Справа № 333/2746/16-к
Провадження №1-в/333/317/16
УХВАЛА
Іменем України
10 червня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
31.05.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя суду надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 14.10.1997 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизотиповий розлад». В клінічній картині захворювання на фоні емоційно-вольового зниження відмічаються агресивні форми поведінки по відношенню до оточуючих з алкоголізацією. 06.09.2015 р. в 17:00 скоїв злочин, передбачений ст.20 КК України (на узбережжі Запорізького водосховища ріки Дніпра в районі Ждановського пляжу в м. Запоріжжі, викрав сумку, в якій знаходились побутові речі та мобільний телефон, вартістю 5399 грн.). Після проведення судово-психіатричної експертизи 28.09.2015 р. був визнаний неосудним. 14.12.2015 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до хворого застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Протягом останніх 6 місяців хворий регулярно відвідував лікаря-психіатра та приймав підтримуючого лікування. Однак, періоди стабілізації психічного стану медикаментозні, короткі, неякісні, у зв`язку з чим відзначаються часті загострення психічного стану з агресією до оточуючих. Критика до хвороби і здійсненого правопорушення залишається вкрай формальною. Реальних планів на майбутнє не має. Згідно акту комісії лікарів - психіатрів хворий страждає на тяжкий психічний розлад, являє соціальну небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник комунальної установи Обласна психіатрична лікарня та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи Обласна психіатрична лікарня, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 14.10.1997 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизотиповий розлад». В клінічній картині захворювання на фоні емоційно-вольового зниження відмічаються агресивні форми поведінки по відношенню до оточуючих з алкоголізацією.

06.09.2015 р. в 17:00 скоїв злочин, передбачений ст.20 КК України (на узбережжі Запорізького водосховища ріки Дніпра в районі Ждановського пляжу в м. Запоріжжі, викрав сумку, в якій знаходились побутові речі та мобільний телефон, вартістю 5399 грн.).

Після проведення судово-психіатричної експертизи 28.09.2015 р. був визнаний неосудним.

14.12.2015 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до хворого застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Протягом останніх 6 місяців хворий регулярно відвідував лікаря-психіатра та приймав підтримуючого лікування. Однак, періоди стабілізації психічного стану медикаментозні, короткі, неякісні, у зв`язку з чим відзначаються часті загострення психічного стану з агресією до оточуючих. Критика до хвороби і здійсненого правопорушення залишається вкрай формальною. Реальних планів на майбутнє не має.

Згідно акту комісії лікарів-психіатрів хворий страждає на тяжкий психічний розлад, являє соціальну небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , 1988 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1