ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-1455км16 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8
Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року засуджено:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця смт Володарськ-Волинський Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 13.07.2011 за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 02.08.2013 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 25 днів;
- за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;
- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волістроком на 15 років.
На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до покарання призначеного вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року приєднано невідбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13 липня 2011 року і, остаточно, за сукупністю вироків, ОСОБА_9 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 16 років.

Судом вирішено питання відшкодування судових витрат та долю речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 залишено без зміни.

За вироком суду, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, щі він, 09 серпня 2014 року, близько 02 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою умисного вбивства двох осіб, прийшов до будинку своєї тітки ОСОБА_6 , на АДРЕСА_1 , де, знайшовши на подвір`ї ніж побутового призначення, зайшов у будинок, де спала його неповнолітня двоюрідна сестра ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), підійшов до неї та почав завдавати ударів кулаком у різні частини тіла та душити її, закриваючи рота, щоб не кричала, а потім завдав удар ножем у ліву частину грудей. Коли на шум та крики прибігла мати неповнолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_9 завдав численних ударів ножем і їй у ліву частину тіла, намагаючись вбити. Неповнолітня ОСОБА_10 , хоча сама була смертельно поранена, але ще деякий час могла рухатись, побачивши, що ОСОБА_9 намагається вбити її матір, підійшла ззаду та штовхнула його у спину, тим самим припинивши його злочинні дій та не дала довести злочинний намір до кінця. Коли ОСОБА_9 , внаслідок цього поштовху, упав через дверний отвір на підлогу кухні, жінки закрили двері та вагою своїх тіл утримували їх, не даючи ОСОБА_9 увірватись та довести свій злочинний намір до кінця. Усвідомивши, що може бути викритий, ОСОБА_9 розбив вікно у будинку та втік.
В результаті умисних, спрямованих на позбавлення життя та заподіяння смерті дій засудженого, неповнолітня ОСОБА_10 померла цього ж дня, а її мати - ОСОБА_6 отримала множинні колото-різані ушкодження шиї, лівого передпліччя та плеча, різані рани живота, розриви сухожилків лівої руки.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , посилаючись на неповноту та однобічність слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення кримінального процесуального закону, недопустимість доказів, покладених в основу обвинувального вироку, недоведеність винуватості його підзахисного у вчиненні умисного вбивства та замаху на вбивство, просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_9 скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На касаційну скаргу захисника від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 надійшли заперечення, в яких вони просять залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення касаційної скарги, пояснення засудженого захисника ОСОБА_5 , думку потерпілих, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Можливість скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК) чинним законом не передбачена.
Доводи касаційної скарги захисника про недоведеність винуватості його підзахисного у вчиненні вбивства однієї особи та замаху на вбивство іншої, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Так, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винність засудженого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказах, які отримали належну оцінку. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та вмотивованим.

Судами правильно зроблений висновок на підставі показань потерпілої ОСОБА_6 про обставини вчинення її племінником ОСОБА_9 неправомірних дій щодо її доньки та щодо неї, показань свідків, а також на підставі висновків проведених експертиз та інших доказів.

