Провадження №1-кп/761/1303/2016
В И Р О К
іменем України
09 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так, 22.08.2016, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, провулок Чеховський, 9, звернув свою увагу на автомобіль марки Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 та перебував припаркованим на узбіччі дороги, у якого в замку водійських дверцят знаходився ключ від замка запалювання та брилок від центральної сигналізації. В цей час у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_2 , за допомогою оригінальних ключів від автомобіля марки Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 2008 року випуску, чорного кольору, вартістю 117758 гривень, відкрив автомобіль та таким чином потрапив до салону та завівши автомобіль поїхав в напрямку вулиці Бульварно-Кудрявська в м. Києві, таким чином незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

22.08.2016, приблизно о 19 годині 50 хвилин, в ході переслідування ОСОБА_2 був затриманий інспекторами Управління патрульної поліції у м. Києві на перехресті вулиць Павлівська та Дмитрівська, 62/20 в м. Києві.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 , в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті день та час викрав автомобіль належнний потерпілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом передбаченого ч.1 ст. 289 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше не судимою. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого дозволити використовувати останньому на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у сумі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок.

Речові докази по справі які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого дозволити використовувати останньому на власний розсуд.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7