Справа № 146/1908/14-к
Провадження №11-кп/772/210/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «13» квітня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000117 від 23.03.2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Вапнярка Томашпільського
району Вінницької області, українця,
громадянина України,
в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від «17» листопада 2015 року, -

В с т а н о в и в :
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5- ти років позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, 22 березня 2014 року біля 21.00 години вечора ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з метою придбання цигарок, прийшов до житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 і коли на його стук з будинку вийшла потерпіла, попросив у неї цигарок, на що остання відмовила йому. Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи у веранді будинку, із корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, почав наносити потерпілій удари кулаками по обличчю, заподіявши при цьому останній тілесні ушкодження вигляді синців та саден обличчя, які згідно до висновку експерта №063 від 24.03.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого взяв жіночий халат, обмотав його навколо шиї потерпілої та почав душити її, вимагаючи у неї гроші. Далі, в присутності потерпілої, під матрацом в спальній кімнаті знайшов гаманець з якого відкрито викрав гроші в сумі 150 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 17.11.2015 року щодо нього, в частині призначеного покарання. Просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавлення волі , замінивши його на покарання з випробування , встановивши йому іспитовий строк.
Вимоги свої мотивував тим, що він не скоював даного кримінального правопорушення, на досудовому та судовому слідстві він давав послідовні покази щодо непричетності його до інкримінованого йому злочину. Вказує на те, що потерпіла є його тіткою, а тому він не зміг вчинити даний злочин відносно своєї тітки. Він дійсно приходив до неї за цигарками, та бачив сусіда, який перебував в нетверезому стані. Фізичної сили та насильства щодо ОСОБА_9 він не застосовував, а визнав вину в пред`явленому злочині, тільки під тиском працівників міліції.
Прокурор у кримінальному провадженні Могилів Подільської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_10 в своїх запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 зазначає, що винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується показами даними в судовому засіданні свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також протоколом огляду місця події від 23.03.2014 року, проведенням слідчого експерименту від 03.12.2014 року, судово- медичною експертизою потерпілої ОСОБА_16 .
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж), поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого - є обґрунтованими.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за зазначених у вироку обставин, який ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України є правильною.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не скоював даного злочину, а також, що судове слідство проведене неповно, не об`єктивно та упереджено - є безпідставними.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначені в апеляційній скарзі, що потерпіла ОСОБА_9 , є старою людиною, та не в змозі точно пояснити хто їй наніс тілесні ушкодження та пограбував останню, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд обґрунтовано послався на покази потерплої ОСОБА_9 , яка давала послідовні покази на досудовому слідстві та підтвердила їх в судовому засіданні та пояснила, що 22 березня 2014 року біля 21:00 години до неї прийшов ОСОБА_6 , попрохав у неї цигарки, а коли вона відповіла, що цигарок у неї немає, він наніс їй два удари кулаком в область обличчя, від яких вона впала на землю та почав вимагати у неї гроші, на що вона відповіла, що грошей у неї немає. Тоді ОСОБА_6 взяв на вішалці халат, накинув їй на шию та почав душити. Після чого знайшов гаманець, який вона зберігала на ліжку під подушкою, викрав звідти 150 грн та зник з будинку. ( а.с. 9-10 т.1, а.с. 188 т.2).
Обвинуваченого ОСОБА_6 вона добре знає, оскільки він є її родичем, причини говорити неправду відносно останнього у неї не має. Потерпіла ОСОБА_9 на полягала в судовому засіданні на максимальному терміні ув`язнення.
Із показів свідка ОСОБА_14 даними в ході судового слідства вбачається, що вона є сусідкою потерпілої та 23 березня 2014 року до її будинку прийшли працівники міліції та запросили її з чоловіком бути присутніми в якості понятих при проведенні слідчого експеременту в будинку ОСОБА_9 . Під час проведення слідчого експеременту на подвір`ї потерпілої, ОСОБА_6 вказував як заходив на територію домогосподарства ОСОБА_9 , як стукав у вікно, а коли остання відчинила двері, розповідав як просив у неї сигарети, а коли та йому відмовила, показував як наніс їй удар рукою в обличчя від якого потерпіла впала на землю, після чого, він зняв з вішалки халат та почав душити ОСОБА_9 ( а.с.188 т.2).
Всі свідчення обвинувачений ОСОБА_6 давав без будь якого примусу, добровільно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснювала, що в березні 2014 року обвинувачений ОСОБА_6 допомагав їй садити картоплю. Після виконаної роботи, вони спільно вечеряли і ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Біля 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 залишив її будинок, та пішов по своїх справах.
Крім показань потерпілої, свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 березня 2015 року, згідно якого слідчий Томашпільського РВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_17 прийняв усну заяву від ОСОБА_9 про вчинене щодо неї
кримінальне правопорушення, (а.с.2);
- висновком експерта №063 від 23 березня 2014 року, згідно якого при проведенні судово медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження ( а.с. 14 т.1 )
- протоколами проведення слідчого експерименту від 03.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_6 розповідав про обставини вчинення злочину ( а.с. 76-84 т.1).
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі про те, що на досудовому слідстві він давав зізнавальні покази під тиском працівників міліції, апеляційним судом до уваги не беруться, так як спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно проведеного досудового розслідування кримінального провадження № 0000191 від 11 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, щодо нанесення працівниками Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні старшого слідчого СВ Томашпільського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_17 , СКР Томашпільського РВ УМВС капітана міліції ОСОБА_18 , та ДІМ Томашпільського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_19 , складу кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування слідчим відділом прокуратури Вінницької області доводи обвинуваченого про вчинення щодо нього фізичного та психічного тиску слідчим не знайшли свого підтвердження, а тому була винесена постанова про закриття вищезазначеного кримінального провадження.
А тому, такі доводи обвинуваченого щодо визнання своє вини під тиском працівників міліції, на думку апеляційного суду , є спробою уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Слід також зазначити, що в судовому засіданні 14 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнавав у повному обсязі, щиро каявся у скоєному і не заявляв, що на нього чинили тиск працівники міліції, також даний вирок ним не оскаржував ся.
Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом заданий злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного ; у кожному такому випадку суд зобов`язаний мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а
в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України, при
цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими
керувалась особа при вчиненні злочину, а й її поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Що стосується призначеного покарання обвинуваченому, то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженню не встановлено.
До обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вірно відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Міра покарання призначена обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції , є необхідною та достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення останнім нових злочинів.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновку про зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в період з 03.12.2014 року по 14.01.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 08.06.2015 року по 13.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 час перебування його під вартою з 03.12.2014 року по 14.01.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 08.06.2015 року по 13.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: