Справа № 477/362/16-к
Провадження № 1-кп/477/58/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, мешкаючого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого охоронцем в Калинівській ЗОШ, раніше не судимого;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
а також: потерпілої ОСОБА_8 ,
8 листопада 2015 року, приблизно о 21:30, ОСОБА_4 перебував в будинку за місце свого постійного мешкання по АДРЕСА_1 .
В цей час між ним та його сином ОСОБА_9 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в кухні вищевказаного будинку, на ґрунті неприязних відносин, виникла словесна сварка, але ОСОБА_4 , щоб не продовжувати її, залишив сина в приміщенні кухні, а сам перейшов до своєї кімнати, де сів їсти їжу за допомогою кухонного ножа.
Однак син зайшов до його кімнати та продовжив з`ясовувати стосунки, під час яких штовхнув ОСОБА_4 на диван. Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагаючись відштовхнути сина, різко вставши з ліжка і тримаючи в правій руці ножа, яким перед цим різав їжу, хоч а і не мав наміру на спричинення тяжких ушкоджень, в тому числі й таких, які б могли спричинити смерть сина, але у вказаній ситуації повинен був і міг передбачати можливість настання таких тяжких наслідків, встаючи з ліжка і тримаючи в зігнутій руці ножа, мимовільно наніс ним один удар в область живота ОСОБА_9 , спричинивши йому проникаюче колото-різане поранення.
Усвідомивши наслідки своїх дій ОСОБА_4 відразу звернувся за допомогою до свого брата і вони разом госпіталізував потерпілого до лікарні, де була констатована його смерть.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 845 від 9 листопада 2015 року, смерть ОСОБА_9 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, що супроводжувалась ускладненим геморагічним шоком.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статтею 119 КК України - вбивство, вчинене через необережність.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю. Розповів, що 8 листопада 2015 року, приблизно о 21:30, він перебував в будинку за місцем свого постійного мешкання по АДРЕСА_1 . Разом з ним в будинку також проживав його син ОСОБА_9 , який ніде не працював, постійно зловживав алкоголем та вчиняв сварки і скандали. В той день між ним також виникла словесна сварка, вході якої він, не бажаючи її продовження, залишив сина в приміщенні кухні, а сам повернувся до своєї кімнати, де сів їсти зі сметаною пряники, які різав за допомогою кухонного ножа. Але його син не бажав зупинятися, і, зайшовши до кімнати, продовжив сваритися, під час чого штовхнув його на диван. В свою чергу, він, намагаючись визволитись від свого сина та відштовхнути його, він різко встав з ліжка і зіштовхнувся з ним, оскільки той стояв впритул. Ніж він в цей час тримав в правій руці, яка була напівзігнута, а лезо було направлено вперед і вверх. Спочатку він не зрозумів що сталося, але після того як зіштовхнувся із сином, той сказав: Навіть так..., а потім він побачив, що в нього кров і ніж також в крові. Тоді він зрозумів, що ніж потрапив в живіт сину. Після цього він зателефонував своєму брату і разом вони повезли сина до лікарні. Коли їхали, то він перевіряв пульс сина і той був живий, а по приїзду лікарі оглянули його і повідомили, що той щойно помер. У скоєному щиро розкаявся, пояснив, що постійно, на протязі двох років проходить лікування в кардіологічному відділенні, є інвалідом другої групи.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що проживає за тією ж адресою, що й обвинувачений, але в іншій частині будинку, який мав окремий вхід. 9 листопада 2015 року їй по телефону повідомили, що син помер від ножового поранення, а потім вона дізналася, що це вчинив її колишній чоловік ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є братом обвинуваченого. Пізно ввечері 8 листопада 2015 року той зателефонував йому і попросив відвезти ОСОБА_9 до лікарні, оскільки той отримав ножове поранення. Коли він прибув, то побачив на полу ОСОБА_9 , в якого на животі був слід від ножового поранення. Вони відразу його повезли на автомобілі до лікарні, але по приїзду туди лікарі повідомили, що той помер. Також пояснив, що потерпілий зловживав спиртними напоями, в зв`язку з чим, у нього з батьком були постійні конфлікти.
