Єдиний унікальний номер 261/3937/13-к
Номер провадження 11-кп/775/108/2014

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петровського районного суду міста Донецька від 01 листопада 2013 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодонецьке Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20 січня 2010 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; 2) 12 квітня 2010 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ст. 129 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 30 серпня 2012 року умовно достроково на 1 pік 1 місяць 10 днів, -
визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч.2 п.п.1,6,9, ст.187 ч.4 КК України та засуджено: за ст.115 ч.2 п.п.1,6,9 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст.187 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна.
За сукупністю злочинів призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
За сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий на підставі ст. 89 КК України,
визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна,-
Згідно вироку, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили злочини при таких обставинах.
В кінці січня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за пропозицією останнього домовились про сумісне вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 , яке мешкало в будинку АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном зазначених потерпілих. Розподіливши між собою ролі у вчинені вказаного злочину, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досягли згоди з усіх істотних обставин його вчинення.
30 січня 2013 року приблизно о 04.00 годині обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на подвір`я вказаного будинку, де мешкали ОСОБА_11 , 1949 року народження, та ОСОБА_12 , 1952 року народження.
Знаходячись на подвір`ї, обвинувачені, діючи згідно досягнутої домовленості, підійшли до будинку, де ОСОБА_7 постукав у вікно кухні, розбудивши ОСОБА_12 , який вийшов і відкрив вхідні двері. Обвинувачений ОСОБА_6 за допомогою дерев`яної палиці, яку приніс з собою, з метою заволодіння чужим майном, спочатку розбив електричну лампу, яку увімкнув потерпілий ОСОБА_12 , а потім наніс йому один удар по голові, умисно завдавши потерпілому рану лобної області в центрі, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, застосувавши насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого.
Захищаючись від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 наніс йому у відповідь удар рукою в обличчя, та, не втримавшись на ногах, впав на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, увійшов в коридор будинку та став наносити потерпілому ОСОБА_12 , який лежав на підлозі, удари ногами та руками по голові та тулубу.
Почувши шум, в коридорі будинку вийшла дружина потерпілого ОСОБА_11 , яка зірвала з голови обвинуваченого ОСОБА_7 маску з прорізами для очей, впізнавши його. В цей час ОСОБА_7 , який побоюючись, що ОСОБА_11 повідомить про вчинення злочину в правоохоронні органи, а також разом з чоловіком чинитиме їм фізичний опір, виник умисел на вбивство двох осіб - ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з метою приховання та полегшення вчинення іншого злочину - розбою та з корисливих мотивів.
Реалізуючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілим, обвинувачений ОСОБА_7 , виходячи за межі досягнутої домовленості з обвинуваченим ОСОБА_6 , дерев`яною палицею, яку забрав у останнього, наніс три удари по голові ОСОБА_11 , яка втекла від нього в зал будинку. Наздогнавши потерпілу у цій кімнаті, ОСОБА_7 з метою вбивства наніс їй ножем, який приніс із собою, шість ударів в область грудної клітини, один удар в область живота, два удари в поперекову область, продовжуючи свої дії до того часу, доки ОСОБА_11 перестала подавати ознаки життя.
В результаті застосування насильства обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_11 забиту рану тім`яної області голови з правої сторони, рану лобної області, рану правої тім`яної області, садно лобної області, крововилив з раною лівого зап`ястку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рану передньої поверхні грудної клітини з правої сторони по білягрудинній лінії області 3 ребра, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 3 міжребер`ї, в грудну порожнину, крізь передню поверхню середньої долі правої легені паренхіму легеневої тканини в направлені зверху вниз, зліва направо, переходить на нижню долю в тому ж направленні, проникає всю долю, переходить крізь діафрагму, проникає в купол печінки на глибину 5 см, рановий канал довжиною біля 20 см, шириною 2 см; рану передньої поверхні грудної клітини на кордоні між рукояткою та тілом грудини, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину та сліпо закінчується на тілі грудини без проникнення у грудну порожнину; рану передньої поверхні грудної клітини зліва по білягрудинній лінії в області 3 ребра, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, міжреберні м`язи, проникає крізь серцеву сорочку, передню стінку лівого шлуночка на кордоні з правим шлуночком, в порожнину серця, в направлені спереду назад, зверху вниз; рану передньої поверхні грудної клітини між білягрудинної та середньо ключичної лініями в проекції 2 міжребер`я, рановий канал якої направлений спереду назад, зліва направо і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи в 2 міжребер`ї в грудну порожнину, крізь серцеву сорочку, передню стінку лівого шлуночка в порожнину серця; рану передньої поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії в 3 міжребер`ї, рановий канал якої направлений спереду назад, зліва направо, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 3 міжребер`ї в грудну порожнину, через центральну частину серцевої сорочки до її порожнини з щілиноподібним ушкодженням лівого шлуночка та з проникненням до його порожнини; рану лівої молочної залози в області соска та ореоли, рановий канал якої направлений спереду назад, зверху вниз, справа наліво, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, проходить через залозу та закінчується раною, розташованою на лівій молочній залозі на нижньому зовнішньому квадранті; рану передньої поверхні живота в області пупкового кільця, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, через м`язи в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів; рану поперековою області справа на рівні 1 поперекового хребця, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, через м`язи в біля ниркову клітковину, де закінчується без ушкодження внутрішніх органів; рану поперекової області зліва на рівні 2 поперекового хребця, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, через м`язи в біля ниркову клітковину, де пошкоджує ниркову артерію і сліпо закінчується; які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Внаслідок колото-різаних поранень грудної клітки, що супроводжувались ушкодженням серця, правої легені, діафрагми, печінки, лівої ниркової артерії, гемотораксом ліворуч та праворуч, гострою крововтратою, завданих обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_11 на місці події померла.
