Справа № 481/982/16-к
Провадж.№ 1-кс/481/132/2016
УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
11.10.2016 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Новий Буг скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 від 21.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000108,

Встановив:
13.09.2016 ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 від 21.03.2013 про закриття кримінального провадження № 0000108.

На обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначає, що 21 березня 2013 року постановою слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області підполковником міліції ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000108, внесене до ЄРДР від 06.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.

ОСОБА_3 вважає, що вказане рішення слідчого прийняте передчасно, без всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Зазначає, що копію постанови про закриття кримінального провадження від 21 березня 2013 року він не отримував вчасно, а лише 08.09.2016 року після численних звернень із адвокатським запитом, вона йому надійшла від Баштанської місцевої прокуратури.

ОСОБА_3 просить визнати дії слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області підполковника міліції ОСОБА_4 неправомірними, скасувати постанову слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області підполковника міліції ОСОБА_4 від 21 березня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України у зв`язку з відсутністю діяння складу кримінального правопорушення, та направити матеріали провадження для поновлення досудового розслідування.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про те, що з`явитись він не можу, оскільки приймає участь у іншій справі в Казанківському районному суді Миколаївської області, а тому фізично не має змоги з`явитись. Скаргу просить розглядати без його участі, та задовольнити її

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд розглядає справу у їх відсутності, оскільки неявка цих осіб, відповідно до ч.3 ст.306 КПК не перешкоджає розгляду справи.

За відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється відповідно до вимог ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.

Окрім матеріалів скарги до слідчого судді не надійшли матеріали кримінального провадження, слідчий чи прокурор в судове засідання не з`явились, чим позбавили себе можливості висловити свою думку стосовно поданої скарги, подати докази і довести законність винесення постанови, а тому слідчий суддя, виходить з приписів ст. 306 КПК України та п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України при розгляді скарги.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються Державою і не можуть бути скасовані. Стаття 3 Конституції України передбачає, що забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком Держави. Одним з таких конституційних прав є право особи на недоторканість, яке є непорушним та закріплене ст.3 Конституції України

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, одною із яких є законність

З частини 2 статі 9 КПК України, яка регламентує цю засаду кримінального провадження, вбачається, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Прийняття такого рішення можливе лише після всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого дослідження дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів: показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У відповідності до положень статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, або не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст.284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема: в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий своєю постановою закриває кримінальне провадження і направляє копію постанови заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Виходячи зі змісту ст.84 КПК України встановлення наявності чи відсутності фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню здійснюється слідчим на підставі доказів. Тобто, відсутність в діях осіб складу кримінального правопорушення слідчим має бути встановлено на підставі відповідних доказів, отриманих у передбаченому КПК України порядку.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, представником потерпілого чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування слідчим було допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема: не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події та складу кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, на які зазначено в заяві про злочин, що унеможливило встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки на підтвердження протилежного суду не надано жодного доказу. Вказані обставини свідчать про порушення норм кримінально - процесуального законодавства, якими закріплені загальні засади кримінального провадження - верховенство права, законність, неупередженість досудового розслідування та забезпечення прокурорського нагляду за додержанням вимог кримінально-процесуального законодавства, тому потерпілий та його представник і вимушені звернутися до слідчого судді з даною скаргою.

Таким чином, слідчим не виконано вимоги ч.2 ст.9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Вказані обставини засвідчують формальний підхід слідчого ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування та винесенні ним поспіх постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 21.03.2013 року.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчий фактично не вказав, які обставини були встановлені в ході досудового розслідування і сукупністю яких належних та допустимих доказів вони підтверджуються, тобто не наведені мотиви, з яких слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення і відповідно закриття кримінального провадження.

В постанові не відображені показання осіб, які були допитані, не зрозуміло чому ж слідчий не бере їх до уваги, чи чим вони спростовуються, та не дана їм юридична оцінка. -

За зазначених підстав визнати оскаржувану постанову слідчого ОСОБА_4 обґрунтованою та законною, достатніх підстав немає, тому слідчий суддя приходить до висновку, що орган досудового слідства передчасно прийшов до висновку про закриття вищевказаного кримінального провадження, а тому постанова слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 від 21.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000108 підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження прокурору Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області для організації проведення досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Крім того, суд вважає, що строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 21.03.2013 року заявником ОСОБА_5 не пропущений, оскільки в матеріалах кримінального провадження № 0000108 відсутні будь-які відомості про отримання заявником вищевказаної постанови в установлений КПК України строк, та будь-яких документальних підтверджень про належне та своєчасне отримання ОСОБА_5 чи його представником вищевказаної постанови, під час розгляду скарги слідчим не надано та прокурором не доведено, тому питання про поновлення строку звернення до суду з даною скаргою, слідчим суддею не вирішується.

Вирішуючи вимоги за скаргою, суд виходив з положень ч. 2 ст. 307 КПК України, за якими ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю частину скарги, щодо визнання дій слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 пов`язаних віз закриттям кримінального провадження, неправомірними, такою що не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для відмови в її задоволенні у цій частині, так як слідчий суддя не може відповідно до викладеної статті визнавати дії або бездіяльність, незаконність, неправомірність або протиправність, у вказаній статті законодавцем встановлено вичерпний перелік рішень слідчого судді і в ньому немає пункту щодо визнання дій або бездіяльності.

Керуючись ст.19,55 Конституції України; ст.ст.303-307,372 КПК України, слідчий суддя

Постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 від 21.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000108 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 від 21.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000108, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000108 направити прокурору Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області для організації досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя