Справа № 715/414/16-к
Провадження № 1-кп/715/29/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2016 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , 16 лютого 2016 року біля 20:00 год., переслідуючи умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до аптечного пункту № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та розташований по АДРЕСА_1 де вчинив крадіжку грошей у сумі 11 335 грн., двох жувальних гумок «Orbit», загальною вартістю 22 грн., пляшки мінеральної води «Боржомі» вартістю 24,50 грн., після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 11 381,50 гривень. Своїми діями обвинувачений вчинив злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, і в своїх показах підтвердив обставини скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті. Вказав на те, що шкоду потерпілій відшкодував повністю, щиро розкаявся у вчиненому просив не позбавляти його волі.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась проте вона подала суду заяву, в якій вказує, що завдані їй збитки відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільно дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджуються його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів і оголошенням характеризуючих даних ОСОБА_4 які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині, крім повного визнання ним своєї вини також доведена дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 17.02.2016 року від ОСОБА_8 ;
-протоколом огляду місця події від 17.02.2016 року та фото таблиці ілюстрацій до нього, а саме місця скоєння злочину;
-протоколом огляду місця події від 17.02.2016 року та фото таблиці ілюстрацій до нього, а саме готелю «Формула» в с. Тарашани, Глибоцького району, Чернівецької області під час якого були виявлені викрадені грошові кошти та речі;
-протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 від 19.02.2016 року, під час якого останній показав при яких обставинах був скоєний злочин;
-протоколом огляду речей і документів від 20.02.2016 року;
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Вищенаведені докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання ним своєї вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування завданої шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Вказана в обвинувальному акті як обтяжуюча обставина - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, не зайшла свого підтвердження в судового засіданні, оскільки, по перше сторона обвинувачення не пред`явила ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, по друге в матеріалах справа відсутні будь-які письмові докази на підтвердження цієї обставини.
При цьому сторона захисту надала суду копію довідки Глибоцької ЦРКЛ №409 від 17.02.2016 року згідно якої, на момент затримання на наступний день після скоєння злочину, ОСОБА_4 був тверезий.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 незважаючи на те, що в судовому засіданні 08.04.2016 року вказував, що перед скоєнням злочину випив бутилу пива, після з`ясування всіх обставин справи в доповненнях стверджував, що алкогольних напоїв він не вживав, і на момент скоєння злочину був тверезий.
З огляду на те, що всі сумніви та протиріччя трактуються на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення не підтвердила належними та допустимим доказами, вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, характер вчинення злочину та обставини при яких він був скоєний, при цьому він раніше був засуджений за вчинення аналогічних злочинів, скоїв злочин під час умовно-дострокового звільнення, а тому суд вважає, що в даному випадку досягнення мети покарання неможливе без його ізоляції від суспільства.
Разом з тим, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдані збитки, потерпіла просить його суворо не карати, його стан здоров`я, а саме ту обставину, що він знаходиться на диспансерному обліку в Чернівецькому обласному психіатричному диспансері з діагнозом, легка розумова відсталість, на даний час страждає на гострий пієлоніфріт, а тому в даному випадку суд вважає за можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання в даному конкретному випадку, є справедливим і буде відповідати цілям покарання, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин під час умовно дострокового звільнення, суд згідно вимог ч.1 ст.71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання до призначеного покарання.
Враховуючи обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.
Цивільного позову по справі заявлено не було.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а розподіл судових витрат вирішити відповідно до ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй міру покарання із застосування вимог ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.10.2012 року, і признати ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити утримання під вартою, а строк відбування покарання обчислити з 17 лютого 2016 року, тобто з моменту взяття його під варту, зарахувавши йому строк тримання під вартою до набрання вироком законної сили відповідно до ч.5 ст.72 КК України,а саме один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.
Речові докази по справі: грошові кошти в кількості 7797 гривень, які передані на збереження ОСОБА_6 залишити їй у власності.
Речові докази: чеки в кількості чотири штуки залишити в матеріалах справи
Речові докази: металевий лом, кросівки білого кольору які зберігаються у камері зберігання речових доказів Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироку законної сили знищити.
Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

СУДДЯ: ОСОБА_1