АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3460/15-к Номер провадження 11-кп/786/205/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

uоловуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 03.07.2009 року Октябрським р/с м. Полтави за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
-22.03.2010 року Октябрським р/с м. Полтави за ч.І ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності звільнений по ст. 7 КПК України та ч. 4 ст. 309 КК України;
-11.05.2010 року Октябрським р/с м. Полтави зач. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі по вироку від 03.07.2009 року засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-26.06.2012 року Октябрським р/с м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі по вироку від 11.05.2010 року засуджений до 1 року 3 місяців позбавлення волі,-
визнано винним та засуджено за ч.З ст.185 КК України на З токи позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 14000 грн. завданої матеріальної шкоди.
У поданій апеляції ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікацію дій просить пом`якшити йому покарання і звільнити його з під варти і застосувати ст.75 КК України не наводячи мотивів для прийняття такого судового рішення.

За змістом вироку суду 21 липня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_8 скориставшись тим, що його мати ОСОБА_7 відсутня вдома, вирішив таємно скоїти крадіжку з її квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_2 . З цією метою він повторно, проник до вищевказаної квартири, звідки викрав 350 гривень, 340 євро (за курсом НБУ становить 8129 грн. 15 коп.), золоту обручку 585 проби, вартістю 1000 гривень, які належали ОСОБА_7 та золоту обручку -1372 грн. 14 коп., золотий ланцюжок -1232 гривень, інший - 2044 гривень 49 копійок, золоті підвіси - 460 гривень, - 370 гривень, - 512 грн., які належали ОСОБА_10 , спричинивши ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 9479 гривень 15 копійок, а ОСОБА_10 на загальну уму 5990 гривень 63 коп.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 які просили звільнити засудженого з під варти, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка покладалася на розсуд суду, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість судового рішення та безпідставність поданої апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин викладених у вироку, є правильними, оскільки вони стверджуються сукупністю доказів належно перевірених судом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно із проникненням до житла.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

ОСОБА_8 не навів обставин, які б свідчили про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого ним злочину .

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, що таке покарання призначено судом з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, в межах санкції закону та даних про особу обвинуваченого, який має ряд не знятих та не погашених судимостей, продовжує вчиняти корисливі злочини навіть у своїх рідних, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку для оточуючих, небажання стати на шлях виправлення.

Підстав для застосування ст.69 чи ст.75 КК України колегія суддів не вбачає.

Разом із тим, на підставі ст.404 КПК України та ст.72 КК України слід зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення із 21 грудня 2015 року до 22 березня 2016 року, включно.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. ч.2 ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2015 року щодо нього за ч.3 ст.185 КК України - без змін.

На підставі ст.404 КПК України та ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення із 21 грудня 2015 року до 22 березня 2016 року, включно із розрахунку 1 день ув`язнення на 2 дня позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення , а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3