Справа №585/593/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/846/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/593/16-к за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року та зарахувати засудженому ОСОБА_8 час попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки кримінальний закон не містить жодних заборон чи застережень щодо застосування частини 5 ст.72 КК України до осіб, які були засуджені до позбавлення волі, як і не має в ньому визначень строкового чи безстрокового покарання.. Також зазначає, що суд першої інстанції самовільно та неправильно розтлумачив норми матеріального та процесуального права при розгляді поданого засудженим ОСОБА_8 клопотання.

26.01.2016 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що правила частини 5 ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до такого не відноситься та є окремим видом покарання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, пояснення захисника на підтримку доводів його апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 звернувся до Роменського міськрайонного суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 15.07.2003 року ОСОБА_8 було засуджено за частиною 4 ст. 184, частини 2 ст. 115 п.п. 1, 6, 12 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правила частини 5 ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до такого не відноситься та є окремим видом покарання.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та відповідають вимогам кримінального закону.

Так, згідно частини 5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Приписами ст.51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання).

Диспозиція ж частини 5 ст.72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру. При цьому, кримінальний закон розкриває зміст цих покарань в різних його статтях (ст.ст.63 і 64 КК України) та виокремлює правила щодо їх призначення, що і вказує на те, що довічне позбавлення волі не є законодавчо визнаним різновидом такого виду покарання, як позбавлення волі, а навпаки, є окремим видом, який має свій спеціальний порядок та умови його відбування.

Крім того, в частині 5 ст.72 КК України зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається тоді, коли особа засуджена до покарання у виді позбавлення волі. У разі ж призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування відбувається шляхом переведення визначеного відповідно до пункту 1 цієї частини строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті, вимоги якої також не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не маючи на те повноважень розтлумачив положення частини 5 ст.72 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки приймаючи рішення про не застосування до засудженого даної норми закону України про кримінальну відповідність, суд першої інстанції керувався лише загальними засадами кримінального закону в частині, що стосується видів покарання та їх призначення, до того ж висновки суду відповідають точному змісту вказаної статті.

На підставі викладеного, ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2