Справа № 336/1333/16-к,
пр. 1-кп/336/201/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003484 від 15.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижневартовськ Ханти-Мансійського краю Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, росіянина, не працюючого, не одруженого, який має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.11.2009 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік. Вирок набув законної сили 26.11.2009 року;

- 07.06.2010 р. Шевченківським районним судом м. Запорожжя за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю з вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2009 р., остаточно визначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік. 30.08.2010 р. вирок переглянутий апеляційним судом Запорізької області, вирок від 07.06.2010 р. змінений на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків від 10.11.2009 р. та 07.06.2010 р. Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та штраф 850 гривень, штраф підлягає самостійному виконанню. ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі 24.07.2013 р. з невідбутим строком покарання 2 місяці 17 днів;

- 12.01.2015 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до арешту на строк 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднати за вироком апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 р. (ст.190 ч.2 України), і призначити остаточне покарання у вигляді 6 місяців арешту та штрафу в розмірі 850 гривень (штраф виконувати самостійно). Звільнений з місць позбавлення волі 10.07.2015 р. по відбуттю строку покарання, штраф сплачений ОСОБА_5 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

та угоду про примирення, укладену 29.03.2016 року між потерпілим та підозрюваним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв кримінальне правопорушення, при наступних обставинах.

Так, 15.08.2015 р., приблизно 05-00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку №3 по вул. Бочарова в м. Запоріжжі, після спільного вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_4 , за допомогою м`язової сили рук, розбив скло водійської двері автомобіля "Міцубісі Паджеро", д/н НОМЕР_1 , який належить останньому, звідкіля таємно викрав майно ОСОБА_4 , а саме:

- сабвуфер мари «nakamichi sp-w30s», вартість якого згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №154 від 16.02.2016 р. складає 2116 гривень 11 копійок;

- підсилювач марки «boschmann XR-1000», потужністю 1000 W, вартість якого згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №154 від 16.02.2016 р. складає 3158 гривень 32 копійки.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з викраденим майном направився на ринок «Анголенко» в м. Запоріжжі, де збув його ОСОБА_6 , чим заподіяв матеріальний збиток ОСОБА_4 на загальну суму 5274 гривні 43 копійки, яка підтверджується висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №154 від 16.02.2016 р.

Дії, які вчинив обвинувачений ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду разом із угодою про примирення від 29.03.2016 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої сторони визнають, що обставини події досудовим розслідуванням встановлено правильно, обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій.

Крім того, за змістом угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, примирилися, претензій матеріального та іншого характеру до ОСОБА_5 немає, сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, які зрозумілі сторонам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення, підтвердив добровільність своєї позиції та розуміння наслідків укладення угоди, характер обвинувачення, пояснив, що не заперечує проти покарання, визначеного в угоді, укладеній між сторонами.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив добровільність своєї позиції та просив затвердити угоду про примирення від 29.03.2016 року.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення, вважає за можливе затвердити її.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий матеріальних претензій та претензій морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Необхідно стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні, у розмірі 184,14 грн. в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Строк відбуття покарання засудженому необхідно відраховувати з моменту фактичного затримання особи.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 369-371, 373, 374, 468-469, 471, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 29.03.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні, у розмірі 184,14 грн. в дохід держави.

Строк відбуття покарання засудженому відраховувати з моменту фактичного затримання особи 13.01.2016 року.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення: обвинуваченим - з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення надіслати обвинуваченому, вручити прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1