Справа № 190/1870/16-к
Провадження №1-в/190/755/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого
12.07.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 103 КК України до 3 років позбавлення волі;
02.10.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
14.11.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
23.11.2011 року Павлоградським міськрайоним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року, оскільки вважає, що став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.
П`ятихатська виправна колонія № 122 в судове засідання свого представника не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати без участі їх представника, у задоволенні клопотання засудженого просили відмовити, так як засуджений не довів своє виправлення.
Спостережна комісія П`ятихатської РДА про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила і подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований. Залучається до робіт з благоустрою території установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До роботи ставиться добре, не потребує контролю за її виконанням установи. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня. Не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Згідно довідки про заохочення та стягнення від 13.10.2016 року засуджений ОСОБА_4 мав 3 стягнення, які погашені в установленому законом порядку, 1 захочення.
Згідно витягу з протоколу № 20 від 13.10.2016 року засідання адміністративної комісії ПВК 122 засудженому ОСОБА_4 в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_4 свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, засуджений за період відбування покарання в установі мав три стягнення, а відбуваючи покарання в П`ятихатській ВК (№ 122) заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. При цьому ОСОБА_4 , неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, засуджений хоч і підпадає під дію ст. 81 КК України, оскільки відбув 2/3 строку покарання, однак при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення основним та вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Як видно з характеристики засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, характеризується посередньо, готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя ОСОБА_1