печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 від 19.02.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 21.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за відсутністю події даного злочину,-

В С Т А Н О В И В :

21.04.2016 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 від 19.02.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 21.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за відсутністю події даного злочину.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та практики Європейського суду з прав людини, внаслідок чого передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, повідомлялась належним чином, направила до суду заяву від 11.07.2016, в якій зміст скарги підтримала і просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Заслухавши заперечення прокурора, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 21.01.2016 за заявою ОСОБА_5 за фактом вимагання в нього службовими особами Служби безпеки України неправомірної вигоди, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В якості підстав для порушення кримінального провадження ОСОБА_5 зазначив, що 01.04.2014 та 02.04.2015 в нього відбулися зустрічі з начальником другого управління Департаменту контрозвідувального захисту інтересів держави в сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України (далі ДКІБ СБУ) ОСОБА_7 , який діяв за вказівкою заступника начальника ДКІБ СБУ ОСОБА_8 , під час якої останній натякнув на необхідність регулярного надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди на користь ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_5 вчиненням перешкод у його роботі, проведенням обшуків та виїмок за місцем проживання останнього та його родичів, примусовим видворенням за межі України в разі непогодження на його умови. Після того як він відмовився на пропозицію ОСОБА_7 , відносно нього та членів родини невідомі особи почали проводити цілодобове спостереження, прослуховувати його телефон ( а.с. 4-5).

Оскаржуваною постановою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 21.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, закрито за відсутністю події даного злочину.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , працівників СБУ ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з`ясовано питання щодо виконання запиту компетентного органу США про надання міжнародної правової допомоги у справі щодо комп`ютерних злочинів, в тому числі витребувано копії ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2015 про надання дозволу на проведення обшуку в порядку виконання міжнародного доручення.

Отриманим в ході досудового розслідування доказам в оскаржуваній постанові слідчим надано належну правову оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи скарги адвоката ОСОБА_4 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних та слідчих дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі.

За таких обставин посилання у скарзі на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування постанови про закриття кримінального провадження, неспроможне.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що він дійсно зустрічався з ОСОБА_5 01.04.2015 та 02.04.2015, проте вказані зустрічі були обумовленні виключно виконанням завдання першого заступника начальника ДКІБ СБУ ОСОБА_8 , зокрема обговорення питання щодо затримання ОСОБА_5 білоруськими прикордонниками в серпні 2014 року, а також обставин його співпраці з спеціальними службами Республіки Білорусь та Російської Федерації. Будь-яких розмов про неправомірну вигоду та вимагання матеріальних благ за сприяння ОСОБА_5 в його підприємницькій діяльності між ними не було. Обшуки у ОСОБА_5 були проведені в період з 2009 по 2012 роки на виконання клопотання компетентних органів іноземних держав, а 19.01.2016 - за клопотанням органів США. Їх проведення було погоджено прокурором та санкціоноване судом.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 в своїх показаннях зазначив, що добре знайомий з ОСОБА_5 , у 2008 та 2009 роках працював в його компанії ТОВ «Бастіон Трейд Груп», про вимагання в ОСОБА_5 неправомірної вигоди співробітниками СБУ йому нічого не відомо.

Органом досудового розслідування з СБУ витребувані підтверджуючі відомості щодо надання першим заступником начальника ДКІБ СБУ ОСОБА_8 завдання співробітникам СБУ ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на перевірку інформації щодо обставин і контактів ОСОБА_5 з представниками спеціальних служби іноземних держав, на підставі чого зроблено висновок, що вказані особи діяли виключно в порядку та спосіб, визначений діючим законодавством.

В якості обставин, які нібито підтверджують реальність свідчень ОСОБА_5 про вимагання неправомірної вигоди, а у випадку відмови в її наданні вчинити дії, направленні на порушення його прав, захисник у скарзі посилається на факт проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 19.01.2016. При цьому, клопотання про надання дозволу на проведення обшуку та ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2015 по справі № 522/26349/15-к не містять інформації щодо найменування кримінального провадження та відомостей про міжнародне доручення США, нібито в порядку виконання якого надано дозвіл на обшук.

Обшуки приміщень, що перебувають у володінні ОСОБА_5 були санкціоновані слідчим суддею, що слідує з ухвал Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2015, в описово-мотивувальних частинах яких зазначено, що дозвіл на проведення обшуку надано в рамках надання міжнародної правової допомоги у справі щодо комп`ютерних злочинів ( ст.ст. 371, 1030 Кодексу законів США), яке надійшло від компетентних органів США.

Згідно зі ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.

За таких обставин у слідчого судді відсутні підстави ставити під супнім обґрунтування проведення обшуків, зазначене в ухвалах Приморського районного суду м. Києва від 30.12.2015.

Водночас слідчий суддя констатує, що зустрічі, на яких нібито співробітники СБУ вимагали у заявника неправомірну вигоду відбулися на початку квітня 2015 року, а обшук в приміщеннях ОСОБА_5 проведено в січні 2016 року, тобто більш ніж через 9 місяців, протягом зазначеного проміжку часу ОСОБА_5 з відповідними заявами за фактом вимагання хабара до правоохоронних органів не звертався.

Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події злочину.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 від 19.02.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 21.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за відсутністю події даного злочину,- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1