Ухвала
іменем України

23 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки
засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2013 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Цим же вироком задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та постановлено стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року вирок щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без зміни.

Як вбачається з копій судових рішень, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 засуджено за злочин вчинений за таких обставин. У раніше знайомих між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 виникли неприязні стосунки, в результаті яких у засуджених виник умисел на вчинення хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку, які супроводжувались особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, із застосуванням насильства до ОСОБА_6 , використовуючи при цьому предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме биту, яка знаходилась у машині ОСОБА_4

06 серпня 2014 року в нічний час, дізнавшись про місцезнаходження потерпілого, прибувши до магазину «Степ», розташованого поблизу зупинки громадського транспорту «кінотеатр Олімп» по вул. Мелешкіна в м. Кривий Ріг, розуміючи що вони знаходяться у громадському місці, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переслідуючи мету побиття потерпілого, яка була пов`язана з порушенням громадського порядку, із застосуванням бити, ОСОБА_4 ударив потерпілого ОСОБА_6 в область голови битою, яку йому передав ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_5 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_4 направлені на знущання над потерпілим та спричинення йому тілесних ушкоджень, зробив ОСОБА_6 підніжку, в результаті чого той впав на асфальтове покриття. В цей самий час, ОСОБА_4 а потім і ОСОБА_5 битою по черзі почали завдавати потерпілому численні удари в ділянку тулуба, голови та по кінцівкам тіла, які при цьому супроводжувались нецензурною лайкою та приниженням.

Не звертаючи уваги на зауваження громадян, висловлюючись на адресу потерпілого та оточуючих їх громадян грубою нецензурною лайкою, засуджені продовжували побиття потерпілого ОСОБА_6 , який від отриманих ударів в голову втратив свідомість, а коли прийшов до тями то побачив що знаходиться на протилежному боці від магазину «Степ».

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи разом з однією метою нанесли потерпілому не менш ніж по 5-10 ударів ногами, руками та битою в різні частини тіла, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у виді саден, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що зазначені рішення підлягають скасуванню через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засуджених внаслідок м`якості та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повному обсязі об`єктивну сторону кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а саме час вчинення злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Розглянувши доводи наведені в касаційній скарзі та перевіривши надані до них копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Посилання прокурора на те, що судом не встановлено час вчиненого злочину не відповідають дійсності.

Відповідно до вироку суду фактичною підставою кваліфікації дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України , з якою погодилася колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, стали об`єктивні дані, досліджені в судовому засіданні та зазначені у вироку. Під час юридичної оцінки цих даних були з`ясовані: природа взаємин, які склалися між засудженими та потерпілим, причина виникнення конфлікту, час, обстановка та обставини, за яких відбулося посягання, характер та динаміка дій засуджених, властивості використаного ними знаряддя посягання, характер наслідків та причинний зв`язок між ними та діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Як вбачається з судових рішень хуліганські дії було вчинено 06 серпня 2014 року в нічний час.
З зазначеними висновками погоджується і колегія суддів касаційного суду оскільки це підтверджується показаннями засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , повідомленням до чергової частини штабу Криворізького МУ відповідно до якої 06 серпня 2014 року об 01 год. 35 хв. по вул. Мелешкіна біля кінотеатру відбувалася бійка.

Що стосується призначеного покарання, яке на думку прокурора є несправедливим, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та даним про його особу, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з рішень суду першої та апеляційної інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особи засуджених, відсутність обставини , що пом`якшують покарання засуджених. Разом з тим, судом було враховано наявність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Призначені засудженим покарання відповідають вимогам ст. 65 КК України, є необхідними і достатніми для виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів. Вважати призначені покарання несправедливими внаслідок їх м`якості, про що йдеться у касаційній скарзі прокурора, немає підстав.

Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляції прокурора, щодо м`якості призначеного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання були належно перевірені апеляційною інстанцією та на них надано змістовні відповіді.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційній скарзі прокурора не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3