АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/363/16 Справа № 703/103/16-к Категорія: ч.ч. 1,2 ст. 204 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іване-Золоте Заліщинського району Тернопільської області, українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнений від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 204 КК України із закриттям кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що, працюючи директором приватного підприємства «Крео-Енергія» і будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов`язками, в період з серпня 2014 року по березень 2015 року на території виробничого комплексу по вул. Промисловій, 12 в м. Сміла, разом із найманими працівниками, які не були обізнані про його злочинні наміри, з метою виготовлення підакцизних товарів «газойлів» та «середніх дистилятів», в порушення п. п. 212.1, 212.1.1 ст. 212 Податкового кодексу України, Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», не маючи відповідної технічної документації, незаконно змонтував обладнання по переробці газового конденсату у вигляді 17 ємкостей, об`ємом від 2,5 м3 до 50 м3, з`єднаних між собою трубопроводами та насосним обладнанням, яке призначене для переробки і зберігання вуглеводневої сировини.

В подальшому ОСОБА_7 16.03.2015 року уклав договір з приватним підприємством «Трейднафтохім» по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини, згідно якого в квітні-травні 2015 року вказане підприємство поставило ПП «Крео-Енергія» 135142 л нафти, з якої, використовуючи обладнання, що забезпечує масове виробництво, виготовив підакцизні товари у виді 20030 л «бензино-лігроїнової фракції», 61608 л «лігроїно-газойлевої фракції» та 39889л мазуту.

Він же, діючи умисно, вказані підакцизні товари з метою збуту зберігав у 2 ємкостях, об`ємом по 50 м3 кожна на території виробничого комплексу по вул. Промисловій, 12 в м. Сміла, і які, відповідно актів приймання-передачі готової продукції, в травні-червні 2015 року, збув приватному підприємству «Трейднафтохім», загальною кількістю 81638 л.

По закінченню досудового розслідування обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 було направлено до суду 11.01.2016 року.

В судовому засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за зміною обстановки, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю і пояснив, що дійсно з серпня 2014 року по вересень 2015 року, використовуючи виробничий комплекс по вул. Промисловій в м. Сміла, без відома Кушнірука, організувавши переробку давальницької сировини на підакцизні товари, таким чином виготовивши 20030 л «бензино-лігроїнової фракції», 61608 л «лігроїно-газойлевої фракції» та 39889л мазуту, які зберігав на цьому підприємстві, а потім частину їх, відвантаживши, збув замовнику - приватному підприємству «Трейднафтохім», а частину вилучили працівники правоохоронних органів, у вчиненому щиро розкаявся, шкоди державі не спричинив, звільнився з посади директора ПП «Крео-нергія», яку під час вчинення злочину займав за сумісництвом настоятеля Св`ято-Миколаївської парафії, у зв`язку з чим перестав бути суспільно небезпечним.

Задовольняючи зазначене клопотання захисника і постановляючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 204 та ч. 1 ст. 204 КК України, суд в оскарженій прокурором ухвалі посилався на ті ж обставини, а саме, що ОСОБА_7 перестав бути суспільно-небезпечним, оскільки він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, рішенням №4 засновника приватного підприємства «Крео-Енергія» ОСОБА_9 звільнений з посади директора підприємства, характеризується виключно позитивно, його поведінка бездоганна і свідчить про те, що вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину є маловірогідним.

При цьому в ухвалі суду є посилання на те, що суд враховує також і ту обставину, що дії ОСОБА_10 кваліфіковані не за ч.1 ст. 204 КК України, як виготовлення підакцизних нафтопродуктів, а за ч.2 ст. 204 КК України, оскільки він виготовив такі нафтопродукти з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво, тобто вчинив кваліфіковане виготовлення підакцизних товарів.

