Справа №212/5220/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ; за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ; сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0001509 від 04 червня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, українець, маючий середньо - технічну освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 04.05.2011 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним, перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно ухилився від призову за мобілізацією, яку оголошену відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII 15.01.2015 року, за наступних обставин.
Так, 30.04.2015 року, oб 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де пройшов обстеження військово-лікарською комісією вказаного військового комісаріату та рішенням військово-лікарської комісії від 30.04.2015р. його було визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.
11.05.2015 року, головним спеціалістом мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було роз`яснено про його подальше направлення до Збройних Сил України, вручено йому особисто під підпис повістку про необхідність прибуття до військового комісаріату на 21.05.2015 року та попереджено про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від призову за мобілізацією. Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, на вказану дату до військового комісаріату без поважної причини не з`явився.
Після цього, 05.08.2015 року, офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повторно особисто під підпис була вручена повістка про необхідність прибуття до військового комісаріату на 07.08.2015 року для подальшого направлення до Збройних Сил України, але ОСОБА_4 будучи раніше попередженим про кримінальну відповідальність, діючи з метою ухилення від призову за мобілізацією до військового комісаріату на вказану дату повторно не з`явився.
Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи законних підстав на відстрочку від призову за мобілізацією, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути, в порушенню вимог ст. 65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII 15.01.2015 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ухилився від призову і не прибув в указаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття для призову за мобілізацією в Збройні Сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.
За правовою кваліфікацією ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.
На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та дослідити документи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого. Пояснив, що в 2015 році він з`явився до військомату, пройшов комісію та отримав повістку. Проте, він не прибув до військомату, оскільки злякався служби в армії. Після цього, він рік працював в Республіці Білорусь. Зазначив, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить строго не карати, оскільки він є сиротою.
Допитавши обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.
Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його молодий вік.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд в даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України, знаходить можливим із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, а також відсутність з боку сторін провадження клопотань щодо зміни чи скасування раніше обраних заходів забезпечення, суд, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без зміни до набрання вироком законної сили.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст..100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 домашній арешт продовжити до набрання вироком законної сили після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1