АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1118/16 Справа № 175/2933/16-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ТОВ «Любимівка» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника ТОВ «Любимівка» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, про накладення арешту на врожай соняшника,

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року було задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про арешт врожаю соняшника, що вирощується на земельній ділянці площею 176,8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка передана до земель запасу Любимівської сільської ради, шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам у тому числі ТОВ «Любимівка» (), КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР () та їх працівникам псувати, знищувати, а також здійснювати збір врожаю з застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді представник за довіреністю ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Любимівка» подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги представник за довіреністю ОСОБА_6 вважає, що ухвала винесена з порушенням норм КПК України. Вважає, що слідчим суддею було вірно зазначено в ухвалі, що КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР має у користуванні земельну ділянку площею 176,8 га, на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Право користування земельної ділянки підтверджується Державним актом на права постійного користування землею № ІІ ДП 007739, виданий 06.03.1998 року Дніпропетровською районною радою народних депутатів. 20.05.2016 року між КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» та ТОВ «Любимівка» укладено договір № 20/05-1 про обробку вищезазначеної земельної ділянки, строком на сім років, де ТОВ «Любимівка» взяло на себе зобов`язання в забезпеченні повного сільськогосподарського циклу вирощування продукції, а КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР має право отримувати частку прибутку від отриманої сільськогосподарської продукції. Також було зазначено, що розпорядженням голови Дніпропетровської районної адміністрації № Р-428/0/291/15 від 09.07.2015 року на підставі заяви КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР земельну ділянку вилучено із користування комунального закладу, Державний акт на право постійного користування землею № ІІ-ДП 007739, виданий 06.03.1998 року Дніпропетровською районною радою народних депутатів, визнано таким, що втратив чинність. Вважає невірним висновок слідчого судді, що на час укладення договору №20/05-1 про спільну обробку земельної ділянки від 20.05.2016 року КЗ ««Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР не мало право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, та, що діях посадових осіб КЗ ««Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР та ТОВ «Любимівка» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.
ОСОБА_6 з цим не згоден, вказує, що ТОВ «Любимівка» самовільно не займало земельну ділянку, підтвердженням чого укладений договір № 20/05-1 від 20.05.2016 року між КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» та ТОВ «Любимівка про спільну обробку земельної ділянки. Крім того вважає, що ч. 1 ст. 197-1 КК України не передбачено накладення арешту на майно.
Апелянт зазначає, що слідчим суддею взагалі не було встановлено, хто є належним користувачем земельної ділянки у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України де право користування земельної ділянки розпочинається з моменту реєстрації цих прав. Крім того вищевказаній земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, що підтверджує відсутність державної реєстрації ділянки, - також вважає невірним ствердження слідчого судді.
ОСОБА_6 також зазначає, що оскаржуваною ухвалою, слідчий суддя поклав забезпечення збору та зберігання арештованого врожаю соняшника покласти на орган досудового розслідування, у якого відсутня сільськогосподарська техніка для збирання врожаю та приміщення для зберігання врожаю. На думку представника слідчий суддя виніс ухвалу, яка не може бути реально виконана та призведе до повної втрати врожаю, збитки за який ніхто не компенсує. Крім того вказує, що розмір шкоди є неспіврозмірним розміру конфіскації майна, а самим слідчим взагалі не вказано правову підставу для арешту майна, що є порушення норм чинного законодавства.
