Справа № 362/93/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/453/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 04.05.2016

УХВАЛА
іменем України
04 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0001669 за апеляційною скаргою прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 18.11.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, призначених за даним вироком суду, та частково відбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2015 року, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 13.09.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , звідки викрав її електродриль марки «1520 Э МЕ77» вартістю 450 грн., перфоратор марки «BOSCH PBH 160-R» вартістю 600 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Цього ж дня, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_7 направився до ПТ «Ломбарду-Парус», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 7, де здав електродриль марки «1520 Э МЕ77» за 150 грн. та перфоратор марки «BOSCH PBH 160-R» за 350 грн. та втратив гроші на власні потреби. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1050 грн.

Крім цього, 29.09.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до гаражного приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , звідки таємно викрав його бензопилу марки «EXPERT GS-4500» вартістю 735 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Далі,

Цього ж дня, ОСОБА_7 направився до ПТ «Ломбарду-Парус», розташованого за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 7, де здав бензопилу марки «EXPERT GS-4500» за 450 грн. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 735 гривень.

Крім того, 05.10.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 600 грн., електродриль вартістю 400 грн., болгарку (кутошліфувальну машинку) марки «Енергомаш» вартістю 500 грн., переноску довжиною 20 м вартістю 30 грн. та два шпателі, які для потерпілого не мають матеріального значення. Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1530 грн.

Крім того, 20.10.2015 року близько 19-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замків на вхідних дверях за допомогою металевого прута, який приніс з собою, проник до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_11 , звідки таємно викрав велосипед марки «COMANCHE» моделі «Pnerie comp 17 » біло-червоного кольору вартістю 4500 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 4500 грн.

Крім цього, 31.10.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_12 , звідки таємно викрав його гірський велосипед марки «Ардіс» моделі «Сантана» темного кольору вартістю 2600 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 2600 грн.

Крім цього, 01.11.2015 рок близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка на вхідних дверях за допомогою металевої фомки, яку мав при собі, проник до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_13 , звідки таємно викрав її велосипед марки «Либідь» синього кольору, вартістю 1200 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник. В результаті своїх злочинних дій завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 1200 грн.

Крім того, 02.11.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до підсобного приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , звідки таємно викрав її велосипед «Аіст» вартістю 600 грн., кутошліфувальну машинку (болгарку) «Крафт-MEN-AG 227» темно-синього кольору вартістю 700 грн., точило саморобне вартістю 200 грн., електропереноску довжиною 20 м вартістю 50 грн., шнековий глубільний кабель до насоса «Спрут» чорного кольору вартістю 20 грн., кабель для електропроводки білого кольору довжиною 20 м вартістю 100 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 1670 грн.

Крім цього, 03.11.2015 року близько 02-ї години ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник до дахового приміщення будинку АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , звідки відкрито викрав його металевий секатор вартістю 101 грн., металевий молоток вартістю 40 грн., три викрутки загальною вартістю 33 грн., рулетку на 3 м вартістю 18 грн., рожковий ключ на 24-27 вартістю 50 грн., набір сверл по дереву вартістю 59 грн. Після цього, ОСОБА_7 при спробі його затримання власниками домоволодіння під час вчинення злочину з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Вищевказані викрадені речі ОСОБА_7 зберігав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 301 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, виключивши із резолютивної частини посилання суду на застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання та вважати ОСОБА_7 засудженим: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України вважати остаточно засудженим шляхом часткового складання призначених покарань до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вважає апелянт вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2015 року повинен виконуватись самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах підтверджується: його показаннями, який свою вину визнав повністю, показаннями потерпілих, протоколами огляду місць подій, протоколом проведення слідчого експерименту та іншими документами.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України є правильною.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції враховував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими; дані про особу винного, який раніше судимий та посередньо характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують його покарання: щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди; відсутність обставин, що обтяжують покарання, та не знайшовши підстав для застосування до нього положень ст. 69 КК України, прийшов до висновку призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначив йому покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі і вважав, що його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановленні вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, до постановлення Васильківським міськрайонним судом Київської області вироку від 18листопада 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення воліта на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, він вчинив інші злочини, за які його засуджено до покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

В порушення вищевказаних вимог судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність (оскільки вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18листопада 2015 року повинен виконуватися самостійно) та призначено остаточне покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів за даним вироком суду та частково невідбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18листопада 2015 року, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання - зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області задовольнити.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду про застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим: за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.; за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України вважати остаточно засудженим шляхом часткого складання призначених покарань до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Головуючий
Судді