Справа № 175/2123/16-к
Провадження № 1-кп/175/94/16

Вирок

Іменем України

02 червня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0002190 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

В один із днів першої декади жовтня 2015 року, більш точна дата органом досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_6 перебував на пустирі в районі вул. Межової у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де умисно зірвав декілька кущів рослин конопель, які переніс до місця свого проживання до будинку АДРЕСА_1 і почав зберігати для особистого вжитку, тобто незаконно придбав і зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

10 листопада 2015 року під час огляду горища будинку АДРЕСА_1 працівники Дніпропетровського відділення поліції ДВП ГУНП у Дніпропетровській області виявили та вилучили фрагменти рослин масами 860,0 г, 1100,0 г і 500,0 г, які відповідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиця № 1» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2000 року № 770 є небезпечним наркотичним засобом «канабіс» масою в перерахунку на суху речовину 774,069 г, 1045,0 г і 520,0 г, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до великих розмірів, який обвинувачений ОСОБА_6 незаконно придбав і зберігав без мети збуту

10 листопада 2015 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002190 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.309 КК України.

19 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Того ж дня складено обвинувальний акт і між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.2 ст.309 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців з випробуванням на підставі ст.75 КК України, із іспитовим строком 2 роки і покладенням обов`язків згідно з пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені підозрюваному

ОСОБА_8 підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він цілком розуміє характер злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення, розуміє наданні йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Вислухавши думку прокурора і захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди і вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб у великих розмірах без мети збуту, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, тобто за злочин, віднесений ч.3 ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості.

Долю речових доказів і питання відшкодування витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні № 0002190 суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення не долучені матеріали кримінального провадження, а відомості, що містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування, недостатні для прийняття такого рішення у відповідності до вимог ст.ст.100, 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,475 КПК України, суд -
ухвалив:

Угоду від 19 травня 2016 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002190 підозрюваним ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений сторонами до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1