Справа №705/4932/16-к
1-кс/705/889/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
слідчого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Уманського
РВП УВП ГУНП
в Черкаській області ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання слідчого СВ Уманського РВП УВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 , що погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -
В клопотанні вказано, що 24.07.2016 року, близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 , 1982 року народження, виявив, що в с. Доброводи Уманського району Черкаської області, біля поля № 1, невстановлена особа комбайном «Массей-Фергусон 38РС», червоного кольору, на земельних ділянках, що належить його сім`ї, намагалась змолотити поле із пшеницею, яка належить ОСОБА_5 , однак через те, що був помічений власником земельної ділянки, не довів свого злочинного наміру до кінця. 24.07.2016 року при проведенні працівниками поліції огляду місця події, встановлено, що вказаний комбайн «Массей-Фергусон 38», н/з НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .
Слідчий СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, вказував на наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши пояснення слідчого СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області, врахувавши позицію прокурора, перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Відповідно до ст. 237 КПК України , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
В статті 167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного (підозра в розумінні КПК згідно поданого клопотання не оголошена) можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Статтею 168 КПК України передбачений порядок тимчасового вилучення майна. Тобто, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із до ставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. В порушення вимог даної статті до клопотання слідчим не було додано відповідних протоколів, які засвідчували факт тимчасового вилучення та передачі майна ОСОБА_6 , взявши до уваги, що він не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні.
Згідно ст. 169 КПК , тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 ч. 6 ст. 173 КПК.
Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчий повинен був виконати вимоги передбачені ст. 171 КПК України, а саме: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Дане клопотання не містить будь-яких підтверджень, що в даному кримінальному провадження оголошено підозру і кому саме, тобто в розумінні ст. 42 КПК України, особа, яку підозрюють у вчиненні вказаного кримінального правопорушення відсутня.
Слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, підлягає поверненню, для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 26, 167,168,169, 170,171,172,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1