Справа № 645/2749/16-к
Провадження № 1-кп/645/337/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000224 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, що має середню спеціальну освіту, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого Київським районним судом м. Харкова від 23 вересня 2015 року до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 23 вересня 2015 року був засуджений Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, про що йому було достеменно відомо. 02 листопада 2015 року до підрозділу Фрунзенського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області на виконання надійшов вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт. 11 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_4 отримав під підпис направлення до дільниці № 5 філії КП «Харківблагоустрій» Фрунзенського району м. Харкова для відпрацювання 240 годин громадських робіт з 12 листопада 2015 року. ОСОБА_4 , з 12 листопада 2015 року, діючи умисно, з метою ухилення від призначеного йому покарання у виді 240 годин громадських робіт, не маючи поважних причин, злісно порушив покладені на нього обв`язки, не вийшов на роботу, при цьому підрозділ Фрунзенського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області та начальника дільниці № 5 філії КП «Харківблагоустрій» Фрунзенського району м. Харкова про причини відсутності на роботі не повідомив, і таким чином умисно ухилився від відбуття покарання та не відпрацював жодної години громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся та пояснив суду, що, дійсно, він був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова до 240 годин громадських робіт, про що йому було достеменно відомо, оскільки він був присутній на оголошенні вироку, а також копію вироку йому було вручено в суді. В листопаді 2015 року він отримав від Фрунзенського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області направлення до КП «Харківблагоустрій» для відпрацювання 240 годин громадських робіт, але він так і не приступив до відпрацювання 240 годин громадських робіт та до теперішнього часу не відбув покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, та обставину, визнану судом такою, що обтяжує покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді арешту у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не відбув покарання, призначене йому за попереднім вироком, а саме: за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року, тому йому слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання повністю невідбуте покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань суд керується вимогами ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином, невідбуте ОСОБА_4 покарання у виді 240 години громадських робіт відповідає 30 дням арешту.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року, у виді громадських робіт строком 240 годин, що, згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, дорівнює 30 дням арешту, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

Початок відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1