Також за цим рішенням суду частково задоволено клопотання сторони захисту про скасування арешту на вилучене слідством майно та повернення цього майна власнику: знято арешт на майно, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2015 року, а саме: обладнання по переробці газового конденсату, яке складається з 17 резервуарів різного об`єму від 2,5 м3 до 50 м3 , в чотирьох з яких були рідини: 7 м3 темно-коричневої рідини, 5 м3 світло-жовтої рідини, 12 м3 темної густої речовини, 10 м3 темної речовини, електрообладнання (11 електродвигунів), які поєднані між собою трубопроводами та лабораторне обладнання, а саме: нафтохімприбор АРМС-ІМп - 1шт.; колбонагрівач LМ225 - 1шт.; колби скляні ємністю 100 мл. - 13шт.; колби скляні ємністю 200 мл. -2шт.; колби скляні ємністю 150 мл. - 2шт.; колби скляні ємністю 125 мл. - 2шт.; конусоподібні скляні колби - 2шт.; колба скляна ємністю 250 мл.; колба скляна ємністю 0,5 л; колба скляна ємністю 0,7 л; ареометр 650 - 680; ареометр 740 - 770; ареометр 650 - 710; ареометр 710 - 770; ареометр 950 - 1; ареометр 670 - 750; ареометр 770 - 830; ареометр 830 - 890; ареометр 890 - 950; ареометр 650 - 710; ареометр 830 - 890; ареометр 890 - 950; ареометр 650 - 710; ареометр 950 - 1; ареометр 950 - 1; ареометр 890 950 , системний блок персонального комп`ютера -1шт і відеорегістратор «Partizan ADF-14s, які повернуто власнику ОСОБА_7 .

Рідини з характерним запахом бензину (а.с.201-202, т.1) вирішено конфіскувати.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в судовому розгляді провадження, просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України не враховано наявність в його діях реальної сукупності злочинів, яка в свою чергу виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на цій підставі. Крім того, прокурор зазначив, що враховуючи неправомірність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, відповідно є безпідставним і зняття арешту з майна та повернення його власнику.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові ПВСУ № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним Кодексом. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги закону та роз`яснень ПВСУ при вирішенні даного провадження судом першої інстанції дотримані неналежно.

Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що суд неналежно дослідив та залишив поза увагою питання щодо доведеності діяння, яке постановлено ОСОБА_7 за провину, неналежно з`ясував питання про його кваліфікацію, що має істотне значення для з`ясування наявності передбачених ст. 48 КК України умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В ухвалі суд зазначив, що враховує також і ту обставину, що дії ОСОБА_10 кваліфіковані не за ч.1 ст. 204 КК України, як виготовлення підакцизних нафтопродуктів, а за ч.2 ст. 204 КК України, оскільки він виготовив такі нафтопродукти з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво, тобто вчинив кваліфіковане виготовлення підакцизних товарів. Проте, зазначене суперечить суті пред`явленого обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті, та кваліфікації інкримінованих ОСОБА_7 діянь і не узгоджується з іншими висновками суду, а також положенням ч. 1 ст. 48 КК України, відповідно яких, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною, оскільки суд неналежно з`ясував зокрема питання щодо наявності чи відсутності в діях обвинуваченого повторності та інше, на що і посилається у апеляційній скарзі прокурор.

Разом з тим, з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 слідує, що він вчинив різні злочини, зокрема, незаконне виготовлення підакцизних товарів з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, який кваліфікований за ч. 2 ст. 204 КК України, зберігання вказаних товарів з метою збуту, та подальший збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, які кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, що у відповідності до ч. 1 ст. 33 КК України є сукупністю злочинів.

Крім того, суд першої інстанції вбачає зміною обстановки те, що підозрюваний на час вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності вже не перебуває у трудових відносинах з підприємством звільнився з посади директора ПП «Крео-Енергія», займаючи яку вчинив злочин та яку займав за сумісництвом з посадою настоятеля Св`ято-Миколаївської парафії і що зараз працює тільки на посаді настоятеля Св`ято-Миколаївської парафії, у зв`язку з чим перестав бути суспільно небезпечним.

Проте, суд не навів переконливих мотивів того, що сам факт розриву трудових відносин з підприємством зменшує суспільну небезпечність обвинуваченого вчинених злочинів проти господарської діяльності (ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України), до ознак яких не відноситься зловживання службовим становищем тощо..

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції передчасно та необґрунтовано ухвалив рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, з наведених підстав вважає ухвалу суду такою, що підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції..

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2016 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 204 КК України і закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :