03.10.16
Справа № 635/6613/16-к
Провадження № 1-в/635/1698/2016
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
03 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника Темнівської виправної колонії (№100) ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№100) клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 вересня 2003 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст.ст. 296 ч.4, 186 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 19 вересня 2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 02 листопада 2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого 30 серпня 2011 року за відбуттям строку покарання,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений 12 лютого 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.187 КК України до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2012 року по 09 липня 2013 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку 18 січня 2012 року, кінець строку 28 липня 2018 року.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування до нього ст. 81 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 , представник Темнівської ВК (№ 100) УДПтС України в Харківській області ОСОБА_3 заперечували проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засідання своє клопотання підтримав та пояснив, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, має міцні соціальні зв`язки, тому підлягає звільненню умовно-достроково від відбування призначеного покарання. Негативну характеристику та стягнення пояснив наявністю триваючого конфлікту з адміністрацію установи.
Суд, вислухавши думку прокурора, представника Темнівської виправної колонії (№100), засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченоїст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, на ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення, викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2012 року. З 23 січня 2012 року тримався в Харківській установі виконання покарань (№27) УДПтСУ в Харківській області, де характеризувався негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності чотири рази, стягнення погашені. Заохочень не мав.
З 28 лютого 2013 року відбував строк покарання в Олексіївській виправній колонії (№25) де характеризувався негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, стягнення погашене. Заохочень не мав.
З 07 лютого 2012 року тримався в Харківській установі виконання покарань (№27), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.
З 07 травня 2013 року тримався на дільниці СІЗО при Темнівській виправній колонії (№100), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.
З 12 червня 2013 року тримався в Харківській установі виконання покарань (№27), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.
З 08 листопада 2013 року відбуває строк покарання в Темнівській виправній колонії (№100).
З 08 вересня 2016 року переведений до дільниці посиленого контролю установи.
Згідно характеристики на засудженого, за період відбування покарання в Темнівській виправній колонії (№ 100) ОСОБА_4 характеризується негативно, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. З персоналом не ввічливий, схильний до вступу в суперечки, може бути грубим, безтактним. Під час індивідуальних бесід хитрий, скритний, не відвертий. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не сумлінно, виражає невдоволення встановленим режимом тримання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно, суспільну необхідність даної роботи не вбачає, вважає дану роботу безглуздою. В організації та проведенні виховних заходів, що проводяться в установі участі не приймає. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться посередньо. Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною шляхом листування, телефонних розмов та побачень.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався три рази, а саме 21 липня 2014 року, 23 квітня 2015 року та 01 жовтня 2015 року. За порушення режиму тримання мав три стягнення, а саме: 10 березня 2014 року, 10 листопада 2015 року та 29 грудня 2015 року, які у встановленому порядку погашені .
Вивченням даних щодо працевлаштування ОСОБА_4 встановлено, що останній працевлаштований до промислової зони установи з серпня 2013 року по теперішній час.
За виконавчим листом із заробітної плати засудженого здійснюються утримання в рахунок відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі до виконання робіт із благоустрою установи, негативну характеристику, відсутність заохочень на протязі останнього року та будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо становлення на шлях виправлення.
За таких обставин, до ОСОБА_4 не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Заяву засудженого суд вважає передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Засудженому ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1