Справа № 742/4562/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/403/2016
Категорія - ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001446 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого машиністом ТОВ „Прокура база „Союз, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України;

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій останній просить вирок суду щодо нього в частині призначеної йому міри покарання змінити і призначити йому покарання у виді штрафу, в межах санкції статті за якою його засуджено.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді арешту, строком на 3 місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Як встановив суд першої інстанції, 27 серпня 2015 року, близько 16 год., ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з ОСОБА_8 , котра мешкає в даному будинку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу. Під час спроби сусідів з будинку АДРЕСА_3 заспокоїти ОСОБА_6 , останній, діючи з прямим умислом та з мотивів явної неповаги до суспільства, показуючи свою зневагу до існуючих правил поведінки та моральності, з використанням малозначного приводу, заподіяв ОСОБА_9 , 1947 року народження легкі тілесні ушкодження у виді синця в правій скроневій ділянці голови та подряпину передньої поверхні грудної клітки справа. Продовжуючи діяти із особливою зухвалістю, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій виличній ділянці голови. Після чого також спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , 1951 року народження у виді синця по розгинальній поверхні правого передпліччя, синців 1 та 5 пальців лівої кисті, синців тильної поверхні проксимальних фаланг 2-4 пальців лівої кисті.

Продовжуючи свої тривалі хуліганські дії, діючи умисно, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_6 почав кидати в будинок, що знаходиться у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_11 цеглу та палиці, розбивши при цьому цеглиною скло у коридорі домоволодіння.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що вирок суду першої інстанції не вмотивований, вказує, що потерпілим тілесні ушкодження він наніс з метою самозахисту. Окрім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції йому призначена занадто сувора міра покарання, а тому просить вирок в частині призначеної міри покарання змінити і призначити йому покарання у виді штрафу.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 заявив про те, що відмовляється від послуг захисника і просить провадити розгляд справи без захисника. Така відмова від захисника не суперечить вимогам закону і приймається судом.

Заслухавши доповідача; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вказаних у ній підстав та який зазначив, що вину свою у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро кається та просив і просить пробачення у потерпілих; думку прокурора, яка вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просила подану апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення з мотивів її необґрунтованості; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленій йому підозрі визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та пояснив, що апеляційну скаргу він підтримує у повному обсязі. Зазначив, що 28 липня 22015 року в денний час, після сумісного розпиття спиртних напоїв разом із ОСОБА_12 , він відвів останнього додому, а дружина Бурдики, в свою чергу, почала на нього лаятись, в результаті чого виник словесний конфлікт та сварка, а в послідуючому потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 він умисно не бив, а лише оборонявся, а тому можливо останнім і були ним заподіяні тілесні ушкодження. Також зазначив, що після конфлікту він звернувся до міліції з відповідною заявою і з цього приводу у відділенні місцевої поліції провадиться розслідування.

Визнавши свою вину у скоєному повністю, обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок щодо нього в частині призначеної міри покарання змінити та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в межах санкції статті за якою він засуджений.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення в судовому засіданні суду першої інстанції не визнав, його вина підтверджується поясненнями потерпілих, показами свідків допитаних судом першої інстанції та іншими доказами, які дослідив суд у судовому засідання та дав їм належну правову оцінку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, окрім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим у засіданні апеляційного суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.296 КК України.

Таким чином, у відповідності до ст. 94 КПК України, місцевий суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і дав у вироку їх аналіз, такі докази підтвердили винуватість обвинуваченого. При цьому суд на виконання вимог закону мотивував у вироку прийняття одних і відхилення інших доказів та поклав в основу вироку лише належні та допустимі докази, досліджені в судовому засіданні.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про суворість призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, на думку колегії суддів, не дотримав вимог ст.ст.65-67 КК України. Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують й обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, апеляційна скарга обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не мотивував можливість його виправлення без ізоляції від суспільства відповідає матеріалам провадження, оскільки рішення про таку можливість та про застосування ст. 75 КК України судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано.

Зокрема, місцевим судом, не враховано привід виникнення конфлікту, особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, працездатний і працює, характеризується виключно позитивно, а тому за таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне подану апеляційну скаргу задовольнити та змінити вирок суду в частині призначеної міри покарання та призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання у виді штрафу, який передбачений санкцією статті за якою останній обвинувачується, оскільки таке покарання відповідає вимогам закону і буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального-процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеної міри покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.296 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 (п`ятьсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4