Також на думку представника органами прокуратури не було доведено необхідність накладення арешту на врожай соняшника, не було враховано, що договір є законним, а КЗ ««Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР, - є правомірним користувачем земельної ділянки.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «Любимівка» в обґрунтування апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла наступного:
Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду за відповідним клопотанням.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, 30 серпня 2016 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в межах кримінального провадження № 0001658 про накладення арешту на врожай соняшника, що вирощений на земельній ділянці площею 176,8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
Необхідність такого засобу забезпечення кримінального провадження слідчий обґрунтував наявністю матеріалів досудового розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.197-1 КК України. Слідчий вказав, що в результаті заподіяння шкоди внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок ТОВ «Любимівка» державі спричинено матеріальні збитки. Беручи до уваги, що в діях ТОВ «Любимівка» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, а також враховуючи, що вражай соняшника на земельній ділянці, яку самовільно зайнято і використовувало ТОВ «Любимівка», набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення, є предметом на який було спрямоване кримінальне правопорушення та зберіг на собі його сліди, які можуть бути знищені шляхом несанкціонованого збору врожаю. Крім того, враховуючи, що останні самовільно використовуючи земельну ділянки діяли з умислом на отримання незаконних прибутків, з метою забезпечення відшкодування збитків завданих державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок слідчий вважав за необхідне накласти арешт на врожай соняшника на вказаній земельній ділянці.
Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею було встановлено, що врожай соняшника на земельній ділянці набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Але вказані висновки слідчого судді, колегія суддів вважає хибними.
Як вбачається з матеріалів між ТОВ «Любимівка» та КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» було укладено договір № 20/05-1 про спільну обробку земельної ділянки площею 176, 8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та до цього часу перебуває у постійному користуванні КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат». Державна реєстрація постійного користування земельною ділянкою КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат», підтверджується Державним актом на право постійного користування землею № ІІ-ДП 007739, виданим 06.03.1998 року Дніпропетровською районною радою народних депутатів. Даний акт є дійсним.
Але на викладене слідчий суддя належної уваги не звернув та зробив не вірні висновки і згідно бази даних, саме КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» є користувачем вказаної земельної ділянки. Тобто перевіркою матеріалів провадження встановлено, що дана земельна ділянка на якій знаходиться соняшник, перебуває в користуванні КЗ на законних підставах, а доводи прокурора з цього приводу безпідставні.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності ризиків перешкоджанню кримінальному провадженню та неврахування розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також арештованого майна та суми збитків, визначеної прокурором, є обґрунтованими. Санкція ч. 1 ст. 197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю, тоді як клопотання не конкретизоване щодо підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та спосіб його виконання з урахуванням специфіки збору врожаю соняшника в необхідні строки. Є слушними доводи представника ТОВ «Любимівка», що в разі запізнення збору врожаю соняшника, будуть спричинені суттєві збитки господарству та не буде виконано умови договору з пансіонатом, якому належить передати 5% врожаю.
Посилання прокурора в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що метою арешту майна є забезпечення цивільного позову на визначену суму збитків також є необґрунтованим, оскільки цивільний позов в рамках кримінального провадження № 0001658 відсутній, а будь-якій особі про підозру не повідомлялось.
В апеляційному суді представник ТОВ «Любимівка» пояснив, що в пансіонаті перебувають престарілі, безхатні люди, які потребують допомоги, фінансування закладу є недостатнім і тому від збору врожаю, КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» очікує на поліпшення умов перебування пацієнтів.
Колегія суддів також погоджується з доводами представника, що вартість майна, яке належить арештувати можливо з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отримання неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість майна, зазначеного в клопотанні прокурора фактично не з`ясована. Перевіркою матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про фіктивність договору між ТОВ «Любимівка» та КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат».
Також колегія суддів критично ставиться до доводів прокурора, що земельна ділянка, на якій знаходиться врожай соняшника, не належить КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат», остільки з наявних матеріалів видно. що саме КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» є до цього часу правомірним користувачем земельної ділянки, площею 176, 8 га, що підтверджено правовстановлюючими документами.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді винесена передчасно, без об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому не може бути визнана законною і підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Любимівка» ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, про накладення арешту на врожай соняшника що вирощений на земельній ділянці площею 176,8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області скасувати та постановити нову, якою відмовити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в задоволенні клопотання про арешт вражаю соняшника, що вирощений на земельній ділянці площею 176,8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка знаходиться в користуванні КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР ().
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: