Справа № 206/5034/16-к
Провадження № 1-кп/206/245/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 000983 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, з загальною середньою освітою, раніше судимого:
-27.10.1997 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст.ст. 44, 42 КК України до 3 років позбавлення волі с конфіскацією 1/2 майна, з відстрочкою виконання вироку в силу ст. 46-1 КК України; за постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.02.1998 року відстрочка скасована, направлений до відбуття покарання у місця позбавлення волі;
-06.04.1998 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
-14.05.2003 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 188 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений 04.12.2004 року по відбуттю строку покарання;
-21.03.2006 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений 03.08.2007 року умовно-достроково на 5 місяців 2 дні;
-06.04.2009 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 28.10.2011 року звільнений згідно Закону України «Про амністію»;
-29.12.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5 , обвинувачений - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний та корисливі злочини.

17.08.2016 року у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , попав під дощ та вирішив знайти укриття від негоди. Перебуваючи близько о 23 годині 17.08.2016 року поряд з огорожею домоволодіння АДРЕСА_3 , помітив пошкоджену пожежею будівлю та поруч з нею не пошкоджене приміщення літньої кухні з незачиненими вхідними дверима, після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вище вказаного приміщення літньої кухні з особистих мотивів.

У цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через вхідну хвіртку огорожі зайшов на територію домоволодіння за вище вказаною адресою, та через незаперті вхідні двері оглянув приміщення літньої кухні. Впевнившись, що приміщення пристосовано для відповідного проживання, має меблі, спальні місця та різноманітні предмети побуту, зайшов до нього та, скориставшись тимчасовою відсутністю власника житлового приміщення та не отримавши відповідної його згоди, залишився там до ранку 18.08.2016 року, тим самим здійснивши незаконне проникнення до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 , всупереч волі останнього.

Ранком 18.08.2016 року ОСОБА_6 , незаконно перебуваючи у приміщені літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , побачив там різноманітні предмети побуту, та в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, викрав з приміщення літньої кухні персональний комп`ютер 2006 року випуску, який складається з:

а) монітора LG FLATRON ez T710PH (моделі Т17НD-0), вартістю 150 грн.;

b) клавіатури LOGITECH DELUXE 250 Keyboard, вартістю 150 грн.;

c) миші SIGMA m213, вартістю 65 грн.;

d) модема FOXTAGE EPON ONU (моделі 1001w) 2016 р.в., вартістю 500 грн.;

e) системного блока BRAVO, який складають: жорсткий диск Western Digital WD800AAJS (модель WD800AAJS-00P8A0), материнська плата ASUS ITX-220, блок живлення POWER SUPPLY P4-430W, планка оперативної пам`яті Samsung M37182863QZS-CF7 0807, планка оперативної пам`яті Samsung M37182863RZS-CF7 0837, процесор INTEL NH 82801GB (L 927 NE 98; SL 8 FX; MC(01)), вартістю 1100 грн.;

- музичний центр BRAVIS CD90-MP3, в неробочому стані, матеріальної цінності не представляючий, що та належать потерпілому ОСОБА_7 .

З викраденим майном ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисними злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2077 від 31.08.2016 року, спричинено майнову шкоду на загальну суму 1965 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.08.2016 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 зберігаються два газових балона, вирішив проникнути у житло та викрасти зазначені предмети.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, близько о 19 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, через хвіртку огорожі зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та через незаперті вхідні двері, проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав 2 газових балони об`ємом по 50 літрів ДСТУ 15860-84.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 потерпілому

ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2077 від 31.08.2016 року, спричив майновий збиток на загальну суму 700 грн.

Після чого ОСОБА_6 , маючи в фактичному розпорядженні два газові балони, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, перекинув викрадені газові балони через огорожу домоволодіння АДРЕСА_3 . Вийшов на вище зазначену вулицю, намагався з викраденими газовими балонами зникнути з місця скоєння злочину, але свої умисні злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий з викраденим майном цього ж дня приблизно о 19 годині 10 хвилин потерпілим ОСОБА_7 на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у скоєних злочинах розкаявся, підтвердив фактичні обставини, викладені в установчій частині вироку, та суду пояснив наступне.
17 серпня 2016 року біля 23 години переліз через паркан у домоволодіння по АДРЕСА_3 та переночував у приміщенні літньої кухні, а, прокинувшись вранці, викрав звідти персональний комп`ютер та музичний центр. 19 серпня 2016 року повернувся до вищезазначеного приміщення та намагався викрасти два газових балони, однак був зупинений потерпілим, який викликав працівників поліції.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим, що не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в який просив проводити судові засідання без його участі.
Згідно ст. 325 КПК України, якщо за викликом суду не прибув потерпілий, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд може вирішити питання про судовий розгляд без його присутності при можливості з`ясування всіх обставин справи.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів):
- передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян;
- передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
- передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинене повторно.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 98, 100), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.п. 102).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчинених правопорушеннях.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на іспитовому строці, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 неможливе застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покрання більш суворим, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2015 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експертної установи ФОП ОСОБА_8 витрати за проведення судової експертизи № 2077 від 31.08.2016 року в розмірі 225 грн.
Речові докази: 2 газових балони, персональний компьютер, компьютерна миша, клавіатура та модем, передані на зберігання ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1