печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4934/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Люксвен» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
04.02.2016 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Люксвен» звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 у справі № 757/47620/15 к за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення 15.12.2015 обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0001 та Київська область, Васильківський район, смт. Дослідницьке, земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0001, які на праві власності належать Спільному українсько-йорданському підприємству у формі ТОВ «Катрін» (), та де фактично здійснює свою діяльність ТОВ «Люксвен» (), в тому числі на 76007 грн. Проте, за твердженням адвоката, вказані грошові кошти належать керуючому АЗС ОСОБА_5 , є предметом позики та не мають жодного відношення до господарської діяльності АЗС чи ТОВ «Люксвен», а відтак і не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що свідчить про безпідставність накладення арешту на грошові кошти та обумовлює необхідність його скасування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводити та вимоги клопотання.

Зацікавлена особа слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на те, що вказані кошти є такими, що здобуті незаконним шляхом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали за клопотаням, матеріали провадження №757/47620/15-к, в межах якого накладено арешт, дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 у справі № 757/47620/15 к за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення 15.12.2015 обшуків за адресами: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0001 та Київська область, Васильківський район, смт. Дослідницьке, земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0001, які на праві власності належать Спільному українсько-йорданському підприємству у формі ТОВ «Катрін» (), та де фактично здійснює свою діяльність ТОВ «Люксвен» (), в тому числі на 76007 грн.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015, законність та обґрунтованість якої встановлена судом апеляційної інстанції, вбачається, що при арешті тимчасово вилученого майна, в тому числі грошових коштів в сумі 76007 грн., слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 16.12.2015, та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на згадані грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини на які посилається захисник в обґрунтування клопотання підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Люксвен» про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1