УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/1597/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Балхаш, Карагандинської області Республіки Казахстан, без реєстрації та місця проживання, освіта середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, раніше судимого :
15.09.1987 року - Новоград-Волинським міським народним судом за ч. З ст. 81, ч. 2 ст.
140, ч. 2 ст. 220-1, ст. 42 КК УРСР до 7 років позбавлення волі. Постановою Житомирського обласного суду від 21.01.1988 р. перекваліфіковано з ч. 3 ст. 81 на ч.З ст. 85 КК УРСР, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; 06.06.1992 звільнився з Коростенської ВК № 71 по відбуттю строку покарання.
09.02.1993 року - Новоград-Волинським міським судом за ст. 196-1 КК України до 2 років позбавлення волі;
20.07.1994 року звільнився з Коростенської ВК № 71 по відбуттю строку покарання.
23.11.1994 року - Новоград-Волинським міським судом за ч. 2 ст. 140 КК України до З років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;
28.08.1997 звільнився з УВП № 8 по відбуттю покарання.
17.12.1997 року - Новоград-Волинським міським судом за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ч. 2 ст. 26 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Тростянецького міського суду Вінницької області від 16.11.2001 року злочинні дії перекваліфіковано на ч. 2 ст. 186, ч. З ст. 185, ст. 42 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. 10.10.2003 звільнився з Тростянецької ВК № 39 Вінницької області по відбуттю строку покарання.
12.11.2004 року - Новоград-Волинським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 18.05.2007 року звільнився з Коростенської ВК №71 згідно постанови Коростенського міськрайонного суду від 11.05.2007 умовно-достроково на невідбутий термін покарання строком 1 рік 3 місяці 2 дні.
26.06.2009 року - Новоград-Волинським міським судом за ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі.
18.08.2010 року - Новоград-Волинським міським судом за ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 18.04.2011 умовно-достроково звільнився з МПВ на строк 1 рік 2 місяці 16 днів.
10.11.2011 року - Черняхівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 70,71 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі
22.07.2015 року на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2015 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці.
20.05.2016 року - Новоград-Волинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох років) позбавлення волі, частково зарахувавши відбуте покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою ухвалено залишити до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з 11.05.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ухвалено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 11.05.2016 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-CD- диски із трафіками телефонних з`єднань ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон марки «Nokia-6303i», ІМЕІ НОМЕР_1 з акумуляторною батареєю ухвалено повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 08 години 30 хвилин 09 квітня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Вокзальній в м. Новоград-Волинський, вирішив відкрито, повторно, із застосуванням насильства, заволодіти майном ОСОБА_8 , який ішов по тротуарній доріжці в напрямку вулиці Шевченка м. Новоград-Волинський.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наблизився позаду до ОСОБА_8 , який в той час перебував напроти паркану бюро ритуальних послуг «Скорбота» та умисно, руками штовхнув останнього у спину, від чого ОСОБА_8 передньою частиною тіла впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, без відриву в часі, умисно наніс по одному удару ногою та правим кулаком в ліву половину обличчя потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, які згідно висновку експерта №174 від 12.04.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень. Далі, використовуючи положення ОСОБА_8 , який лежав, ОСОБА_7 відкрито, повторно, з лівої внутрішньої кишені куртки останнього викрав шкіряне портмоне, вартістю 50 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 1100 грн. та з лівої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_8 викрав мобільний телефон марки «Nokia-6303іі», вартістю 500 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 , вартістю 15 грн. та картою пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 грн. Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1765 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи вини у вчиненому злочині а обставин кримінального правопорушення, просить відповідно до ст.72 КК України перерахувати йому строк попереднього ув`язнення за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.11.2011 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Вказує, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2015 року він був умовно-достроково звільнений на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.11.2011 року і даний строк не відбув, тому він повинен бути перерахований на підставі ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого потерпілих, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і апелянтами не оскаржується.

Відповідно до вимоги ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі проводиться у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вимог ст.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вказаний закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2016 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.186 України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено з ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох років) позбавлення волі, частково зарахувавши відбуте покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2016 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, до останнього вироку, ОСОБА_7 був засуджений вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.11.2011 року та остаточно визначено покарання на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Таким чином термін його перебування під вартою за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.11.2011 року на який посилається ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, не підлягає зарахуванню відповідно ст.72 КК України, оскільки він не входить в межі кримінального провадження за останнім вироком суду.
Тому, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про зарахування у строк відбутого покарання строк його перебування під вартою саме з 11.05.2016 року, оскільки строк перебування під вартою в рамках іншого кримінального провадження, як відбуте покарання за новим вироком не зараховується.
Крім того слід зазначити про те, що, відповідно до ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Кримінальним Кодексом України не передбачено зарахування відбутої частини покарання за попереднім вироком в строк покарання, визначеного за сукупністю вироків.
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність зарахувати йому у строк відбутого покарання термін його перебування під вартою за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.11.2011 року є безпідставними та не грунтуються на вимогах закону, тому апеляційна скарга засудженого підлягає відхиленню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2016 року щодо нього, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим з моменту отримання її копії.
Судді: