Справа № 570/530/16-к
номер провадження 1-кп/570/47/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000164 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ громадянина України, який має повну загальну середню освіту, є військовозобов`язаним, неодружений, який є солдатом, курсантом з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 9-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є несудимим відповідно до ст. 89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 10 серпня 2015 року на військову службу в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 10 вересня 2015 року з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно не з`явився після виписки із лікувального закладу ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 і до 20 січня 2016 року обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання в м. Івано-Франківську .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у нез`явленні із лікувального закладу вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, визнав повністю і суду показав, що 10 вересня 2015 року з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно не з`явився із лікувального закладу ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 і до 20 січня 2016 року обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в нез`явленні вчасно на службу із лікувального закладу до військової частини без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1