Справа № 642/4067/16-к
Провадження 1кп/642/469/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита, Російської Федерації, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в силу ст.89 КК Укарїни раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.190 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 , в період з 18.04.2015 по 20.01.2016 працюючи на посаді продавця з реалізації дверей в магазині «Білий лев», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, який виразився у вигляді обіцянки поставити ОСОБА_5 двері, заволодів грошовими коштами у розмірі 7800 грн., за таких обставин: 19.12.2015 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину «Білий лев», розташований за адресою: м. Харків, вул. Конєва, буд. 14, будучи впевненим у добросовісності дій ОСОБА_4 , який працював продавцем у вказаному магазині, згідно накладної № 53-2 від 19.12.2015 зробив замовлення на придбання дверного полотна «Хвиля» 82А-Р2 70 мм. вартістю 5 000 грн. 00 коп. та металевих дверей розміром 2050x850 МДФ16 вартістю 7 800 грн., 00 коп. після чого, він добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 13 350 грн. 00 коп., як оплату замовлення за придбання вказаних дверей, доставку та встановлення їх після виготовлення.

Через тиждень ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що дверне полотно «Хвиля» виготовлено, після чого, воно було доставлено та встановлено ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на протиправне заволодіння грошовими коштами, в телефонній розмові запевнив ОСОБА_5 , що металеві двері будуть виготовлені пізніше у зв`язку з тим, що у виробника багато замовлень, хоча насправді замовлення на виготовлення металевих дверей він не робив, та грошові кошти в розмірі 7 800 грн. 00 коп. виробнику не передавав. В подальшому ОСОБА_4 на телефонні дзвінки ОСОБА_5 не відповідав, грошові кошти в розмірі 7 800 грн. 00 коп. до теперішнього час не повернув, чим спричинив останньому майнові шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , працюючи на посаді продавця з реалізації дверей в магазині «Білий лев», розташований за адресою АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, який виразився у вигляді обіцянки поставити ОСОБА_6 двері, заволодів грошовими коштами у розмірі 21 600 грн. 00 коп., за наступних обставин: в грудні 2015 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_6 , яка раніше замовляла двері в магазині «Білий лев», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та отримала замовлення, будучи помилково впевнена у добросовісності дій ОСОБА_4 який працював продавцем у вказаному магазині,

зателефонувала йому з метою зробити ще одне замовлення на виготовлення 6 міжкімнатних дверей. ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами в телефонній розмові запропонував ОСОБА_6 виготовити двері, але не здійснювати продажу дверей через бухгалтерію магазину «Білий лев», на що остання погодилась та призначила зустріч з ОСОБА_4 біля ресторану «Макдональдс» розташованого за адресою: м. Харкова, вул. Полтавський Шлях.

29.12.2015 ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на протиправне заволодіння грошовими коштами, прибув до ресторану «Макдональдс» та зустрівся з ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 , знаходячись в автомобілі Фольксваген-кади державний номер. НОМЕР_1 , будучи помилково впевнена у добросовісності дій ОСОБА_4 та отримання бажаного результату, добровільно передала йому грошові кошти в розмірі 21 600 грн. 00 коп. на виготовлення 6 міжкімнатних дверей, на що отримала відповідну розписку.

Після чого ОСОБА_4 на телефонні дзвінки ОСОБА_6 не відповідав, грошові кошти в розмірі 21 600 грн. 00 коп. до теперішнього часу не повернув, чим спричинив останній майнові шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся, обставини вчиненого правопорушення, викладені у вироку вище, не заперечував.
На підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди усіх учасників провадження, докази по справі, щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, судом не досліджувалися.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1, 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З вивчення даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він в силу ст.89 є раніше не судимий, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання. Приймаючи до уваги наявність щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі без фактичної ізоляції від суспільства з іспитовим строком в порядку ст.75 КК України.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 21600,00 грн. та 8300,00 грн., які визнані обвинуваченим, суд задовольняє у повному обсязі.
Керуючись ст. ст.373,374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 КК України, і призначити покарання
- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді одного року обмеження волі.
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 21600 (двадцять одна тисяча шістсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 8300 (вісім тисяч триста) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 2199 (дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Головуючий- суддя