Ухвала
іменем україни
24 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Валківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено
за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених за кожний злочин покарання остаточно йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (судові рішення щодо нього у касаційному порядку не оскаржуються) на користь потерпілої ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 21 759 грн

і 5000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року цей вирок стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у частині вирішення цивільного позову змінено, збільшено розмір стягнення на користь потерпілої ОСОБА_6 моральної шкоди до 20 000 грн.

За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що він наприкінці грудня 2014 року у вечірній час за попередньою змовою з ОСОБА_5 проникли до приміщення літньої кухні домоволодіння, розташованого на АДРЕСА_1 , звідки викрали належне потерпілій ОСОБА_6 майно (речі домашнього вжитку) на загальну суму 28 612 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , знайшовши влітку 2013 року біля ставка зазначеного населеного пункту саморобний пристрій для здійснення пострілів (згідно висновків балістичної експертизи визнано саморобною вогнепальною зброєю) і до 12 лютого 2015 року незаконно без відповідного дозволу зберігав за місцем свого проживання

АДРЕСА_1 аж до часу, коли цю зброю було вилучено в ході огляду належного йому домоволодіння у рамках іншого кримінального провадження.
У касаційній скарзі засуджений просить постановлені стосовно нього судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неправильну оцінку судом першої інстанції доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, які отримані із порушенням кримінального процесуального закону (це стосується огляду його житла та вилучення під час проведення цієї слідчої дії предметів), а тому, на його думку, не можуть бути визнані належними. Зазначає, що ці обставини не знайшли свого спростування у ухвалі апеляційного суду, а сама ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ст. 414 КПК України).

Крім того, суд касаційної інстанції не вправі досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як свідчить зміст вироку, суд першої інстанції при розгляді цього кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 дослідив всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у ньому, повно і всебічно перевірив зібрані в судовому засіданні докази: показання обвинувачених, свідків, потерпілої, висновки експертиз, і їм дана в сукупності належна оцінка відповідно до вимог ст. 94 КПК України, на що вказує наведений у вироку розгорнутий аналіз доказів.
Крім того, необхідно зазначити, що ОСОБА_4 в суді свою вину за ч. 1 ст. 263 КК України визнавав повністю, давав детальні показання стосовно обставин зберігання вилученої у нього під час обшуку вогнепальної зброї, на проведення якого він давав добровільну згоду. За таких обставин за згодою усіх учасників судового розгляду дослідження доказів за цим епізодом обвинувачення судом визнано недоцільним.

Вирок суду щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Суд апеляційної інстанції перевірив усі доводи апеляції ОСОБА_4 , які аналогічні доводам його касаційної скарги, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими колегія суддів погоджується.

Зокрема, спростовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , апеляційний суд свої висновки щодо необґрунтованості його апеляційних вимог належним чином мотивував, проаналізував покладені судом у обґрунтування його винуватості докази, в тому числі і з точки зору дотримання вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та вмотивованою.
З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.
Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав і для відкриття касаційного провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3