Справа №295/4003/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, видача якої запитується ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемога Баришівського району Київської області, особи без громадянства для вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про екстрадиційний арешт ОСОБА_4 для вирішення питання про фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
В клопотанні зазначено про те, що до Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 з України в Російську Федерацію для виконання вироку Жєлєзнодорожнього районного суду міста Рязані від 28.09.2012 року з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Рязанського обласного суду від 15.11.2012 року, яким зазначену особу засуджено за вчинення злочинів, передбачених пунктом «б» ч. 2 ст. 131 (зґвалтування, тобто статевий акт із застосуванням насильства до потерпілої, поєднане з погрозою вбивства), пунктом «б» ч. 2 ст. 132 (інші дії сексуального характеру із застосуванням насильства до потерпілої, поєднані з погрозою вбивства) Кримінального кодексу Російської Федерації (в редакції Федерального закону від 27.07.2009 року № 215-Ф3), ч. 1 ст. 161 (грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна) Кримінального кодексу Російської Федерації (в редакції Федерального закону від 07.03.2011 року № 26ФЗ), до 6 років 10 місяців позбавлення волі.
Клопотання обґрунтоване тим, що проведення екстрадиційної перевірки відповідно до ст. 587 КПК України Міністерством юстиції України доручено прокуратурі Житомирської області. У ході перевірки установлено, що ОСОБА_4 до органів Державної міграційної служби України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався та статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував, зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться, підстав вважати його громадянином України немає. За злочини, у зв`язку з якими запитується видача ОСОБА_4 , в Російській Федерації та Україні передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не сплинув. ОСОБА_4 засуджений Жєлєзнодорожним районним судом міста Рязані до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий ним строк становить більше чотирьох місяців. Наказом Міністерства юстиції України за № 898/5 від 16.05.2013 року погоджено видачу ОСОБА_6 в Російську Федерацію для виконання покарання у вигляді 6 років 10 місяців позбавлення волі з відстрочкою фактичної передачі до відбуття покарання призначеного Броварським міськрайонним судом Київської області від 27.07.2011 року. По відбуттю строку покарання 12.03.2016 ОСОБА_4 звільнений з Житомирської виправної колонії (№ 4).
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, особу, видача якої запитується, який у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 584 КПК України визначено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією», місцеві суди на виконання Європейської конвенції та аналогічних положень інших міжнародних договорів України приймають до свого провадження і розглядають по суті подання прокурорів або погоджені з ними подання органів, котрі виконують запити інших держав про видачу, тимчасовий арешт осіб з метою їх доставки під вартою до компетентного органу держави, що надсилає запит, на термін, встановлений Європейською конвенцією або іншим міжнародним договором.
Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Перемога Баришівського району Київської області, не маючий громадянства та зареєстрованого місця проживання, засуджений вироком Жєлєзнодорожнього районного суду міста Рязані від 28.09.2012 року з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Рязанського обласного суду від 15.11.2012 року, за вчинення злочинів, передбачених пунктом «б» ч. 2 ст. 131 (зґвалтування, тобто статевий акт із застосуванням насильства до потерпілої, поєднане з погрозою вбивства), пунктом «б» ч. 2 ст. 132 (інші дії сексуального характеру із застосуванням насильства до потерпілої, поєднані з погрозою вбивства) Кримінального кодексу Російської Федерації (в редакції Федерального закону від 27.07.2009 року № 215-Ф3), ч. 1 ст. 161 (грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна) Кримінального кодексу Російської Федерації (в редакції Федерального закону від 07.03.2011 року № 26ФЗ), до 6 років 10 місяців позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_4 має судимість за вчинення злочинів, за які в Російській Федерації та Україні передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, тобто є екстрадиційними, і строк давності притягнення його до кримінальної за вчинені ним злочини відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.
Наказом Міністерства юстиції України за № 898/5 від 16.05.2013 року погоджено видачу ОСОБА_6 в Російську Федерацію для виконання покарання у вигляді 6 років 10 місяців позбавлення волі з відстрочкою фактичної передачі до відбуття покарання, призначеного Броварським міськрайонним судом Київської області від 27.07.2011 року. По відбуттю строку покарання 12.03.2016 ОСОБА_4 звільнений з Житомирської виправної колонії (№ 4).
До Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від 08.02.2013 року № 81/3-573-10 про видачу ОСОБА_4 з України в Російську Федерацію для виконання вироку Жєлєзнодорожнього районного суду міста Рязані від 28.09.2012 року з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою Рязанського обласного суду від 15.11.2012 року.
Таким чином, встановлено наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ст. 29 Конституції України, ст. 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» 1957 року, Інструкцією «Про єдиний порядок здійснення міждержавного розшуку осіб на території країн СНД» від 30.01.2002 року, ч. 3 ст.10 КК України, ст. 584 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемога Баришівського району Київської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 12 травня 2016 року, для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Доручити виконання ухвали начальнику установи виконання покарань управління Державної пенітеціарної служби України у Житомирській області (№ 8).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 17 березня 2016 року о 09-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1