Справа № 1-116/11
Провадження № 1/2214/7617/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2011 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Дризік І.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

13 листопада 1995 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 86-1, 44 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку суду на 2 роки;

29 жовтня 2002 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;

11 вересня 2002 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

12 липня 2006 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 186 ч.2, 186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 29 листопада 2009 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на 09 місяців 16 днів;

04 лютого 2011 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

відданого до суду за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1, на початку лютого 2011 року, в денний час, перебуваючи в районі «Військового містечка», що в міст ОСОБА_2 області, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом придбання золотого ланцюжка, повторно, заволодів грошовими коштами в розмірі 400 гривень, які йому передала потерпіла ОСОБА_3

16 лютого 2011 року, в денний час, підсудний ОСОБА_1, перебуваючи поблизу піцерії «Челентано», що розташована по вулиця Ярослава Мудрого в місті Славута Хмельницької області, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом придбання золотого ланцюжка, заволодів грошовими коштами в розмірі 560 гривень, які йому передала потерпіла ОСОБА_4

В середині березня 2011 року, підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі № 7, потерпілого ОСОБА_5, розташованої по вулиці Перемоги, 25 в місті Славута Хмельницької області, повторно, таємно викрав компютер Intel Celeron R, CPU 2,93 Ггц, ОЗУ 512 Мб, Video Radeon X 300, HDD 120 Гб., DVD - RW LG, вартістю 1200 гривень, клавіатуру, марки «Teah - F4», вартістю 50 гривень, монітор, марки «LG 17», вартістю 300 гривень, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на суму 1550 гривень.

31 березня 2011 року, в денний час, підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Таврія», державний номер НОМЕР_1, який знаходився поблизу автобусної станції по площі Шевченка в місті Славута Хмельницької області, повторно, відкрито викрав дві золоті сережки, які зняв з вух малолітньої ОСОБА_6, вартістю 428 гривень, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

В суді підсудний свою вину визнав у вчинені повторного шахрайства та повторної таємної крадіжки та не визнав повторного відкритого викрадення чужого майна.

За епізодом вчинення на початку лютого 2011 року повторного шахрайства, підсудний ОСОБА_1 зізнався, що маючи на меті заволодіти коштами, прийшов до потерпілої ОСОБА_8, у якої випросив 400 гривень під обіцянку повернути після реалізації золотих виробів.

Показання підсудного про вчинення повторного шахрайства, підтверджені у суді даними показань потерпілої ОСОБА_8

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що в лютому

місяці 2011 року до неї додому приїхав ОСОБА_1 та попросив в неї 400 гривень в борг, які пообіцяв повернути після того як продасть золоті вироби. Схиляючи потерпілу до передачі коштів возив її по місту на таксі, і залишивши у автомобілі таксі біля магазину, де підсудний нібито мав здавати золото, з місця вчинення злочину утік. Прочекавши біля години у таксі, потерпіла повернулася додому. Кошти підсудний не повернув.

Показання підсудного та потерпілої повністю узгоджуються між собою та доводять вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні повторного заволодіння чужим майном шляхом обману, за що повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 190 ч.2 КК України.

За епізодом вчинення повторного заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_1 дав зізнавальні показання. Підсудний ОСОБА_1 підтвердив, що маючи на меті заволодіння 560 гривнями, 16 лютого 2011 року у обідній час знайшов потерпілу ОСОБА_4, під обіцянку дешево придбати для неї золотий ланцюжок, привів її до будинку в районі «Військового містечка», безпосередньо перед входом до удаваного місця купівлі золотого ланцюжка, взяв у потерпілої 560 гривень, увійшов у підїзд будинку і не повернувся.

Показання підсудного підтвердженні даними показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 Зокрема, за даними показань потерпілої та свідка - подружжя ОСОБА_9, слідує доведення факту висловлення підсудним 16 лютого 2011 року пропозиції дешево придбати хороший золотий ланцюжок. Обманюючи потерпілу, підсудний ОСОБА_1 підвів її до одного з будинків, взяв 560 гривень, які призначалися нібито для придбання золотого ланцюжка, увійшов у один підїзд будинку і вийшов іншим, залишивши потерпілу. Намагання потерпілої повернути кошти чи отримати золотий ланцюжок залишилися безрезультатними.

Вину підсудного за викладеним епізодом підтверджено даними протоколу огляду та видачі свідком ОСОБА_9 паспорта та довідки про ідентифікаційний код підсудного ОСОБА_1 При чому свідок дав показання, що на вимогу повернути кошти підсудний передав свої документи під гарантію повернення боргу. Однак ні кошти, ні обіцяний ланцюжок не передав.

Зізнавальні показання підсудного ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями потерпілої та свідка - подружжя ОСОБА_9, і доводять вину підсудного у шахрайстві, вчиненому повторно, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 190 ч.2 КК України.

За епізодом повторного, таємного викрадення чужого майна, вчиненого в середині березня 2011 року, підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю. Підсудний дав показання, що перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_5, скориставшись його відсутністю, таємно викрав компютерний системний блок, монітор та клавіатуру, які в подальшому продав, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім зізнання, вину підсудного у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, підтверджено оголошеними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_5, з яких слідує підтвердження факту зникнення з його квартири компютерної техніки після перебування там підсудного.

Факт вчинення таємного викрадення підтверджений даними показань свідка ОСОБА_10, з яких слідує факт здійснення у середині березня 2011 року підсудним ОСОБА_1 продажу свідку за 850 гривень компютера з устаткуванням, який за характеристиками співпадає з даними викраденого компютера.

