АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року в кримінальному провадженні №0004281, внесеному 29.03.2016 р. до ЄРДР, задоволено клопотання старшого слідчого УП у Дніпровському районі ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у межах шістдесяти діб, а саме до 26 травня 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Феодосії, АР Крим, маючого неповну вищу освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,
якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, характер кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що за матеріалами справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також захисник посилається на практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання особи під вартою або її звільнення, діє презумпція на користь звільнення і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого, підозрюваного на свободі.

Крім цього, автор апеляції звертає увагу на те, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , як того передбачає ст. 178 КПК України, що за результатами розгляду вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, крім того 10 травня 2016 р. від її імені на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій вона просить судове провадження за підозрою ОСОБА_6 розглянути без її участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004281 від 29.03.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29.03.2016 р. ОСОБА_6 у кримінальному провадженні під №0004281 від 29.03.2016 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

30.03.2016 року старший слідчий УП у Дніпровському районі ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам.

30.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у межах шістдесяти діб, а саме до 26 травня 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, з урахуванням при цьому практики Європейського суду з прав людини є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим та доведені прокурором та підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, суд в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, який спричинив загибель потерпілого, а тому обґрунтовано на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні. Не зменшують встановлені у даному кримінальному провадженні ризики і дані про особу підозрюваного.
Колегія суддів вважає, що враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеними слідчим, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що за матеріалами справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , як того передбачає ст. 178 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі захисника про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого УП у Дніпровському районі ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосованозапобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у межах шістдесяти діб, а саме до 26 травня 2016 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 к у р е н к о