справа № 462/1711/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000459 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Поршна Пустомитівського району Львівської області, із неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаного, який зареєстрований в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 07.02.2016 року близько 20.00 год. перебуваючи біля будинку по вул. Любінська, 105 у м. Львові, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на заподіяння умисного тілесного ушкодження, наніс неповнолітньому ОСОБА_4 декілька ударів рукою та ногою в обличчя справа, спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи №327 від 15.02.2016 року синці в ділянці правого ока, на нижній губі, садно в ділянці правої орбіти, садно-тріщина на червоній каймі нижньої губи, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, додатково зазначив, що конфлікт між ним та потерпілим виник спонтанно, оскільки потерпілий образив його дружину шляхом висловлення на її адресу нецензурними словами, що його сильно обурило. Проте, у вчиненому розкаюється, просить суд його суворо не карати, заявлений цивільний позов потерпілого визначає частково, погоджується відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2000грн.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття, обставини, якіобтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який раніше не судимий /матеріали кримінального провадження, арк.161/; одружений, має на утриманні двох неповнолітніх доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк.149, 160/, згідно наданої характеристики за місцем проживання скарг щодо нього не поступало /матеріали кримінального провадження, арк.160/, а тому виходячи з наведеного, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який зазначив, що матеріальну шкоду, завдану злочином йому не відшкодовано, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 15000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В судовому засіданні обвинувачений визнав частково поданий потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов, а саме, щодо стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, оскільки при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнав потерпілий, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , а також те, що ним не надано доказів на обґрунтування розміру моральної шкоди, який він просить стягнути в розмірі п`ятнадцяти гривень, а тому з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає стягненню 5000 гривень моральної шкоди.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,
з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 5000 /п`ять тисяч/ гривень морального відшкодування. В решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1