Справа № 522/34/35/16-к
Провадження за справою № 1-кп/522/601/16
У Х В А Л А
06 червня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 діючого, в інтересах потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_22 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_23 , обвинуваченого ОСОБА_23 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002821 від 24.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_23 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26.02.2016 року у провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002821 Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_23 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурори просили постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування було дотримано всіх вимог КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 , діючий, в інтересах потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 надав до суду клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002821 відносно ОСОБА_23 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.135, ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Вимоги клопотання адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав в повному обсязі.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_23 - адвокатом ОСОБА_22 також було надано до суду клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002821. Вимоги клопотання в судовому засіданні адвокат ОСОБА_22 та обвинувачений ОСОБА_23 підтримали в повному обсязі та просили суд обвинувальний акт стосовно ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілих, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт із додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акту додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Згідно ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
З тексту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_23 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 364 КК України, при цьому кваліфікуючою ознакою вказаних злочинів визначено настання тяжких наслідків.

З встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення вбачається, що під вказаними тяжкими наслідками орган досудового розслідування визначає загибель 48 осіб та отримання тілесних ушкоджень 200 особами.

Проте, всупереч ст. 55, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей щодо анкетних даних осіб, яким кримінальним правопорушенням завдано шкоду (фізичну, моральну) внаслідок отримання тілесних ушкоджень, а у Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні жодні відомості щодо прийняття рішень про відмову у визнанні таких осіб потерпілими внаслідок відсутності такої згоди від них.

Крім того, зі змісту обвинувального акту вбачається, що бездіяльність начальника ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_23 призвела до загибелі 6 осіб від вогнепальних поранень, у тому числі ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , 34 осіб від утруєння чадним газом у тому числі ОСОБА_26 , проте, відомості щодо анкетних даних потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в обвинувальному акті відсутні.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002821 від 24.12.2015 року, ОСОБА_23 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
Однак, правова кваліфікація кожного кримінального правопорушення окремо не визначена; причинно-наслідковий зв`язок між кожним правопорушенням та його наслідком не наведений; відомості щодо наявності майнової чи немайнової шкоди в результаті вчинення кожного інкримінованого злочину окремо не виділені.
Крім того, зі змісту обвинувального акту вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_23 викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України із формулюванням обвинувачення щодо вчинення останнім зловживання службовим становищем, тобто умисного з метою одержання для себе неправомірної вигоди немайнового характеру, використання службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
Об`єктивна сторона зловживання владою або службовим становищем характеризується сукупністю трьох обов`язкових ознак: діяння у вигляді використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; наслідками у вигляді шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; причинним зв`язком між противоправним діянням та наслідками, які настали.

Зловживання службовим становищем це використання службових повноважень, пов`язаних із здійсненням (реалізацією) повноважень, якими службова особа наділена займаною посадою, всупереч інтересам служби.

Під використанням влади чи службового становища всупереч інтересам служби необхідно розуміти вчинення службовою особою таких порушень своїх службових обов`язків, які заподіюють істотну шкоду охоронюваним законом інтересам окремих громадян, державним, громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо неопосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам , принципам справедливості, добросовісті та іншим загально правовим засадам.

Таким чином, об`єктивна сторона злочину характеризується вчиненням винною особою певних активних дій, що складають протиправне діяння.

Однак, зі змісту обвинувального акту вбачається, що орган досудового розслідування посилається на встановлені фактичні обставини, що полягали у: «самоусуненні від виконання своїх службових обов`язків ...», «не введенні в дію оперативного плану... », «не виконанні службових обов`язків щодо своєчасного розроблення та введення в дію оперативного плану...» тощо.

Такий прояв поведінки особи, яка не вчиняє дії, які зобов`язана вчинити, визначається як бездіяльність особи.
З зазначених обставин вбачається, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_23 у цій частині викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що не в повному обсязі відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення, на яке міститься посилання в обвинувальному акті, а саме ч. 2 ст. 364 КК України та формулюванню обвинувачення у цій частині.

Крім того обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони злочину є мотиви та мета вчинення службовою особою діяння всупереч інтересам служби з використанням влади чи службового становища корисливі мотиви, інші особисті інтереси чи інтереси третіх осіб.

