АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/975/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 25 червня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2016 року

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 .

В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор вказує на те, що висновки суду про достатність такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт щодо підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованим.

Поряд з цим, на переконання прокурора, слідчий суддя не навів в ухвалі докази на підтвердження відсутності вказаних у клопотанні слідчого ризиків.

Прокурор вважає, що слідчий суддя в достатній мірі не оцінив наявність таких ризиків, вагомість доказів, які дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 обґрунтованою, тяжкість скоєного підозрюваним кримінального правопорушення, а також дані про його особу.

Зазначає, що підозрюваний не є особою похилого віку та за станом здоров`я не має очевидних протипоказань для утримання у слідчому ізоляторі, також вважає, що підозрюваний не має достатньо стійких та міцних соціальних зв`язків, майновий стан підозрюваного є задовільним, а місце його проживання відмінне від місця реєстрації, що може, на думку прокурора, вплинути на повноту та своєчасність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Від захисника ОСОБА_8 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою щодо застосованої міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2016 року, у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та дані про особу підозрюваного свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження та дослідивши їх, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження, 25 червня 2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

05 серпня 2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня 2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК.

06 серпня 2016 року страший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 21 години до 07 години строком до 05 жовтня 2016 року, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених слідчим у своєму клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на тяжкість в якому підозрюється підозрюваний та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.
При цьому слідчим суддею належним чином було прийнято до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, має на утриманні неповнолітніх дітей, тому застосування домашнього арешту в певний період часу є достатнім.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що на утриманні підозрюваного є мати похилого віку - ОСОБА_9 . Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання що підтверджується наданими характеристиками.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення відносно ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.
Що стосується доводів прокурора, зазначених в апеляційній скарзі, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2016 року, якою у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3