Справа № 185/2994/16-к
Провадження № 1-кс/185/478/16
У Х В А Л А
21 квітня 2016 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», на постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 06 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002171 внесеного в ЄРДР 24 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданої скарги зазначається, що слідчий безпідставно при прийнятті рішення вказує на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, але не зазначає, якого елементу складу злочину немає. Крім того, залишено без уваги клопотання про надання інформації про проведені слідчі дії. Також є безпідставним посилання в мотивувальній частині постанови на виконавчі провадження та неврахування наявності боргів перед іншими кредиторами, а також наявність дебіторської заборгованості у правовідносинах з ТОВ «Бейс ВВМ».

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема, в п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зі змісту скарги слідує, що копію постанови отримано заявником 24 березня 2016 року. Таким чином, строки оскарження постанови не є пропущеними.
Розглядаючи вказану скаргу, слідчий суддя оцінює постанову на предмет її вмотивованості та законності в межах досудового розслідування, яке здійснювалось в рамках ЄРДР № 00002171 від 24 липня 2014 року, за ознаками ст. 191 ч. 1 КК України. Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ст. 9 ч. 2 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно зі ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

В той же час завданням кримінального провадження є притягнення до відповідальності кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, в міру своєї вини, а жодний невинуватий не був обвинувачений. ( ст. 2 КПК України)

Диспозиція ч.1 ст. 191 КК України передбачає кримінальну відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
Об`єктивна сторона вказаного злочину полягає в привласненні чи розтраті майна особою, якій воно було ввірено чи перебувало в її віданні. Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, а також постанови про закриття кримінального провадження, продукція отримана ПП «СТК-Компані», на підставі договору поставки 29 жовтня 2013 року господарським судом Дніпропетровської області стягнуто з ПП «СТК-Компані» на користь заявника заборгованість за договором поставки.
Питання переходу права власності регулюються нормами Цивільного кодексу України, а саме ст. 334 «Момент набуття права власності за договором». Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Виходячи з умов договору поставки від 14 червня 2012 року № 14-06-12, який не передбачав іншого, ніж передбачено ст. 334 ЦК України, право власності на продукцію у набувача виникло з моменту передання майна.

Таким чином, отримана продукція за договором не має статусу такої, що ввірена або перебуває у віданні директора ПП «СТК-Компані», бо вказане підпримство з момену передання продукції набуло права власності на неї.

З огляду на викладене, слідчий вірно прийшла до висновків про відсутність об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, і наявність цивільно-правових відносин.

Стосовно залишення без уваги клопотання про надання інформації про проведені слідчі дії, слідчий суддя виходить з тих обставин, що представником потерпілого в поданому клопотанні не ставилось питання про проведення певних слідчих дій, хоча потерпілий має право ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання належних і допустимих доказів.

Наявність боргу перед іншими кредиторами не є предметом даного кримінального правопорушення.
В той же час, слідчий суддя звертає увагу сторін кримінального провадження, що ухвалою від 13 червня 2014 року слідчі органи було зобов`язано внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» від 10 квітня 2014 року. В даній заві було повідомлено про можливе вчинення ОСОБА_3 не тільки злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, а й злочину, передбаченого ст. 190 КК України, тобто шахрайства. А саме заволодіння майном ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» шляхом обману та зловживання довірою.
Однак відомості про можливе вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України, органом досудового розслідування та ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» як заявником, залишено без уваги.
Відповідно до ст. 26 ч. 3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Таким чином, слідчий суддя не може вирішити питання, які не винесені сторонами на розгляд, зокрема слідчий суддя не може винести рішення про зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», на постанову слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 06 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002171, внесеного в ЄРДР 24 липня 2014 року, залишити без задоволення.

Роз`яснити ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» право оскаржити бездіяльність слідчого в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України , про невнесення відомостей до ЄРДР щодо повідомлених обставин можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, як про те було зазначено в заяві про кримінальне правопорушення від 10 квітня 2014 року та відомості, викладені в якій, було зобов`язано внести до ЄРДР ухвалою слідчого судді.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1