Справа № 152/2197/14-к
У Х В А Л А

09 грудня 2014 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

слідчого СВ

Шаргородського

РВ УМВС України

у Вінницькій області ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

09.12.2014 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000493 від 06.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 06.12.2014 року приблизно о 13 годині, перебуваючи у АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, проник в житловий будинок ОСОБА_7 , та з метою заволодіння коштами останньої, вчинив розбійний напад на ОСОБА_7 , а саме, схопив руками за голову, натягнув хустку на обличчя потерпілої, кинув на підлогу. Після цього ОСОБА_4 , з метою приховування злочину, взяв куртку потерпілої та накинув на голову останній, обмотав навколо голови, душив потерпілу, при цьому погрожував вбивством та наказав відати йому всі гроші. ОСОБА_7 , сприймаючи погрозу вбивством як реальну, що було підтверджено нанесенням їй тілесних ушкоджень, не чинила опору, та вказала ОСОБА_4 місце, де знаходилися грошові кошти. Взявши грошові кошти на ліжку, на яке вказала ОСОБА_7 , що ОСОБА_4 знову застосував до потерпілої насильство, душачи останню, наказав віддати всі гроші. Після цього ОСОБА_7 вказала на інше місце знаходження грошей, якими ОСОБА_4 також заволодів та залишив місце скоєння кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1537 гривень.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , кваліфікується за ч.3 ст.187 КК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, ніде не працює та в Україні не має постійного місця проживання, роботи, бродяжить, може продовжити займатися злочинною діяльністю, що він підтвердив своїми діями, спрямованими на отримання грошей шляхом скоєння злочину, застосовуючи при цьому фізичне насильство, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім вказаного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину з обтяжуючими обставинами, а саме: щодо особи похилого віку, та будучи у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу.

Також, при обранні запобіжного заходу просить вирішити питання про застосування застави у розмірі 250 мінімальних заробітних плат.

При розгляді клопотання слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 його підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_8 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Тому ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші злочини, чим перешкоджати кримінальному провадженню. У зв`язку із цим вважає, що є ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому є підстави для застосування саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним вище ризикам. Просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вирішити питання про застосування застави в порядку, передбаченому КПК України, зокрема, в розмірі 250 мінімальних заробітних плат.

Підозрюваний ОСОБА_4 при розгляді клопотання пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке зазначено у повідомленій йому підозрі від 07.12.2014 року, проте, він не застосовував до потерпілої фізичного насильства та погроз, не заподіював тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у потерпілої утворилися, коли він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, не втримався на ногах і впав разом із потерпілою на землю. Заперечує щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить обрати такий запобіжний захід, при якому він міг би жити в Шаргородському РВ УМВС і виконувати все, що потрібно у вказаному кримінальному провадженні.

В судових дебатах підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання слідчого покладається на вирішення слідчого судді.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , думки прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 06.12.2014 року до ЄРДР внесено повідомлення про те, що 06.12.2014 року приблизно о 13 годині в АДРЕСА_1 , невідома особа чоловічої статі, шляхом зриву вхідних дверей, які були зачинені на защіпку, проникла всередину будинку ОСОБА_7 , де із застосуванням насильства стосовно ОСОБА_7 , 1937 року народження, заволоділа грошовими коштами в сумі 1537 грн., після чого зникла з місця події, правова кваліфікація злочину ч.3 ст.187 КК України, особа, яка повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 (а.п.3).

07.12.2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_4 (а.п.10).

ОСОБА_4 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.11-13).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків, протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 07.12.2014 року, рапортами о/у СКР Шаргородського РВ УМВС (а.п.4, 5-7, 14, 15-18, 8-9, 19-22).

07.12.2014 о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України (а.п.8-9).

При судовому розгляді означеного клопотання ОСОБА_4 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі визнає частково, не застосовував фізичного насильства та погроз щодо потерпілої ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; його вік та стан здоров`я; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, проживання, сім`ї, міцних соціальних зв`язків, наявність судимості за подібні кримінальні правопорушення Малиновським районним судом м. Одеси 30.06.2007 року (а.п.36).

Оскільки встановлені слідчим суддею обставини свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування; про наявність ризиків вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення, відсутності у нього постійного місця роботи, постійного місця проживання на території України, не заперечує факту бродяжництва, то слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення або незаконно впливати на потерпілу чи свідків.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання. При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).

Проте, з огляду на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення застави ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за №0000493, виходячи з вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та з урахуванням особи останнього, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, не має на території України постійного місця проживання та роботи, родини, клопотання слідчого ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишкани Неспоренського району Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, не працюючого, немаючого постійного місця проживання та реєстрації місця проживання на території України, раніше судимого 30.06.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і два місяці, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 04 години 00 хвилин 04 лютого 2015 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з моменту його затримання з 04 години 00 хвилини 07.12.2014 року.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000493 не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1