Номер провадження 11-кп/775/463/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області кримінальне провадження № 0002827 від 06 вересня 2015 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, українця, громадянина України, не судимого в порядку ст. 89 КК України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання строком на три роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів КВІ; повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В липні 2015 року, точну дату скоєння кримінального правопорушення в ході судового слідства не встановлено, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 підійшов до відчиненої двері воріт, де усвідомлюючи, що власника домоволодіння не має вдома, діючи умисно, керуючись раптово виниклим корисним умислом, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, проник на територію даного домоволодіння, звідки таємно викрав побутовий відцентрований заглибний електронасос 0,5 «Водолій», виробництва ТОВ «Промелектро-Харків» в картонній коробці синього кольору, вартістю 2501 грн. 10 коп., після чого з викраденим, з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на вищевказану суму.

Не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення та доведеність вини обвинуваченого заступник прокурора Донецької області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2016 стосовно ОСОБА_6 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Знизити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. В обґрунтування доводів апеляції зазначає, що з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання та добровільним відшкодуванням завданого злочином збитку при ухваленні вироку суд першої інстанції повинен був застосувати до обвинуваченого положення ст. 69-1 КК України та призначити покарання в розмірі не більше двох третин максимального терміну покарання, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто не більше 4 років позбавлення волі.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомленій належним чином 06.04.2016 р., про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Від захисника ОСОБА_8 надійшла заява про слухання справи без його участі, доводи апеляційної скарги прокурора підтримав в повному обсязі.

Від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про слухання справи без її участі, доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до положень ст.405 УПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло за обставин, установлених судом, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким в цій частині не оскаржуються.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія судді вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини кримінального закону.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1 і 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк та розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 66 КК України передбачено, що при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

З матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що суд визнав показання ОСОБА_6 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення правдивими, добровільними, щиросердими.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнав визнання обвинуваченим вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, які передбачені п.1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів провадження та вироку суду, підозрюваний ОСОБА_6 добровільно видав працівникам міліції викрадений ним відцентрований глибинний електронасос «Водолій», виробництва ТОВ «Промелектро-Харків», який повернуто потерпілому ОСОБА_7 на зберігання згідно з його розпискою від 13.11.2015 року.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 від 08 грудня 2015 року (а.с. 17), останній претензій до обвинуваченого не має.

Таким чином, обвинуваченим добровільно відшкодовано завданий злочином збиток, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 66 України є обставиною яка пом`якшує покарання і яка не взята судом до уваги при ухваленні вироку.

На думку колегії суддів, за таких обставин при ухваленні вироку суд повинен був застосувати положення ст. 69-1 КК України та призначити покарання не більше двох третин максимального терміну покарання, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто не більше 4 років позбавлення волі.

Тобто, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

При призначенні покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України колегія суддів враховує спосіб вчинення злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавцем до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням сукупності перелічених обставин, колегія судді дійшла висновку про призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Тому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбуття покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України змінити.

Призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у вигляді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межи України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді