Провадження №1-кп/639/376/16
Справа №639/5801/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в злі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого в ООО «ДАНА» комірником, одруженого, раніше судимого 11 вересня 2008 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 т. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2016 р. о 18.00 год. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння поблизу б. №20 по вул. Власенко в м. Харкові, де розташована дитяча поліклініка №2. Саме в той час його дружина, ОСОБА_6 вказала йому на їх знайомого ОСОБА_4 , який знаходився неподалік, стверджуючи при цьому, що останній її ображав. Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_4 вдарив останнього кулаком правої руки в область лівої частини нижньої шелепи. Від отриманого удару ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на землю. Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, ігноруючи той факт, що потерпілий лежить на землі та не чинить йому опору, наніс ще декілька ударів ногою в область нижньої шелепи зліва. Після цього ОСОБА_5 припинив побиття ОСОБА_4 та з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілого лежати на землі. Того ж дня ОСОБА_4 доставлено до 4-ХМКЛШНМД, де йому надано кваліфіковану медичну допомогу. Своїми діями ОСОБА_5 причинив ОСОБА_4 садни м`яких тканин лівої скроневої області, який належить до категорії легких тілесних ушкоджень, синець лівої підщелепної області, забійно-рвану рану слизової нижньої губи, закритий двосторонній перелом нижньої шелепи: в області лівого кута і лівого тіла на рівні 41, 42 зубів, які в сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі, дав відповідно до наведеного вище покази, цивільний позов також визнав та звернувся до потерпілого з проханням його вибачити.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого, розповів про скоєний відносно нього злочин. ОСОБА_7 прийняв вибачення від обвинуваченого, але позов просив задовольнити, оскільки на момент проведення судового засідання ОСОБА_5 не прийняв мір для відшкодування шкоди.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження. Суд з`ясував у обвинуваченого та потерпілого правильність розуміння зміст цих обставин, а також впевнився, що немає сумнівів у добровільності їх позиції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 пояснили, що їм відомо про позбавлення їх права оскарження визнаних обставин в апеляційному порядку відповідно ст. 349 КПК України.

Частиною 1 ст. 122 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу винного, встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий 11 вересня 2008 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився умовно достроково 02 березня 2011 р. на невідбутий строк 4 місяці 28 днів, працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі застосувавши положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Позов ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в якості матеріальної та моральної шкоди 50 000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 , в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Позов ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в якості матеріальної та моральної шкоди 50 000 гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1