АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/6569/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/304/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0000913, внесене, 01.06.2015р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу,
Дніпропетровської області, зареєстрованого
за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2016р.
Вироком суду першої інстанції 23 лютого 2016р., ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1р., та на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1р., з покладанням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішено питання по речовим доказам.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.
З ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 стягнуто:12000 грн. майнової шкоди, 800 грн.- витрати за надання юридичних послуг, 1000 грн. - моральної шкоди, а всього стягнуто-13800 грн.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, потерпілий ОСОБА_7 , просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 2р., та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

29.05.2015р., приблизно о 17.50 год. неповнолітній ОСОБА_6 прийшов в гості до ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та вирішив таємно викрасти банківську картку.
Діючи із корисливих мотивів, реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_6 , підійшов до сумки, яка знаходилась на столі в кімнаті, та скориставшись тим, що ОСОБА_10 знаходився в іншій кімнаті, а також відсутністю інших свідків та очевидців, таємно викрав банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приват банк», яка належить батьку ОСОБА_10 - ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в той же день о 19.00 год. неповнолітній ОСОБА_6 прийшов до банкомату, що знаходиться в приміщенні магазину «Крамничка», розташованого по вул.23 Лютого, 4 м.Кривого Рогу, та шляхом транзакції через банкомат, зняв грошові кошти в сумі 500 грн. з банківської картки № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приват банк», яка належить ОСОБА_7 .
Після цього, в той же день приблизно о 21.21 год. неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля банкомату, що знаходиться в приміщенні магазину «Крамничка», розташованого по вул.23 Лютого, 4 м.Кривого Рогу, та шляхом транзакції через банкомат, зняв грошові кошти в сумі 11 500 грн. з банківської картки № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Приват банк», яка належить ОСОБА_7 .
З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 12 000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і в частині цивільного позову, ухвалити свій вирок, яким призначеними обвинуваченому покарання у виді 2-х р. позбавлення волі, без застосування ст.75 КК України, і задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.
Потерпілий вказує, що суд першої інстанції, не врахував того, що ОСОБА_6 , так і не вибачився перед ним, не відшкодував завданих злочином збитків, і не намагався цього зробити, що за місцем навчання він характеризується негативно, бажання навчатися і здобувати професію щоб працювати за фахом, не має, тому він вважає, що ОСОБА_6 не розкаявся у вчиненому злочині, а тому підстав для його звільнення з випробуванням немає.
Крім того, потерпілий вважає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано задовольнив його позов частково, в частині відшкодування моральних збитків, не взявши до уваги, що протиправними діями обвинуваченого він був позбавлений можливості пройти курс лікування після перебування в зоні АТО та позбавлений заощаджень, які були єдиним засобом для його існування після демобілізації.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати вирок суду відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, ухвалити свій вирок, яким призначити йому покарання у виді 2-х р. позбавлення волі, а також у повному обсязі задовольнити його цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, просила рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, просив рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 , просив вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23.02.2016р. відносно його підзахисного, залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріалами кримінального провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань, обговоривши доводи потерпілого, колегія суддів, не знаходить підстав для задоволення його апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, доводи потерпілого ОСОБА_7 не обґрунтованими, оскільки при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.ст.50, 65, 103 КПК України, ретельно перевірив, обставини які пом`якшують покарання, а також перевірив відомості, характеризуючи його особу, і встановив, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, що він раніше не судимий (ар.пр.73), злочин вчинив у неповнолітньому віці і на час ухвалення вироку був неповнолітнім, що він хоча і характеризується негативно(ар.пр.81), однак навчається в ДНЗ «Центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі, виховується батьком, мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем мешкання (ар.пр.77), має належні умови для проживання і навчання (ар.пр.80), раніше не перебував на обліку у дільничного інспектора поліції Тернівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (ар.пр.78), порушень громадського порядку не допускає (ар.пр.107-108).
Суд першої інстанції правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття і вчинення злочину неповнолітнім ( ар.пр.127).
Врахувавши зазначені вище обставини, як кожну окремо, так і у їх сукупності, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов законного висновку про можливість призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому зі звільнення від призначеного покарання з випробуванням із застосуванням ст.75,76, 104 КК України.
Задовольняючи цивільний позов потерпілого, частково, а саме зменшившуючи розмір моральної шкоди з 12000 грн. до 1000 грн., суд першої інстанції, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи, майновий стан неповнолітнього обвинуваченого, дійшов правильного висновку про необхідність зменшення суми немайнової шкоди, з чим повністю погоджується і колегія суддів, і тому не вбачає підстав для задоволення вимог потерпілого і в цій частині.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, і вмотивованим, і не вбачає підстав, для скасування вироку, як в частині призначеного покарання, так і збільшення суми моральної шкоди, як того просить потерпілий ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 , залишити - без задоволення, а вирок Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - без змін.
Запобіжний захід, ОСОБА_6 не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4