Справа № 377/413/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1475/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 28.11.2016

УХВАЛА
іменем України
28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000166 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Славутицького міського суду Київської області від 28 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 15 червня 2016 року близько 02-ї години ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись поряд з приміщенням для вирощування плодово-овочевих культур, розташованого на території загальноосвітньої школи № 1 м. Славутич за адресою: Київська область, м. Славутич, проспект Дружби Народів, буд. № 19, маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, вступили у попередню змову та вирішили проникнути до вказаного приміщення, щоб в подальшому викрасти з нього цінне майно. Реалізуючи свій намір, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , користуючись тим, що їх ніхто не бачить, відкрили вікно даху приміщення для вирощування плодово-овочевих культур, розташованого на території загальноосвітньої школи № 1 міста Славутич, і проникнувши всередину почали шукати майно, яке можна викрасти. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побачили шуруповерт «Интерскол ДА-18 ЭР» вартістю 1952 грн., кутову шліфувальну машинку «Makita GA 5030» вартістю 1247 грн., електричний клейовий пістолет «BOSCHPKP 18 Е» вартістю 1800 грн., електричну ударну дриль «SKIL 6280 550 WATT» вартістю 691грн., будівельний стиплер «TUVGS З WAY» вартістю 113 грн., електронний TDS-метр «266 CLAMP METER data hold» вартістю 263 грн., електричний промисловий фен «BOSCHPHG 600-3» вартістю 1236 грн., домашню метеостанцію «UPMTermostationMT3» вартістю 525 грн., христову викрутку «Sicali 41 Sciew Driver» вартістю 50 грн. та спеціальну лампу «ДРИЗ 150 II 08» вартістю 254 грн. та викрали вказане майно, завдавши потерпілім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 8131грн. Викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ст. 76 КК України. Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є суворим.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_10 просить вирок суду залишити без змін або призначити більш суворе покарання обвинуваченому ОСОБА_8 . Вважає покарання, призначене ОСОБА_8 , м`яким.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_12 зазначив, що висновки захисника ОСОБА_7 , зазначені в апеляційній скарзі, не відповідають обставинам справи, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини даного провадження та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , яка підтверджується в інкримінованому йому злочину: показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події, відеозаписом камер спостереження, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом огляду предметів та іншими доказами.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його молодий вік, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; думку потерпілих, які не наполягали на застосуванні до обвинуваченого суворої міри покарання, та прийшов до висновку, що ОСОБА_8 необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, врахувавши тяжкість вчиненого ним злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його молодий вік, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, та враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійшов правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання та звільнив його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Тому вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а призначене покарання ОСОБА_8 - справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та таким, що відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 75 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого покарання ніж передбачено законом, колегія суддів не вбачає.

Отже доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не врахував його особу та обставини, що пом`якшують покарання, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах даного провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Славутицького міського суду Київської області від 28 вересня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - без змін.

Головуючий
Судді: