 . Відповідно до інформації отриманої з ТОВ Crystal telecom з 05.04.2016 року IP-адреса НОМЕР_3 використовується ОСОБА_4 , адреса надання послуги: АДРЕСА_5 . 14.07.2015 року слідчим суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_5 з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки та банківської картки ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку та банківську картку ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_2 . Опитаний ОСОБА_4 повідомив, що на початку квітня 2016 року він зареєструвався в мережі В контакте під логіном ОСОБА_13 (login НОМЕР_1 ), де він вступив до групи аукціон та в подальшому він вів переписку з особою, яка зацікавилась у придбаній бижутерії, в ході якої домовлялися про спосіб оплати та передачу товару, після чого клієнт перераховував кошти на його банківську картку ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_2 , при цьому бували випадки, що після отримання коштів від клієнта він не замовляв та не передав товар останньому, оскільки була необхідність в отриманні коштів для лікування батька. Зі слів ОСОБА_4 за період приблизно з середини квітня 2016 року по середину травня 2016 року він провів приблизно 100 операцій по отриманню коштів, із яких після отримання він замовив товар приблизно для половини клієнтів, вказавші на сайті Аліекспрес адресу свого клієнта, а іншій половині клиєнтів, які перераховували кошти на банківську карту, товар не відправляв. ОСОБА_4 повідомив, що в соцальну мережу В контакте він заходив з ноутбуку марки Asus та мобільного телефону марки Iphone 4 . Оскільки ОСОБА_4 добровільно віддав працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки Iphone 4 з сім карткою мобільного оператора Лайф моб. Тел. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим 20.07.2016 року було проведено огляд мобільного телефону марки Iphone4 з сім карткою мобільного оператора Лайф моб. Тел. НОМЕР_1 та вилучено даний телефон. Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що мобільний телефон марки Iphone4 чорного кольору з сім карткою мобільного оператора Лайф моб. тел. НОМЕР_1 використовувався при вчиненні кримінального правопорушення , має значення як речовий доказ, необхідний для проведення компьютерно-технічної експертизи та має доказове значення у кримінальному провадженні у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане майно
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Власник майна - ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, власника майна слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вказане майно може мати безпосереднє відношення до вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні. слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
вирішив

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон "Iphone 4" чорного кольору з sim - карткою оператора "Life", абонентський номер НОМЕР_1

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копія ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1