печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на: 1/2 частку автомобіля марки HYUNDAI моделі TUCSON 1995, 2016-го року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.03.2016; 1/ 2 частку автомобіля марки Toyota моделі Avalon, 2006 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , які знаходиться у власності ОСОБА_5 та були придбані у період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002110 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, яке 15.08.2016 прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_4 виділено із матеріалів кримінального провадження №0001641.
Досудовим розслідуванням встановлено, що народний депутат України 7 скликання від Партії регіонів ОСОБА_6 , який також являвся головою ради Всеукраїнської громадської організації «Правозахисний громадський рух «Російськомовна Україна», діючи з метою провокації конфлікту із частиною відвідувачів організованої ним виставки фотографій і документів під назвою «Волинська різня-польські та єврейські жертви ОУН-УПА» у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2, перевищуючи владу і надані йому як народному депутату України владні повноваження, використовуючи свою посаду і статус депутата та члена провладної на той час партії Регіонів і однойменної фракції у Верховній Раді України, 08.04.2010 близько 10.43 год надав усну вказівку працівникам правоохоронних органів, зокрема ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , які за посадами були старшими і керували діями інших працівників міліції, із застосуванням сили та насильства до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Героя України ОСОБА_18 та інших, щоб не допустити їх виступів перед присутніми на виставці, вивести їх із приміщення та затримати, схиливши тим самим співробітників міліції - заступника начальника управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , начальника ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 , його заступника ОСОБА_8 , командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_19 з особовим складом підпорядкованої йому роти, у тому числі командиром першого взводу ОСОБА_20 , міліціонерів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інших до вчинення протиправних насильницьких дій стосовно вказаних цивільних осіб, чим підбурив їх до вчинення злочину.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та іншими не встановленими співробітниками міліції, з протиправним застосуванням фізичної сили та насильства видалено з вказаного приміщення та затримано ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , а з ними також очевидців вчинення даних протиправних дій ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .
Від вказаних протиправних дій працівників ПМОП «Беркут» також потерпілому ОСОБА_26 спричинено легкі тілесні ушкодження, іншим громадянам фізичний біль та моральні страждання.
Крім того, під час незаконних дій працівників ПМОП Беркут відносно вказаних громадян, кореспондент ТРК Новий Канал ОСОБА_30 , який виконував редакційне завдання щодо висвітлення в засобах масової інформації фотовиставки та знаходився всередині приміщення, та намагався задокументувати дані дії міліціонерів, отримав легкі тілесні ушкодження та був заблокований в приміщенні.
10.08.2016р. Заступником Генерального прокурора України ОСОБА_31 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а саме у підбурюванні до перевищення влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто підбурюванні до умисного вчинення за попередньою змовою групою осіб працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями.
09.08.2016 року складені письмові повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями.
Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останніх невідоме, а тому 10.08.2016 спрямовано у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштовим зв`язком за останньою відомою адресою місця проживання відповідно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
У зв`язку з нестановленням місцезнаходження підозрюваних постановами слідчого від 10.08.2016 оголошено в розшук ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
В ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, зокрема: ОСОБА_26 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_18 на суму на суму 100 тис. грн; ОСОБА_27 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_32 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_12 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_14 на суму 100 тис.грн; ОСОБА_25 на суму 100 тис. грн; ОСОБА_29 на суму 100 тис.грн; ОСОБА_17 на суму 100 тис. грн, що в сукупності становить 900 тис. грн. Розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди підтверджується висновками судово-медичних експертиз, відеозаписами подій, показаннями потерпілих, свідків та проведених за їх участі слідчих експериментів.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, ч. 6 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження майна та в подальшому можливого забезпечення цивільних позовів у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного,слідчий просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002110 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування 10.08.2016р. складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008.
Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 10.08.2016 спрямовано у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштовим зв`язком за останньою відомою адресою місця проживання відповідно ОСОБА_6 .
У зв`язку з нестановленням місцезнаходження підозрюваних постановами слідчого від 10.08.2016 оголошено в розшук ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2016р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно інформації відділу державної адміністрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Севастополя 27.04.2006 за № 005575 між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, та після реєстрації шлюбу чоловіку залишено прізвище ОСОБА_33 , дружині залишено прізвище ОСОБА_34 , та дані про його розірвання на 12.09.2016р. відсутні.
За даними інформаційних довідок «Автомобіль» транспортні засоби, а саме:автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON 1995, 2016-го року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.03.2016; автомобіль марки Toyota моделі Avalon, 2006 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , належать дружині підозрюваного - ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Вимогами ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи те, що майно придбано у власність дружиною підозрюваного у період зареєстрованого між ними шлюбу, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на1/2 часткуавтомобіля марки HYUNDAI моделі TUCSON 1995, 2016-го року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.03.2016, тана 1/2 автомобіля марки Toyota моделі Avalon, 2006 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 .
Відповідно до положень ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги містяться в ст. 60 Сімейного кодексу України.
Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 369 ЦПК співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.
Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст.73 Сімейного кодексу України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.
Враховуючи, що майно, а саме:автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON 1995, 2016-го року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіль марки Toyota моделі Avalon, 2006 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , знаходяться у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та накладення арешту саме на майно, на яке згідно ст. 63 СК України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як чоловік і дружина мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання, оскільки вониналежить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, не може призвести до порушення прав та свобод особи, яка не є стороною кримінального провадження, а саме, дружини підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на зазначене нерухоме майно, яке належить на праві власності дружині підозрюваного, шляхом заборони розпоряджатися таким майном будь-яким чином.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт частки нерухомого майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єктирухомого майна,що належать на праві приватної власності дружині підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 , а саме на
- 1/ 2 частку автомобіля марки HYUNDAI моделі TUCSON 1995, 2016-го року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.03.2016;
- 1/ 2 частку автомобіля марки Toyota моделі Avalon, 2006 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 .
Заборонити особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане рухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1