Справа № 209/2831/16-к
Провадження № 1-кп/209/306/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, не працює, освіта базова загальна середня, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 21.05.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 166 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування звільнена з випробувальним терміном строком на 2 роки;

- 12.08.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 76 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном строком на 3 роки;

- 19.05.2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч. 2 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком суду від 12.08.2010 р. до відбування покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 06.06.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки;

- 19.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимою за ряд корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин проти власності.

Повторно, обвинувачена ОСОБА_4 , 30.06.2016 року в нічний час знаходилась на ринку «Дніпро» по пр. Перемоги в м. Кам`янське, де побачила раніше мало знайомого ОСОБА_5 , після чого у неї виник умисел на заволодіння чужим майном - майном ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 30.06.2016 року о 23.00 годині підійшла до ОСОБА_5 , який знаходився на ринку «Дніпро» по проспекту Перемоги в м. Кам`янське, і з корисливих мотивів попросила у потерпілого його мобільний телефон «Samsung S6500» для здійснення дзвінка, повідомивши при цьому потерпілому неправдиві відомості про те, що вона невдовзі поверне мобільний телефон, не маючи в дійсності наміру повертати мобільний телефон ОСОБА_5 , таким чином зловживаючи довірою ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_5 , будучи впевненим в добросовісності останньої, і не будучи обізнаним про справжні наміри підозрюваної, 30.06.2016 року о 23.00 годині на ринку «Дніпро» по пр. Перемоги в м.Кам`янське передав ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung S6500», після чого остання повторно завірила ОСОБА_5 , що поверне телефон через кілька хвилин та пішла з ринку «Дніпро» у невідомому для потерпілого напрямку.

Таким чином, ОСОБА_6 , повторно, умисно з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 заволоділа мобільним телефоном «Samsung S6500», що належить ОСОБА_5 , вартість якого на момент скоєння злочину згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1653 від 20.07.2016 року складає 700 гривень, завдавши тим самим потерпілому матеріальної шкоди на суму 700 гривень. Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись згодом чужим майном на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без його участі.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала у повному обсязі і підтвердила факти та обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, зокрема 30.06.2016 року о 23.00 годині на ринку «Дніпро» по пр. Перемоги в м. Кам`янське, а саме телефоном «Samsung S6500», що належить потерпілому ОСОБА_5 . Вказаний мобільний телефон обвинувачена ОСОБА_4 здала у ломбард, грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд. В судовому засіданні зазначила, що телефон було повернуто потерпілому. Просила суд суворо її не карати, оскільки вона хворіє на тяжкі хвороби, включаючи і гепатит і СНІД, висновки для себе зробила, на даний час вона проходить курс реабілітації в реабілітаційному центрі (закритого типу) "Милосердя Павлоград".

Право на захист в ході досудового розслідування і судового захисту їй роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) вона відмовилася, оскільки може захистити себе самостійно.

У скоєному щиросердечно покаялася. Просила суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене їй обвинувачення їй зрозуміле, і вона їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це її добровільна та істина позиція.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченої, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачена розуміє зміст цих обставин, чи є її позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченій роз`яснено, що в цьому випадку вона позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченої.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а її умисні дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодінне чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, те, що вона не працює, раніше судима (а.п.64, 65-69 т.2), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року, у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.п.62 т.2), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.63 т.2), завдану шкоду відшкодовано потерпілому у повному обсязі.

Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила до засудження за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.07.2016 року, тому суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити за вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.07.2016 року.

Речові докази підлягають поверненню відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену в повному обсязі.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.07.2016 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначивши остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази мобільний телефон «Samsung S6500», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на судову товарознавчу експертизу № 1653 у сумі 150,00 (сто п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1