Факт заподіяння підсудним ОСОБА_1 шкоди потерпілому ОСОБА_5 в розмірі 1550 гривень підтверджений у суді даним і довідок торгівельних установ.

Зібрані в суді докази узгоджуються між собою в цілому та за окремими деталями і повністю доводять вину підсудного у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 ч.2 КК України.

За епізодом повторного грабежу, що мало місце 31 березня 2011 року, підсудний ОСОБА_1 підтвердив факт дачі пояснень працівнику міліції ОСОБА_11 про зізнання у вчиненні злочину. Між тим, в судовому засіданні, підсудний змінив свої показання і заявив про непричетність до злочину. За зміненими показаннями підсудного сережки з вух малолітньої він сам не знімав, їх зняла потерпіла.

Досліджуючи показання підсудного ОСОБА_1 в частині непричетності до повторного, відкритого викрадення чужого майна, суд приходить до висновку про їх необєктивність. Сам факт зміни підсудним пояснень та показань, зокрема зізнання у вчиненні злочину на початковому етапі досудового слідства та наступну відмову від вчинення злочину, фактично переслідує мету уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Такі висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах справи, показаннях свідків, даних протоколів видачі речових доказів.

Зокрема, сам підсудний на досудовому слідстві визнавав вину і детально описував обставини вчинення повторного грабежу(а.с.6 т.1).

Підсудний ОСОБА_1, наступного дня після вчинення злочину видав дитячі сережки та пояснив, що 31 березня 2011 року телефонував потерпілій ОСОБА_7 з пропозицією їхати на відпочинок за місто. При зустрічі, скористався відсутністю потерпілої ОСОБА_7, яка залишила дворічну доньку у автомобілі таксі, підсудний ОСОБА_1, розвязав дитячу шапочку і зняв золоті сережки, з якими залишив місце злочину.

Факт зізнання підсудного ОСОБА_1 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна підтверджений у суді даними показань свідка ОСОБА_11, з яких слідує добровільний повний виклад перед свідком обставин вчинення повторного грабежу підсудним у поясненні, що було зафіксоване у відповідному процесуальному документі, прочитане і підписане самим підсудним(а. с. 159-163).

Пояснення, викладені на досудовому слідстві обєктивно підтверджуються даними показань потерплої ОСОБА_7, з яких слідує підтвердження факту виявлення у день вчинення підсудним злочину, зникнення золотих сережок з вух дворічної доньки. За даними пояснень потерпілої ОСОБА_7, підтверджено факт залишення на короткий проміжок часу дворічної дитини у автомобілі таксі, разом з підсудним ОСОБА_1, після чого потерпіла виявила розвязану дитячу шапочку та

відсутність золотих сережок. На запитання потерпілої ОСОБА_7 дитина розповіла, що сережки «зняв дядя...».

Перші пояснення підсудного ОСОБА_1, показання потерпілої ОСОБА_7, свідка ОСОБА_11 про перебіг події вчинення підсудним злочину, у частині перебування самого підсудного ОСОБА_1 з дворічною дитиною у автомобілі таксі, частково підтверджено даними показань свідка ОСОБА_12 Свідок показав, що підвізши підсудного, потерпілу та малолітню дівчинку до автобусної станції, на деякий час виходив з автомобіля, а коли повернувся, підсудного у автомобілі вже не було. Зі слів потерпілої ОСОБА_7 йому стало відомо, що підсудний ОСОБА_1 зняв золоті сережки з вух малолітньої дитини. Показання підсудного, потерпілої та свідків за епізодом грабежу, вчиненого повторно, обєктивно підтверджені у суді даними протоколу огляду та добровільної видачі, якими підтверджується факт видачі підсудним двох золотих сережок працівникам Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області 1 квітня 2011 року, тобто наступного дня після вчинення підсудним злочину. Факт заподіяння збитків потерпілій ОСОБА_7 підтверджений даними акту товарознавчої експертизи, за яким вартість двох золотих сережок, вагою 1, 34 грама, становить 428 гривень. Показання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 підтверджені даними перших пояснень підсудного ОСОБА_1В.(а.с. 18-20), показання свідка ОСОБА_11 про їх добровільне викладення, факт видачі підсудним ОСОБА_1 речових доказів, доводять факт повторного вчинення відкритого викрадення чужого майна, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 186 ч.2 КК України. Обираючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи. Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та щодо малолітнього. Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує часткове визнання вини. За місцем проживання підсудний характеризується негативно, вчинив тяжкі злочини, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, даними про особу винного, його вік, ставлення до вчиненого, поведінку у суді, позицію прокурора, потерпілих, які у сукупності дають підстави для застосування покарання у виді позбавленні волі. Речові докази по справі: пару золотих сережок, які переданих на збеня потерпілій ОСОБА_7, визнав необхідним повернути їх власнику;паспорт, серії НА 554074, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на імя ОСОБА_1, які приєднано до матеріалів справи, визнав необхідним зберігати при справі. Керуючись ст. ст. 321-341, 328 КПК України, суд,

Засудив :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ст. 190 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1; Вікторовичу до відбуття 4 роки позбавлення волі.

За ст. 71 КК України до покарання, обраного за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2011 року остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття - роки 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню - утримання під вартою.

До визначеного терміну покарання засудженому ОСОБА_1 зарахувати час перебування під вартою і початок відбуття покарання обраховувати з 01 квітня 2011 року.

Речові докази: пару золотих сережок, які знаходяться на зберіганні в потерпілої, повернути ОСОБА_7;

паспорт, серії НА 554074, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на імя ОСОБА_1, які приєднано до матеріалів справи, зберігати при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.