Справа № 489/3118/16-к
провадження №1-кс/489/502/16
УХВАЛА
іменем України
18 червня 2016 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , слідчого СВ Ленінського ВП Головного управління національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні за №0003216, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.286 ч.1 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2016 року, про арешт майна,

встановив:
17.06.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме транспортного засобу «Opel Vivarо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Дослідивши надані матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Арешт майна полягає в обмеженні певних повноважень власника такого майна, натомість відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Вищезазначена правова підстава(п.1 ч.2 ст.170 КПК) для накладення арешту на майно є самостійною та законодавство не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені ст. 167 КПК України може бути арештовано і у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0003216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 17.06.2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.06.2016 року близько 14 години 30 хвилин в м. Миколаєві, в районі буд. №89 по вул. Космонавтів, за участі мопеда «Honda Tact» без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Opel Vivarо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , в результаті чого водій мопеда «Honda Tact» ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.
Згідно дослідженого протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.06.2016 року на автомобілі марки «Opel Vivarо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , встановлено зовнішні пошкодження у виді деформації переднього лівого крила та наявні сліди нашарування чорного кольору на передньому лівому крилі.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що автомобіль «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Слідчим при поданні клопотання дотримані процесуальні строки звернення до суду, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

У пункті 31 рішення від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Захист суспільства та забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування статтею 2 КПК України визначено одним із завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що інтереси суспільства щодо забезпечення повного розслідування кримінального правопорушення в даному випадку переважають над правами власника на володіння та користування транспортним засобом, а обмеження вказаних прав в разі накладення арешту на майно не спричинить негативних наслідків для ОСОБА_5 .

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наданих доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на автомобіль «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Ленінського ВП Головного управління національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Opel Vivarо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з тимчасовим позбавленням можливості користуватись та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1