АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/280/16 Справа № 712/290/16-к Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинувачуваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачуваного ОСОБА_10 , захисника обвинувачуваного адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.05.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 10.04.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України приєднано частково не відбуте покарання та визначено остаточне до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі; 023.07.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси на підставі ст.1 п. «Є» ЗУ «Про амністію» 08.04.2014 року звільнений

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 вирішено рахувати з 26.01.2016 року, зарахувавши в строк відбутого покарання строк перебування під вартою з 23.07.2015 року по 26.01.2016 року тобто на момент постановлення вироку 1 рік 6 днів позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він 21.07.2015 року близько 18:20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на перехресті вулиць Можайського та Благовісна м. Черкаси, маючи направлений умисел на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись сприятливою для нього обстановкою, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком та золотим хрестиком, що належить ОСОБА_12 та направився по вулиці Можайського в напрямку вулиці Шевченка, де був зупинений працівниками патрульної служби батальйону патрульної служби при УМВС України в Черкаській області.

В поданих апеляційних скаргах:

Обвинувачуваний ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким виправдати його. Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_10 вказує, що в ході затримання його співробітниками патрульної служби при УМВС України в Черкаській області до нього застосовувався фізичний тиск з боку працівників. Крім того існують розбіжності в часі між тим що вказує потерпіла і тими що зазначено в обвинувальному акті. Не проводились очна ставка як того вимагає КПК України. В ході проведення особистого огляду ОСОБА_10 в нього не було вилучено речей схожих на викрадені в потерпілої, а працівники міліції вказані речі знайшли в невідомому місці. Крім того в вироку не дано оцінку показам ОСОБА_10 а лише побудовано на тих показах які вказують на причетність ОСОБА_10 до вчиненого інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник обвинувачуваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2016 року та постановити ухвалу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. В основу обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_13 покладає те, що суд першої інстанції в неповній мірі з`ясував всі фактичні обставини кримінального провадження що мають суттєве значення для постановлення законного, вмотивованого та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції оцінюючи покази потерпілої ОСОБА_12 та обвинувачуваного ОСОБА_10 не достатньо мотивував чому оцінив критично покази обвинувачуваного, а лише взяв до уваги покази потерпілої та поклав в основу обвинувачення. Також акцентує увагу на тому що вирок суду ґрунтується лише на показах потерпілої, що на його думку є неприпустимим.

В змінах до своєї апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 просить вирок Соснівського районного суду м.Черкас від 26.01.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_14 в частині призначення покарання змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі засудженого внаслідок його суворості та призначити йому покарання з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням. В решті вирок суду першої інстанції просив залишити без змін. В обґрунтування своєї апеляції посилався на те, що, призначаючи покарання ОСОБА_10 , місцевий суд не врахував відсутність суттєвих наслідків скоєного кримінального правопорушення, а також того, що обвинувачений ОСОБА_10 має на утриманні двох батьків-інвалідів: матір ОСОБА_15 , інваліда 1 групи, батька ОСОБА_9 інваліда 3 групи. Стосовно матері обвинувачений ОСОБА_10 є офіційним опікуном, має позитивні характеристики.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 не заперечуючи фактичних обставин кримінального провадження, які встановленні в суді першої інстанції, просить вирок суду змінити, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у викладенні в мотивувальній частині вироку формулювання: «Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оголошена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінального правопорушення доведена» на «оцінюючи забрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена», а в решті вирок просить залишити без змін. Обґрунтовуючи вимоги апелянт вказує, що суд в порушення п.3 ч.3 ст.374 КПК України замість доведення обвинувачення вказав доведеність оголошеної підозри.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення зміненої апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , натомість просив задовольнити його апеляцію із зазначених у ній мотивів, думку обвинуваченого ОСОБА_10 , який просив задовольнити апеляційні вимоги його захисника з зазначених у ній мотивів та змінив свої апеляційні вимоги і судовому засіданні і просив пом`якшити покарання, вину у вчиненому злочині в суді апеляційної інстанції визнав у повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, думку адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити його змінену апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачуваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення, а апеляційна скарга прокурора в кримінальному провадженні до повного задоволення, а вирок місцевого суду до зміни з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом. І в змінених апеляційних скаргах під сумнів учасниками процесу доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину не ставиться.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст.186 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується:

- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 від 21.07.2015 року про вчинений відносно неї грабіж невідомою особою, яка зірвала у неї золотий ланцюжок з хрестиком (а.м.к.п. 4 );

- даними протоколу огляду місця події від 21.07.2015 року, в ході якого було оглянуто ділянка місцевості, асфальтованого тротуару за адресою: АДРЕСА_2 та фототаблицею до нього. Під час огляду було виявлено та вилучено ланцюжок жовтого кольору зі слідами одриву та хрестик (а.м.к.п 7-10 );

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції підтримала покази, дані нею під час досудового розслідування та пояснила, що 21 липня 2015 року близько 17-00 год. вона йшла по вул. Можайського в м.Черкаси. Повз неї проходив чоловік, який раптово зірвав з неї золотий ланцюжок з хрестиком. При цьому він порвав їй светр і подряпав шию. Їй стало погано і вона присіла, оскільки перебувала на восьмому місяці вагітності, а нападник втік. Оскільки ланцюжка на шиї не було, вона була впевнена, що він залишися у нападника. Незнайомий водій підвіз її додому і вона викликала міліцію, з якою поїхала шукати нападника. Коли вони проїжджали в районі парку 50-річчя, вона побачила нападника, якого впізнала. Оскільки при затриманні у нього не знайшли викрадений ланцюжок, то поїхали на місце нападу, де знайшли золотий ланцюжок і хрестик. При цьому застосовувалася службова собака. Обвинувачений заперечував свою вину, однак тиску на нього ніхто не чинив. В судовому засіданні вона чітко впізнала обвинуваченого як особу, що її пограбувала.

Крім того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_10 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та повідомив про обставини вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_12 та покаявся у вчиненому.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, що судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено всіх обставин кримінального провадження, що вирок суду побудований тільки на показах потерпілої, що до нього застосовувались недозволені методи слідства, не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції та матеріалами кримінального провадження з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

На думку колегії суддів апеляційного суду, невизнання ОСОБА_10 своєї вини свідчить про обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Доводи обвинуваченого повністю спростовуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які є послідовними, узгоджуються між собою та з матеріалами провадження і повністю спростовують лінію захисту обвинуваченого.

Твердження обвинуваченого щодо застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку співробітників органів внутрішніх справ, внаслідок чого він був змушений себе оговорити у вчиненні кримінального правопорушення, об`єктивного підтвердження в судовому засіданні не знайшли і спростовуються матеріалами перевірки за даним фактом, які проводилися співробітниками прокуратури Черкаської області, за результатами якої винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях співробітників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення. Вказана постанова була досліджена в судовому засіданні.

Що стосується доводів зміненої апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 щодо пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що, оскільки місцевим судом при призначенні покарання було враховано відсутність пом`якшуючих його вину обставин, а до обтяжуючих обставин при призначенні покарання було віднесено ОСОБА_10 : вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала в стані вагітності, а також особу обвинуваченого, який є раніше судимим, то з урахуванням всіх цих обставин судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено в застосуванні ст.75 КК України.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе пом`якшити призначене ОСОБА_10 покарання зменшивши призначене за ч.2 ст.186 КК України покарання до виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, оскільки раніше призначене покарання було максимальним, передбачене відповідною санкцією статті КК України, а також врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_10 має на утриманні двох батьків-інвалідів: матір ОСОБА_15 , інваліда 1 групи, батька ОСОБА_9 інваліда 3 групи. Стосовно матері обвинувачений ОСОБА_10 є офіційним опікуном, має позитивні характеристики.

Разом з тим, доводи прокурора, викладені в його апеляційній скарзі про те, що вирок суду необхідно змінити, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у викладенні в мотивувальній частині вироку формулювання: «Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оголошена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінального правопорушення доведена» на «оцінюючи забрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена», колегія суддів апеляційного суду вважає таке порушення вимог кримінального процесуального закону таким, що не тягне за собою скасування вироку місцевого суду, але яке підлягає виправленню, шляхом задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 26.01.2016 року по 07.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинувачуваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити повністю.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 січня 2016 року стосовно ОСОБА_10 - змінити, пом`якшивши його.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2016 року стосовно ОСОБА_10 - змінити в частині викладеного в мотивувальній частині вироку формулювання «Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оголошена підозра ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена» на «оцінюючи забрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена».

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 27.01.2016 року по 07.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2016 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :