АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду

м. Києва від 10.05.2016 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0000717, №0004043,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 28.01.2002 року за ч. 2 ст.190 КК України (2001 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

02.06.2006 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

09.08.2006 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

05.07.2007 року за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

02.03.2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 15, ч. 2 ст.185, ст. 70 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

30.05.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання.

Засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3 роки позбавлення волі.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову.

За вироком суду, ОСОБА_5 , 10.06.2014 року приблизно о 15 год., знаходячись по вул. З.Гайдай в районі буд.6-А, побачив неповнолітнього

ОСОБА_7 , 2003 року народження, який катався на велосипеді.

В цей час у ОСОБА_5 виник намір, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме велосипедом червоного кольору марки «Stern» з навісними аксесуарами на ньому, загальною вартістю 2066 грн., який належав матері неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний вище намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, увійшовши в довіру до неповнолітнього ОСОБА_7 , попросив в останнього покататися на велосипеді, на що останній відповів згодою та добровільно передав свій велосипед марки «Stern» ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізувати свій, вказаний вище намір, ОСОБА_5 взяв велосипед марки «Stern» та проїхавши по стадіону, начебто катаючись, цілеспрямовано заїхав за будинок, розташований по пр.Оболонському, 27-А в м.Києві, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2066 грн.

Крім того, 02.07.2014 р. приблизно о 20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Київ, вул. Д.Народів, 6, побачивши раніше невідомого йому громадянина ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння, вирішив скористатися даною обставиною, та викрасти в останнього цінні речі.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, під час розмови з потерпілим, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із сумки ОСОБА_9 гаманець, в якому перебували дві банківські карти ПАТ «ПриватБанку», що не становлять для потерпілого матеріальної цінності та грошові кошти в сумі 1 800 грн., з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1800 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 11.08.2014 р., приблизно о 09 год., перебуваючи на території ТОВ «Парк готель Київ», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Юнкерова, 20, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу на територію ТОВ «Парк готель Київ», заволодів велосипедом «GiantRinconTrail», з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 6060 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 25.03.2015 р., приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи на третьому поверсі в приміщенні поліклініки за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 14, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом здійснити дзвінок, попросив мобільний телефон у раніше йому незнайомої ОСОБА_11 , яка передала ОСОБА_5 мобільний телефон«Prestigio MultiPhone», для здійснення дзвінка. ОСОБА_5 відійшов на деяку відстань та скориставшись тим, що потерпіла відволіклась, непомітно для останньої вийшов з приміщення поліклініки з викраденим мобільним телефоном «Prestigio MultiPhone» PAP5400DUO, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з СІМ-картками «Лайф» та «МТС», які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму

800 грн.

Крім того, ОСОБА_5 19.04.2015 р., приблизно о 19 год., перебуваючи неподалік буд.39-А, що за адресою: м.Київ, пр.Оболонський, познайомився з гр. ОСОБА_12 в ході спілкування з яким вирішив заволодіти шляхом обману його мобільним телефоном «RUNBO X5». Реалізуючи свій намір ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом оглянути телефон та здійснити дзвінок, попросив у ОСОБА_12 його мобільний телефон, останній передав ОСОБА_5 мобільний телефон «RUNBO X5» вартістю 2800 грн. ОСОБА_5 взявши вказаний телефон в корпусі чорно-жовтого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , в якому знаходились СІМ-картки «Київстар» та «Лайф», які не становлять для потерпілого матеріальної цінності відійшов на деяку відстань та скориставшись тим, що ОСОБА_12 не спостерігав за ним, непомітно для останнього скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 2 800 грн.

Крім того, ОСОБА_5 20.06.2015 р., приблизно о 12 год., перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 побачив свого сусіда

ОСОБА_13 , який під час спілкування з обвинуваченим запросив його до себе до дому в кв. АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 на запрошення погодився. Перебуваючи у потерпілого вдома, обвинувачений діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном «Нокіа 101» з двома СІМ-картками «Київстар» та «МТС», які матеріальної цінності не становлять та грошовими коштами в сумі 1 300 грн., що належать ОСОБА_14 , з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 1 460 грн.

Крім того, ОСОБА_5 24.01.2016 р. приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Зара», що знаходиться на 2 поверсі ТРЦ «Дрім Таун», що розташований за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, таємно, повторно переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв із вітрини магазину чоловіче пальто темно-синього кольору артикул № 1922/305/401 вартістю 2 165 грн. 83 коп. (без ПДВ), та направився до виходу із магазину, проте був затриманий працівником охорони магазину, у зв`язку із чим свій намір до кінця довести не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений, просить пом`якшити призначене покарання.

Такі вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання суд не врахував ряд обставин, зокрема його щирого каяття у вчинених злочинах, сприяння у розкритті злочинів під час досудового розслідування та судового розгляду, незадовільного стану здоров`я та необхідності в зв`язку з цим хірургічного втручання, перебуванням на його утриманні неповнолітньої дочки та батьків дружини, які є особами пенсійного віку, а також того, що перебуваючи на волі він буде мати змогу відшкодувати шкоду завдану злочинам.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд розглянув кримінальне провадження у вчиненні ОСОБА_5 злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, КК України у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, дав детальні пояснення з приводу обставин їх вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Таким чином дії, ОСОБА_5 виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, що ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому ці обставини апеляційним судом не перевіряються, згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за систематичне вчинення злочинів проти власності, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, однак дав в суді негативну оцінку своїм діям, має формально позитивну характеристику з місця проживання, незадовільний стан здоров`я, перебуває на обліку у лікаря наркологамає відповідний діагноз та синдром, на спеціальному обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та призначив мінімальне покарання в межах санкцій статей, яке відповідає ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та призначення більш м`якого покарання, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які він вказував в апеляційній скарзі, зокрема його щирого каяття у вчинених злочинах, незадовільного стану здоров`я, а також того, що на його утриманні перебуває неповнолітня дочка колегія суддів не вбачає з огляду на те, що вказані обставини в повній мірі враховані при призначенні покарання, а інші зазначені в апеляційній скарзі, не дають, на думку колегії суддів, підстав для призначення, за сукупністю злочинів, більш м`якого покарання, з огляду на конкретні обставин справи, зокрема вчинення злочину щодо неповнолітнього, кількості епізодів злочинної діяльності, не відшкодування потерпілим завданої шкоди, а також врахування особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів за вчинення яких відбував покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, суспільно-корисною працею не займається, а отже вчинив умисні корисливі злочини з метою власного збагачення.
За наведеного доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість призначеного йому покарання є необґрунтованими, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну вироку колегія суддів не встановила.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0000717, №0004043 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для ОСОБА_5 , що утримується під вартою, з моменту отримання копії.

СУДДІ:

___________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1300/2016

Головуючий у першій ОСОБА_15
Доповідач ОСОБА_1