Справа № 317/1204/16-к
№/п 1-кп/317/104/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000359 від 22 лютого 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.02.2016 приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час сварки з потерпілою ОСОБА_4 наніс останній не менше трьох ударів руками в область голови, після чого схопивши її руками за волосся почав волочити до виходу з будинку та подавляти волю останньої до вчинення опору шляхом нанесення ударів ногами по тулубу. Витягнувши потерпілу ОСОБА_4 у двір будинку за вказаною адресою, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, наніс останній ще не менше двох ударів долонями своїх рук в область голови потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в проекції 7 ребра зліва, в області шиї зліва, садна біля основи 2 пальця правої кисті, в області обох колінних суглобів, в області обох стоп які, згідно висновку експерта № 609 від 22.02.2016 року кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення, укладеною між потерпілою та обвинуваченим від 24 лютого 2016 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 100 годин громадських робіт. Відповідно до вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 до початку підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину та вибачився перед потерпілою ОСОБА_4 . Матеріальна шкода потерпілій не завдана. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про примирення. З наслідками її затвердження ознайомлена.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілої щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обиралися.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 24 лютого 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення: обвинуваченим - з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1