Під іншими особистими інтересами розуміються будь які інтереси службової особи, окрім корисливих, зокрема вчинення цього злочину з почуття помсти, кар`єризму, отримати будь-яку вигоду нематеріального характеру, тощо, з використанням влади чи службового становища всупереч інтересам служби.

Натомість, відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002821, підозрюваний ОСОБА_23 обвинувачується в тому, що з кінця квітня та до 03 травня 2014 року, діючи умисно, з метою одержання для себе неправомірної вигоди немайнового характеру, зокрема отримати певні переваги від керівництва МВС України та уникнути від відповідальності за можливі наслідки, прагнучи приховати свою некомпетентність, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, а саме самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків.

При цьому слідчим не зазначено, які саме переваги від керівництва МВС України міг отримати начальник ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_23 у разі самоусунення від виконання своїх службових обов`язків, які можливі наслідки могли бути відомі керівництву МВС України в Одеській області в кінці квітня 2014 року, відповідальність за які, начебто, мав за мету уникнути ОСОБА_23 . Крім того, слідчим також не зазначено, яку саме некомпетентність прагнув приховати начальник ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_23 в період часу з кінця квітня по 03.05.2014 року, самоусунувшись від виконання своїх службових обов`язків.

Крім того, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_23 зазначено, що «... розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 213 961, 24 грн.»
В той же час, не вказано, який з інкримінованих злочинів спричинив таку шкоду; якщо наведену шкоду спричинили кілька із інкримінованих ОСОБА_23 кримінальних правопорушень, то які саме; в обвинувальному акті повинно бути вказано, з інкримінованих злочинів їх спричинений, який розмір шкоди відповідає кожному інкримінованому кримінальному правопорушенню та чи є наведена в обвинувальному акті шкода наслідком дій саме ОСОБА_23 .

Відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин і конкретного формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Крім того, відповідно до п. 7 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, натомість в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_23 відсутні дані, щодо розміру шкоди, заподіяної потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_30 неправомірними діями ОСОБА_23 та відомості про наявність позовних вимог вказаних потерпілих.

Крім того, ч. 2 ст. 291 КПК України містить в собі вичерпний перелік відомостей, які має містити в собі обвинувальний акт.

Натомість зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002821 від 24.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_23 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України містить в собі дані щодо міри запобіжного заходу, обраного стосовно ОСОБА_23 , відомості про особу, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні та особи, яка здійснює досудове розслідування.

Крім того, згідно вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом із обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Наданий в якості додатку до обвинувального акту стосовно ОСОБА_23 реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить інформацію щодо здійснення та прийняття в ході досудового слідства усіх необхідних процесуальних дій та рішень, у тому числі щодо внесення до ЄРДР відомостей про скоєні злочини, даних про відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам провадження, тощо. Посилання слідчого на слідчі дії, а саме: «протокол про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», без зазначення особи, з якою проводились вказані дії та процесуального рішення; «постанова про допуск захисника» без зазначенням прізвища адвоката, - унеможливлює визначити дотримання слідчим конституційних прав обвинуваченого та потерпілих, у томи числі ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 , тощо.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей щодо прийняття рішень про визнання потерпілих ОСОБА_28 та ОСОБА_27 в якості потерпілих у зв`язку з загибеллю 02.05.2014 року ОСОБА_25 та ОСОБА_24 або даних про відмову у визнанні таких осіб потерпілими внаслідок відсутності такої згоди від них.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформацію про складення та затвердження обвинувального акту, що на підставі ч.4 ст.110 КПК України також є процесуальним рішенням.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Однак слідчий, в порушення вказаних вимог, у розділі процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, зазначає процесуальні дії, у тому числі такі як: доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, про призначення групи прокурорів, про зміну групу прокурорів, тощо.
Незважаючи на вищенаведені недоліки, обвинувальний акт 25.02.2016 року був затверджений прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

Керуючись ст. ст. 109, 110, 291, п.4 ч.3 ст. 314, ст. 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_23 повернути прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд Одеської області.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
06.06.2016