Продовжуючи реалізацію умислу на вбивство двох осіб, з корисливих мотивів, з метою приховання та полегшення вчинення іншого злочину - розбою, обвинувачений ОСОБА_7 попрямував до коридору будинку, де на підлозі лежав непритомний ОСОБА_12 , та наніс йому тим же ножем сім ударів в область грудної клітини спереду, продовжуючи свої дії до того часу, доки Бажай перестав подавати ознаки життя.
В результаті застосування насильства обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_12 рану лобної області в центрі, рану із садном лівої тім`яної області, крововилив лівої бровної дуги, закриту черепно-мозкову травму з крововиливами у м`які покрови голови та лінійним переломом кісток склепіння та основи черепа і крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку; рану передньої поверхні грудної клітини справа між середньо-ключичною та біля грудною лініями в проекції 2 ребра, рановий канал якої направлений спереду назад, справа наліво і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 2 міжребер`ї в грудну порожнину, через серцеву сорочку до 1*1 порожнини без ушкодження серця та його судин; рану передньої поверхні грудної клітини справа на біля грудинній лінії в проекції 3 ребра, яка проникає крізь Шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 3 міжребер`ї в грудну порожнину, у верхню долю правої легені на кордоні з середньою долею; рану передньої поверхні грудної клітини справа між середньо-ключичною та біля грудної лініями в проекції 4 ребра, рановий канал якої направлений спереду назад, зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 4 міжребер`ї в грудну порожнину, в середню долю правої легені і сліпо закінчується в тканині легені на глибині 5 см; рану передньої поверхні грудної клітини справа по середньо-ключичній лінії в проекції 5 ребра, рановий канал якої направлений спереду назад і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 4 міжребер`ї в грудну порожнину, крізь правий купол діафрагми в черевну порожнину та діафрагмальну частину печінки; рану передньої поверхні грудної клітини зліва по біля грудинній лінії в проекції 3 ребра, рановий канал якої направлений спереду назад, зліва направо і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, міжреберні м`язи та пристінкову плевру в 3 міжребер`ї в грудну порожнину, через центральну частину серцевої сорочки до її порожнини з щілиноподібним ушкодженням лівого шлуночка та з проникненням до його порожнини; рану передньої поверхні грудної клітини та частково живота в області мечовидного відростка, рановий канал якої направлений спереду назад, зліва направо і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, через м`язи в черевну порожнину, в речовину печінки з щілиноподібним ушкодженням між лівою та правою долями
печінки на глибину 15 см; рану передньої поверхні грудної клітини зліва по між середньо-ключичної та біля грудної лініями в проекції 6-7 ребер, рановий канал якої направлений спереду назад, зліва направо і зверху вниз, яка проникає крізь шкіру, підшкірну клітковину, через м`язи в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів; які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Внаслідок колото-різаних поранень грудної клітки, що супроводжувались ушкодження»: серця, правої легені, діафрагми, печінки, лівої ниркової артерії, гемотораксом ліворуч праворуч, гемоперитонеумом, гострою крововтратою, завданих обвинувачем ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_12 на місці події помер.
Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_6 умислу, направленого на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_7 обшукав будинок потерпілих з метою виявлення майна, яке становить цінність, та знайшовши гроші в сумі 40 грн. та 3 л спиртного напою домашнього виробництва, заволодів ними.
Довівши вказаний злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 закрив будинок замком, який взяв у приміщенні будинку, після чого разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , який чекав його на подвір`ї, залишили місце події, розпорядившись майном, яким вони заволоділи, на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_7 умисно, протиправно, з корисливих мотивів, заподіявши смерть двом особам, з метою приховати інший злочин та полегшити його вчинення, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 115 ч.2, п.п.1, 6, 9 КК України, а також за попередньою змовою групою осіб вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто злочин, передбачений ст. 187 ч.4 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч.3 КК України.
З вироком не погодився обвинувачений ОСОБА_7 та оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції.
Доводами апеляційної скарги є те, що під час судового слідства не здобуто достатніх доказів, що вбивство вчинив саме ОСОБА_13 . Все обвинувачення будується на показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 та свідків. При цьому ОСОБА_6 обмовив його, щоб самому уникнути відповідальності, а свідки ОСОБА_14 та Воробйови є родичами ОСОБА_6 . Показання цих свідків суд не міг брати до уваги, як і показання свідка ОСОБА_15 , яка є тещею ОСОБА_13 та має з ним неприязні стосунки.
Крім того, суд не дав належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_16 , який начебто не бачив вбивства, проте дає показання про всі подробиці цього злочину.
Також суд не дав належної оцінки й висновкам експертиз, які носять не конкретний характер та мають лише припущення. Не взяв до уваги суд й неодноразову зміну ОСОБА_17 своїх показань, який то визнавав свою вину у вчиненні вбивства подружжя ОСОБА_10 , то спростовував ці показання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її залишення без задоволення, а оскаржуваного вироку без змін з таких підстав.
Суд першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства всебічно розглянув кримінальну справу та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч.2 п.п.1,6,9, ст.187 ч.4 КК України за обставин викладених у вироку. У вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню, та аналіз досліджених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.
При призначення покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів та особу винного.
При розгляді справи суд не допустив неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку.
Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Так суд обґрунтовано взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні, оскільки вони підтверджуються сукупністю інших доказів по справі, а саме, показаннями свідків даними в судовому засіданні, речовими доказами, висновками експертів.
При цьому суд обґрунтовано відкинув показання ОСОБА_7 , що вбивство подружжя ОСОБА_10 вчинив ОСОБА_6 , оскільки вони спростовані іншими доказами по справі.
Так органами досудового розслідування та судом не було отримано доказів причетності ОСОБА_6 до вбивства ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки на його одязі не було знайдено біологічних об`єктів потерпілих, а на трупах потерпілих та на місці злочину не знайдено біологічних об`єктів, які належать ОСОБА_6 .
Разом з тим, на одязі трупу ОСОБА_12 знайдено волосся, яке співпадає зі зразками волосся з голови ОСОБА_7 , що підтверджено висновками експерта №1162 (т.2 а.с.9-11).
Крім того, на спортивній кофті вилученій у обвинуваченого ОСОБА_7 знайдені сліди крові які мають генетичні ознаки зразків крові вбитих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (т.2 а.с.31-33)
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , в будинку якого на час вчинення злочинів проживав ОСОБА_7 , пояснив, що вранці 30 січня 2013 року побачив ОСОБА_7 в іншому одязі, ніж той був одягнутий увечері 29 січня 2013 року. При цьому ОСОБА_7 розповів, що вночі у пічці спалив свої старі речі.
На одному з ножів вилучених в будинку ОСОБА_18 знайдено сліди крові, які містять генетичні ознаки зразків крові потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (т.1 а.с.121-125), (т.2 а.с.31-33)
Тілесні ушкодження та пошкодження на одязі потерпілих співпадають з конструктивними особливостями клинка цього ножа (т.2 а.с.13-20).
Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про недоведеність його вини у вчиненні вбивства потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не заслуговують на увагу апеляційного суду.
З цих же підстав не обґрунтовані й доводи, щодо суперечливих висновків експертів, які не вказують прямо на ОСОБА_7 , як на особу що вчинила вбивство.
Не обґрунтовані й доводи ОСОБА_7 , що суд першої інстанції не дав належної оцінки суперечливим показанням ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.ст.84, 95 КПК України, показання обвинуваченого в судовому засіданні є доказом у кримінальному провадженні.
Так обвинувачений ОСОБА_6 в суді дав показання, які не суперечать іншим доказам у справі.
Щодо заяви надісланої до суду із Донецького СІЗО від імені ОСОБА_6 , суд обґрунтовано не взяв її до уваги, оскільки вона не є доказом у справі. Разом з цим суд першої інстанції послався на висновки почеркознавчої експертизи, яка встановила, що цю заяву від імені ОСОБА_6 писав ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного вироку.
Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, апеляційний суд -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Петровського районного суду м. Донецька від 01 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Судді: