печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , заборонивши відчужувати та розпоряджатися даним майном.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управлiння Нацiональної поліції у м. Києвi перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004758 від 14.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28.04.2016 року державним реєстратором ОСОБА_6 у Державному реєстрі було здійснено запис про скасування реєстрації права вла сності ТОВ «ІК «Укркапітал» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня, державним реєстратором ОСОБА_6 , до реєстру було внесено запис про право власності ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування встановлено, що послідовними рішенями по господарській справі № 5011-66/1298-2012 Господарського суду м. Києва від 18.02.2012, Київського апеляційного господаоського суду від 20.09.2012, Вищого господарського суду України від 22.04.2013 за ТОВ «Інвестаційна компанія «Укркапітал» було визнано право власності на низку квартир, розташованих у будинку АДРЕСА_2 . Серед цих квартир визнано, зокрема квартиру АДРЕСА_3 .
22.02.2005 року, притиндентом на об`єкт нерухомості ОСОБА_5 , був укладений попередній договір № 65 із забудовником будинку АДРЕСА_4 та одного паркувального місця.
В результаті спору між сторонами зазначеного договору. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2011по справі № 2-3143/2011 було визнано за ОСОБА_5 право власності.
На підставі відповідних судових рішень, невстановлені, зацікавлені особи могли реєструвати у встановленому законом порядку своє право власності ТОВ «ІК «Укркапітал» - на квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_5 .
В подальшому ОСОБА_5 при не встановлених обставинах, дізнався про відсутність у новому збудованому будинку квартири з номером АДРЕСА_6 , а також про вищенаведений господарський процес між «ТОВ Інвест» та ТОВ «ІК «Укркапітал» у якому предмет спорів була низка квартир із реально існуючими номерами, зокрема квартира АДРЕСА_3 .
З урахуванням вказаного, ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про виправлення в ухваленому вищенаведеному рішені від 08.08.2011 описки про виправлення номеру квартири із АДРЕСА_7 .
Ухвалою від 08.05.2012 таке виправлення було здійснено. Ця ухвала була залишена без змін Апеляційним судом м. Києва 24.07.2012.
Таким чином, починаючи з 24.07.2012 у ОСОБА_5 виникли відповідні підстави для реєстрації свого права власності на квартиру АДРЕСА_3 .
16.08.2012 Київським бюро технічної інвентаризації було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 із посиланням на наведені рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2011, ухвалу цього ж суду від 08.05.2012 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва 24.07.2012.
Однак, враховуючи наявність інших судових рішень, на одну й ту ж квартиру претендували як юридична особа ТОВ «ІК «Укркапітал», так фізична особа ОСОБА_5 .
В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2012 обидві ухвали судів, щодо виправлення номеру квартири у судовому рішенні було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.
Крім того, Апеляційний суд м. Києва, у свою чергу, ухвалою від 28.02.2013 по справі № 22-ц/2690/1519/13 скасував первину ухвалу про виправлення номеру квартири ухвалу Печерського районного суду від 08.05.2012 й адресував питання про виправлення описки на вирішення Печерського районного суду м. Києва.
В подальшому, Печерським районним судом м. Києва, ухвалою по справі № 757/5300/13-ц остаточно відмовив ОСОБА_5 у виправлені номера квартири у судовому рішенні. Ухвала набула законної чинності.
Відтак, з моменту набрання законної чинності ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 07.11.2012 про скасування попередніх судових рішень по зміні номеру квартири, ОСОБА_5 вже не мав жодних підстав вважатися власником квартири, а також не мав підстав для реєстрації свого права власності на квартиру саме за № В 4-2.
Зобов`язання ТОВ «Інвест» з приводу надання у власність ОСОБА_5 квартири у збудованому будинку за попереднім договором № 65 від 22.02.2005 рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2012 були визнані припиненими з 23.02.2006, тобто задовго до набуття чинності наведених інших судових рішень. Зазначене рішення залишене без змін 13.02.2013 Вищим спеціалізованим судом України.
Натомість рішення господарських судів, щодо прав ТОВ «ІК «Укркапітал» існують і на сьогоднішній день у незмінному та не у скасованому вигляді.
29.05.2013 ТОВ «Інвест» - забудовник, що є стороною договірних відносин як з ОСОБА_5 так й з ТОВ «ІК «Укркапітал», передало за актом передачу і власність ТОВ «ІК «Укркапітал» квартиру № В 4-2 на виконання судових рішень. На підставі підтверджених судовими рішеннями прав, ТОВ «ІК «Укркапітал» 29.10.2013 зареєструвало їх у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Однак, на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2016, оформленого приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_7 , зареєстровано у реєстрі права власності на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_3 за суб`єктом господарської діяльності «АВЕРІ ЕССЕТС ЛТД»
Незаконне позбавлення ТОВ «ІК «Укркапітал» права власності на квартиру відбулось 28.04.2016, шляхом внесення до Реєстру відомостей на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду, яку було скасовано 19.02.2015
05.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_8 , на підставі не чинних документів, оформлено договір купівлі-продажу, відповідно до якого, ОСОБА_5 продав квартиру громадянину США ОСОБА_9 . Однак згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира належить ОСОБА_5 .
На даний час, протиправні дії юридичного власника, ОСОБА_5 , кваліфікуються статтею Кримінального кодексу України, санкція якої, передбачає такий вид покарання як конфіскацію майна.
19.07.2016 в порядку ст. 98, 110 КПК України, винесено постанову про визнання об`єкта нерухомості, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 речовим доказом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно, з метою забезпечення збереження речового доказу.
Враховуючи вищезазначене, слідчий вважає наявними підстави для арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю та зазначив, що в даному випадку накладення арешту на майно обумовлюється необхідністю забезпечення збереження речових доказів, а саме спірної квартири, що є фактично предметом злочину, оскільки у разу незастосування такого заходу забезпечення юридичним власником квартири її буде відчужено третім особам, що підтверджується на даний час діями ОСОБА_5 .
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчим на підставі наданих доказів доведено, що кошти, на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу - були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом
Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий є предметом злочину, здобуто кримінально протиправним шляхом, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим та прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його передачі, відчуження, та в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися зазначеним майном, в тому числі відчужувати його.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1