Справа № 369/9400/16-к
Провадження № 1-кп/369/484/16
В И Р О К
іменем України
26.10.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,уродженця смт. Драбів Драбівського району Черкаської область, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
01.10.2016 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи в торговому залі гіпермаркету ТОВ «Ашан-Кільцева», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, намагався таємно викрасти належні ТОВ «Ашан-Кільцева» товарно-матеріальні цінності, а саме: туфлі чоловічі, вартістю 474,17 грн. (без ПДВ), які одягнув на себе. Після чого, утримуючи при собі вказаний товар ОСОБА_4 пройшов через касову зону не розрахувавшись за нього, та направився до виходу магазину, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали в його волі, оскільки був затриманий працівником охорони.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що міряючи чоловічі туфлі в гіпермаркеті ТОВ «Ашан-Кільцева» він одягнув їх собі на ноги та пішов до касової зони, пройшовши касову зону він за туфлі не розплатився та пішов до виходу з магазину, де його затримали працівники охорони. ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий, негативних характеристик за місцем проживання не має (а.с.41 т.2), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває не перебуває (а.с. 39-40 т.2).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази: - туфлі чоловічі - передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Ашан-Кільцева» ОСОБА_5 (а.с.6 т.2) залишити в розпорядженні ТОВ «Ашан-Кільцева»;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, представником потерпілого та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1