Єдиний унікальний номер 341/1340/16-к
Номер провадження 1-в/341/194/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації

Галицької виправної колонії № 128 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі на стадії виконання вироку Шевченківського районного суду Львівської області від 13 листопада 2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Львова, до ув`язнення проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу двірником ЛКП «Балатон 409», з середньою освітою, неодружену, українку, громадянку України, раніше судиму, 30 грудня 2010 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 104 звільнену від відбування покарання з встановленим іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України з призначеним покаранням з врахуванням ч. 1,4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, заяву засудженої про її умовно-дострокове звільнення, суд -

в с т а н о в и в:

Вироком Шевченківського районного суду Львівської області від 13 листопада 2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та такій призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вважати ОСОБА_5 засудженою за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом 18 грудня 2010 року) з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30 грудня 2010 року призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13 листопада 2013 року, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30 грудня 2010 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання 22 червня 2015 року, кінець строку відбування покарання 22 липня 2017 року.

На день розгляду справи засуджена відбула більше 1/2 частини призначеного строку покарання.

В обґрунтування клопотання засуджена покликається на те, що вона умов утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, характеризується позитивно, працевлаштована. Дані обставини вказують на те, що засуджена довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена клопотання підтримали. Додатково пояснила, що в разі звільнення з місць позбавлення волі має намір повернутись проживати у м. Львів, працевлаштуватись. До вчинення злочинів спонукало середовище в якому вона проживала, коло друзів.

Представник Галицької виправної колонії № 128 ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що питання представлення засудженої до умовно-дострокового звільнення розглядалось на засіданні повноважної комісії Галицької ВК № 128 18 липня 2016 року. З огляду на посередність характеристики засудженої, відсутності заохочень комісією прийнято рішення про відмову у представленні до засудженої до умовно-дострокового звільнення, оскільки така не довела своє виправлення.

Прокурор щодо задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що засуджена не довела своє виправлення.

Представник спостережної комісії Галицької РДА в Івано-Франківській області будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду подання в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення засудженої, відношення до клопотання, представника адміністрації Галицької виправної колонії № 128, прокурора, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 на час розгляду клопотання відбула більше половини призначеного покарання за злочин середньої тяжкості.

Згідно наданих відомостей, засуджена відбуває покарання у виді позбавлення волі з 22 червня 2015 року. Працевлаштована на виробництві установи, однак ініціативи в роботі не проявляє, не вбачає потреб у виконанні робіт з благоустрою території. Відтак, суд не може констатувати сумлінне ставлення засудженої до праці.

В Галицькій ВК № 128 засуджена характеризується посередньо, не завжди сумлінно виконує вимоги персоналу установи, заохочення не оголошувались, стягнення не накладались.

Окрім цього слід зазначити, що ОСОБА_5 будучи судимою 30 грудня 2010 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 104 звільнену від відбування покарання з встановленим іспитовим строком 1 рік протягом іспитового строку, який є по суті аналогічним щодо умов дотримання умовно-достроковому звільненню, вчинила нові злочини проти власності.

Враховуючи викладене, суд оцінюючи особу засудженої, її поведінку та ставлення такої до праці констатує, що засуджена ОСОБА_5 не довела свого виправлення і не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_5 , засудженої вироком Шевченківського районного суду Львівської області від 13 листопада 2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України з призначеним покаранням з врахуванням ч. 1,4 ст. 70, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, про її умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк покарання

- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів прокурором з дня її проголошення, а засудженою з дня отримання копії такої, шляхом подання апеляцій до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:ОСОБА_1