Також, вина ОСОБА_4 у вчиненому підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами:
- протоколом від 9 листопада 2015 року огляду місця події будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до якого під час огляду в кімнаті будинку на підлозі була виявлена куртка сірого кольору з фрагментами речовини бурого кольору схожу на кров, яка була вилучена для проведення досліджень; з місця події був також вилучений кухонний ніж із плямами бурого кольору;
- висновком судово-медичної експертизи № 845 від 9 листопада 2015 року, згідно з якою смерть ОСОБА_9 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, що супроводжувалась ускладненим геморагічним шоком; проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, утворилися від дії якогось колото-різаного предмету за типом клинка ножа; всі вищеописані тілесні ушкодження є прижиттєвими на що вказує наявність крововиливів у місцях пошкоджень; за ступенем тяжкості вони відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого; при судово-токсикологічному дослідженні крові потерпілого виявлений етиловий спирт в концентрації 3.24%, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння;
- висновком експерта № 748 від 9 грудня 2015 року, згідно з яким кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А ізосерологічної системи АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном антиВ ізосерологічної системи АВО; на футболці (потерпілого), наданій на експертизу, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти А ізосерологічної системи АВО, походження якої не виключається від ОСОБА_9 , та виключається від ОСОБА_4 ;
- протоколом від 11 листопада 2015 року огляду футболки ОСОБА_9 з плямами бурого кольору;
- висновком експерта № 963 від 25 грудня 2015 року, згідно з яким в результаті молекулярно-генетичного дослідження визначено генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; на лезі та руків`ї ножа, вилученого з місця події, виявлено кров людини, клітини з ядрами, та визначено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_4 ;
- висновком експерта № 845 від 22 грудня 2015 року, відповідно до якого раневий канал, виявлений у ОСОБА_9 , йде спереду назад, зліва на право, знизу вгору, пошкоджує шкіру, підшкірну-жирову клітковину, черевну порожнину, печінку де і закінчується; загальною довжиною він 15 см.; виявлені тілесні ушкодження були заподіяні з достатньою силою для подолання опору м`яких тканин по шляху раневого каналу; виникнення цих тілесних ушкоджень при мимовільному розмаху руки при спробі встати з положення сидячи при щільній фіксації колючо-ріжучого предмету в руці, а також при обставинах вказаних при проведені слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 не виключено;
- висновком експерта № 11 від 3 лютого 2016 року, згідно з яким на передній поверхні футболки потерпілого ОСОБА_9 є одне колото-різане ушкодження; не виключається можливість утворення ушкодження на футболці потерпілого ОСОБА_9 від клинка ножа, представленого на експертизу;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 8 лютого 2016 року, а саме: чоловічої куртки, футболки, спідньої білизни, кухонного ножа, двох паперових конвертів зі зразками крові ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ;
- протоколом слідчого експерименту із відеозаписом від 15 лютого 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з яким він на місці, тобто в будинку по АДРЕСА_1 , показав яким чином з необережності наніс сину ОСОБА_9 удар ножем, в область живота.
Оцінивши в сукупності досліджені вищезазначені докази суд вважає вину обвинуваченого повністю доказаною, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 119 КК України вбивство, вчинене через необережність.
Тобто його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання та праці характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, пенсіонер, має тяжкі хронічні захворювання та інвалідність ІІ групи.
Обставиною, яка пом`якшує його покарання, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані щодо його особи, наявність у нього інвалідності другої групи, а також провокуючо-протиправну поведінку потерпілого, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінуємого злочину, а також допускає можливим звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком та обов`язком контролем за його виправленням.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Процесуальні витрати у виді витрат на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь Миколаївського НДЕКЦ МВС в сумі 3323 грн. 88 коп.
Клопотань щодо обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило.
Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373 374 КПК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік та шість місяців, поклавши на нього у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки, які він повинен виконати на протязі цього іспитового строку, а саме:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області процесуальні витрати по залученню експертів в загальній сумі 3323 грн. 88 коп.
Речові докази футболку, спідню білизну, кухонний ніж, конверти зі зразками крові, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1