Справа № 635/6095/13-к
Провадження № 1-кп/635/17/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 187 ч. 2 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушень передбачених ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 187 ч. 2 КК України.
Відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом було обрано міру запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, строк застосування якої закінчується 20.06.2016 р.
У зв`язку із цим прокурор ОСОБА_7 заявила усне клопотання про продовження застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, бо, на ії думку, ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу не відпали і продовжують існувати.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просили суд про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Захисник-адвокат ОСОБА_4 пояснила свою позицію тим, що прокурор у своїй промові не вказала жодного ризику який би міг бути врахований судом при продовженні строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 на протязі всього судового слідства визнає свою вину по всім інкримінованим йому злочинам, а ОСОБА_6 визнає свою вину частково. Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вказали, що вони майже 9 місяців утримуються під вартою.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 , яка захищає обвинуваченого ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені завчасно 22.04.2016 р., з погодженням із їх графіком роботи. Захисник-адвокат ОСОБА_8 направила до суду телефонограму в якій зазначила, що у зв`язку «із ії зайнятістю у невідкладних слідчих діях, які відбуваються у слідчому управлінні, а потім у Київському районному суді м. Харкова вона не може з`явитися у судове засідання».
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 подала до канцелярії суду заяву про те, що вона не може присутньою у судовому засіданні у зв`язку із тим, що їй потрібно знаходитись на роботі.
Вислухавши сторони кримінального провадження, суд вважає, що прокурор ОСОБА_3 у порушення ст. 199 ч. 1, ч. 2, ст. 331 ч. 2 КК України не подала до суду письмового клопотання про продовження строків тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , а також не вказала в своїй усній промові будь-яких передбачених ст. 177 КПК України ризиків для застосування відносно вказаних обвинувачених міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на протязі майже 9 місяців, та, у порушення ст. 23 ч. 3 КК України, не забезпечила явку у судове засідання жодного із свідків обвинувачення.
Окрім цього, розгляд питання про продовження строків утримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 фактично зірвано адвокатом ОСОБА_8 , яка будучи своєчасно повідомленою про час та місце судового засідання, достовірно знаючи, що буде розглядатись питання щодо продовження строку тримання під вартою ії підзахисного неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , грубо порушуючи ст. 28 ч. 4 КПК України де сказано: «Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово», і порушила п. 7 ч. 3 Правил адвокатської етики, де вказано: «Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству та Правилам адвокатської етики», з метою унеможливлення розгляду судом питання про продовження строків тримання під вартою ії підзахисного ОСОБА_6 , в суд умисно не з`явилась.
Також внаслідок недобросовісного ставлення до обов`язків законного представника ОСОБА_9 , яка не з`явилась в судове засідання для розгляду питання про продовження тримання під вартою ії сина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , без ії участі неможливо розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Окрім цього, суд вважає, що у зв`язку із тим, що внаслідок безвідповідального ставлення прокурора ОСОБА_3 до виконання своїх службових обов`язків, вона у порушення ст. 23 ч. 3 КК України, на протязі декількох місяців не забезпечила явку жодного із свідків обвинувачення, у зв`язку із чим на даній стадії процесу відпали ризики для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вказаної міри запобіжного заходу, прокурором ОСОБА_3 не доведено що на даний час не відпали ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, об`єктивних даних, які б свідчили про їх намір ухилитися від суду або незаконно впливати на потерпілих і свідків не має.
Відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 2012 року у справі: «Зенцов і інші проти Російської Федерації»: «До визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим. Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне у клопотанні прокурора ОСОБА_3 відмовити та можливим клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 та обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задовольнити, запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, чим буде було досягнуто рівноваги між загальними інтересами суспільства та правами обвинувачених передбаченими ст. 5 ч. 1 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 2 Протоколу № 4 цієї Конвенції, а також вважає, що втручання в особисту свободу обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , з урахуванням застосування до них електронних засобів контролю буде пропорційно законній переслідуваній меті в демократичному суспільстві з метою забезпечення їх явки в суд та виконання обов`язків покладених на них судом.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 5 ч. 1, ст. 13 Загальної Декларації прав людини та ст. 2 Протоколу № 4 цієї Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 р. (ратифіковану законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.),ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 176-178, 181, 186 194-196, 201, 205, 206 КПК України, суд,-
У задоволенні усного клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 та про зміну запобіжного заходу вказаним обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити запобіжний захід у вигляді утримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його із-під варти негайно в залі суду та заборонивши обвинуваченому ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 :
- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;
-невідлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
-носити електронний засіб контролю;
- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.
Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити запобіжний захід у вигляді утримання під вартою на домашній арешт звільнивши його із-під варти негайно в залі суду та заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня, та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 :
- прибувати до Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою суду;
-невідлучатися від населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
-носити електронний засіб контролю;
- не залишати територію Харківського району Харківської області без дозволу суду.
Встановити строк дії ухвали 2 місяця з дня ії ухвалення, тобто до 16.08.2016 р.
Зобов`язати начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області забезпечити обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 електронними засобами контролю.
Контроль за виконанням обраного судом запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 доручити начальнику Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України.
Прокурорський нагляд за виконанням цієї ухвали суду доручити прокурору ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також направити начальнику Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України і начальнику Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України та начальнику Харківської установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1