АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

25 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000351 прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від

15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року

ОСОБА_3 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та виправданий у зв`язку з недоведеністю у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вироком суду, 14 травня 2016 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 через відділ поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, яка

24 травня 2016 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись не невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження внаслідок того, що за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_3 скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк

8 років 6 місяців.

Відповідно ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, у тому числі, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, посилаючись на неправильну оцінку доказів у кримінальному провадженні та як наслідок необґрунтованість вироку суду, в апеляційній скарзі прокурор не зазначив мотивів незаконності судового рішення, не навів обґрунтування своєї позиції, не заявив клопотання про дослідження доказів у кримінальному провадженні, яким суд, на думку прокурора, неправильно дав оцінку.
Таким чином, можна вважати, що прокурор в апеляційній скарзі не навів обґрунтування на підтвердження своєї позиції щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, пропонуючи апеляційному суду призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, не вказав, які ж саме докази, надані суду стороною обвинувачення, спростовують висновок суду про невинуватість ОСОБА_3 за цим обвинуваченням.

Враховуючи, що вищезазначені обставини перешкоджають розгляду провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційна скарга прокурора ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наданням йому семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк.

Справа № 11-кп/796/1174/2016
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4
Суддя-доповідач ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000351 прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо він не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1