Справа №480/176/16-к 14.07.2016

У Х В А Л А
14 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5
на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року про залишення без задоволення його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, а також скасувати вирок апеляційного суду Миколаївської області від 27 листопада 2008 року відносно нього, та ухвалити новий вирок, яким змінити правову кваліфікації його дій з ст. 115 КК України на ст. 118 КК України і призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Великоновоселковського районного суду Донецької області від 29.11.2004 року, за вироком апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 року та за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.04.2016 року.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 року відносно нього за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_5 зараховано знаходження у СІЗО УДПтС України в Миколаївській області з 4 лютого 2016 року по 26 квітня 2016 року включно із розрахунку, що одному дню знаходження у СІЗО відповідає два дні позбавлення волі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_5 вказує, що висновки суду про відсутність нововиявлених обставин є невірними.
Зазначив, що під час судового розгляду не дотримана процедура судового розгляду. На думку апелянта, судом не досліджені вказані ним у заяві обставини, які, на його думку, є нововиявленими. Зокрема, на думку апелянта, такими обставинами є дані щодо складання слідчими недостовірних протоколів його допиту, щодо не реагування прокуратурою на подані ним скарги щодо допущених слідством порушень, щодо незаконного складу суду, який розглядав кримінальну справу, щодо невстановлення судом доказів на підтвердження наявності у нього умислу на вбивство, щодо невиконання свідком ОСОБА_8 службових обов`язків, що потягло смерть потерпілого, щодо не розгляду його клопотань під час судового розгляду про відвід, щодо наявності у нього психічної хвороби при проведенні досудового розслідування та при розгляді справи в суді.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 року ОСОБА_5 засуджений за п. 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 393 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 17 років.
Приймаючи рішення про залишення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими, оскільки жодна з них не передбачені п.1-5 ч.2 ст. 459 КПК України.
Суд першої інстанції зазначив, що неправдивість протоколу допиту, зловживання суддею під час судового слідства, недостовірність судової психолого-психіатричної експертизи, не встановлення під час досудового та судового слідства психологічного та психіатричного стану його здоров`я, на що посилається в заяві ОСОБА_5 , не підтверджується матеріалами слідства або вироком, що набрав законної сили, і що вказані в заяві обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не доводять неправильність вироку суду, про перегляд якого просить засуджений, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження за заявою засудженого, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Закон містить вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються зловживання слідчого, судді під час кримінального провадження, а відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як видно зі змісту заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_5 вважає, що такими обставинами є:

- та обставина, що слідчий ОСОБА_9 змусив його підписати протокол допиту, чим вніс недостовірні відомості до нього, а також таким ж чином змусив його надавати недостовірні пояснення під час проведення відтворення обстановки і обставин подій;

- зловживання судді під час попереднього розгляду кримінальної справи, а саме: відмова судді у розгляді його клопотання про порушення, допущені органом досудового слідства; не з`ясування обставин, які підлягали з`ясуванню при попередньому розгляді; безпідставна відмова в задоволенні клопотання про відвід секретарю та про недовіру захиснику.

- ті обставини, що у вироку неправильно викладені показання свідків, невірно вказані обставини справи, а висновки суду про вчинення ним умисного вбивства та про наявність попередньої змови при втечі з місць позбавлення волі є невірними;

- судове слідство відбувалося в незаконному складі;

- недостовірність проведеної у справі судово-психіатричної експертизи, під час досудового та судового слідства не було достовірно встановлено його психологічний та психічний стан здоров`я.

Отже, як слідує зі змісту заяви засудженого, фактично він висловлює незгоду з вироком апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 року, яким він засуджений за п. 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 393 КК України, та просить здійснити нове дослідження тих доказів, які вже досліджені та яким надана відповідна оцінка судом.
Проте, зазначений вирок переглянутий в касаційному порядку за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 , і ухвалою Верховного Суду України від 26 лютого 2009 року залишений без змін.

Як слідує з мотивувальної частини вироку апеляційного суду та ухвали Верховного Суду України, під час розгляду кримінальної справи судом надана оцінка доводам ОСОБА_5 стосовно застосування незаконних методів слідства, надана оцінка показанням допитаних у справі свідків, а також вирок містить обґрунтування щодо кваліфікації його дій.

Тобто, доводи, які висловлені в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, були предметом судового розгляду, їм надана відповідна оцінка, і ці обставини не входять до переліку нововиявлених обставин, передбачених ч.2 ст. 459 КПК України.

Зі змісту заяви засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він не наводить таких обставин, які є новими, раніше невідомими слідчим органам та суду, та таких, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Є безпідставними доводи засудженого про не з`ясування його психічного стану здоров`я, оскільки по справі проведена комплексна судово-психолого-психіатрична експертиза від 27.06.2008 року, на висновки якої посилався суд при постановленні вироку.
Засуджений ОСОБА_5 не надав суду доказів, які б підтверджували ту обставину, що слідчий із застосуванням психологічного тиску змусив його підписати протокол допиту та надавати недостовірні показання.

Також є голослівними посилання засудженого ОСОБА_5 на зловживання судді під час розгляду кримінальної справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що викладені у заяві засудженого ОСОБА_5 обставини не можуть бути визнані нововиявленими, згідно ст. 459 КПК України, оскільки жодна з них не передбачені п. п. 1-5 ч. 2 ст. 459 КПК України, а заявник повторно посилається на ті ж самі обставини, які вже перевірялися.

Порушень порядку розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про що заявляє апелянт, не встановлено, оскільки судом першої інстанції дотримані вимоги ст. 466 КПК України щодо порядку здійснення перегляду його заяви.

Що стосується вимог апелянта, висловлених в апеляційній скарзі, про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення за вироками Великоновоселковського районного суду Донецької області від 29.11.2004 року та апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 року, то вони не підлягають задоволенню, оскільки питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України). Крім того, зазначене клопотання не було предметом розгляду суду першої інстанції.

З огляду на наведене, апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3