Так, зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що 08 серпня 2014 року у вечірній час, її син ОСОБА_11 з племінником ОСОБА_9 пішли в сільський клуб на дискотеку, а вона з неповнолітньою дочкою ОСОБА_12 залишилися вдома і лягли спати. Приблизно о 02 годині 10 хвилин ночі вона прокинулася від голосного крику дочки « ОСОБА_13 , він мене душить!». Вона швидко встала, вийшла в коридор і через відчинені двері побачила, що у веранді горить світло, а на дивані проти сидячої навколішки дочки в такій же позі сидів ОСОБА_9 . Перелякана дочка повідомила, що брат ОСОБА_14 її душив. Побачивши її, п`яний ОСОБА_9 встав з дивану, наблизився до неї в коридорі і почав мовчки ножем наносити удари в область грудей, живота та рук. Від ударів з ран сильно потекла кров. В цей час дочка ОСОБА_12 ззаду штовхнула ОСОБА_9 в спину і той упав через дверний отвір в приміщення кухні на підлогу. Тут же вони закрили двері в кухню і почали утримувати їх зі сторони коридору, щоб ОСОБА_9 не повернувся. Не зумівши відкрити двері, ОСОБА_9 розбив вікно в дальній кімнаті будинку і втік. В цей час дочка сіла на підлогу і сказала, що їй дуже погано, вдихнула повітря і втратила свідомість, після чого померла. Вона вважає, що племінник ОСОБА_14 намагався зґвалтувати дочку, а потім її вбив та здійснив замах на її життя.
Крім показань самої потерпілої, винуватість ОСОБА_9 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 .
Крім того, вина засудженого підтверджується зібраними по кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами: даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 09.08.2014 року з фототаблицею (т. 1 а.п. 18-31,79); протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 09.08.2014 року та фототаблицею (т. 1 а.п. 33-37); лікарським свідоцтвом № 2486 від 09.08.2014 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_10 являється гостра крововтрата, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, з ушкодженням легень та лівого шлуночка ( т.1 а.п. 44); висновком експерта № 759 від 09.08.2014 року, про те, що смерть ОСОБА_10 настала від сліпого, проникаючого колото-різаного поранення з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, легеневої тканини, пристінкової та легеневої плеври, перикарда та стінки лівого шлуночка, що ускладнилось внутрішньою кровотечею (т.1а.п. 146-148); висновками експертів № 1864 від 09.08.2014 року та № 3176 від 30.12.2014 року згідно яких у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у виді множинних колото-різаних ран, які могли утворитися в ніч на 09.08.2014 року, при обставинах, зазначених потерпілою (т. 1 а.п. 92-93, 170-171); висновком судово-імунологічної експертизи № 1033 від 19.09.2014 року, про те, що на руках (змивах) з рук ОСОБА_9 виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_10 (т.1 а.п. 111-113); висновком судово-імунологічної експертизи № 1034 від 19.09.2014 року (т.1 а.п. 114-117); висновком судово-імунологічної експертизи № 1035 від 19.09.2014 року (т. 1 а.п. 119-121); висновком експерта № 1036 від 26.09.2014 року, що на майці ОСОБА_9 виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_10 (т.1а.п. 122-125); заявою ОСОБА_18 від 19.08.2015 року, про те, що вона знайшла і добровільно видала старшому слідчому СВ Володарсько-Волинського РВ УМВС України Житомирській області саморобного кухонного ножа зі слідами бурого кольору, схожими на кров (т.1 а.п. 89); протоколом огляду предмета від 19.08.2014 року кухонного ножа кустарної виробництва (т.1 а.п. 90); висновком експерта № 199/ц від 17.09.2014 року про те, що на клинку ножа знайдено кров людини (т.1 а.п. 127-129); висновком молекулярно-генетичної експертизи № 459 від 30.01.2015 року, відповідно до якого кров на ножі належала ОСОБА_25 (т.2 а.п. 163-169 ); висновком судово-медичного експерта-криміналіста № 189-МК від 06.11.2014 року (т. 1 а.п. 164-166); висновком експерта № 3 від 21.01.2015 року (т. 1 а.п. 174-179), протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею (т.1 а.п.150- 157); довідці чергового лікаря ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_9 09.08.2014 року о 12 год. 10 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.45); висновком судово-медичної експертизи № 1871 від 09.08.2014 року (т.1 а.п. 78); висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 2 від 06.01.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_9 під час скоєння злочину усвідомлював свої дії та є осудним (т.1 а.п.181-184).
Зі змісту вироку місцевого суду вбачається, що суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив та зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Судом об`єктивно, повно і всебічно встановлено обставини кримінального провадження. Оцінка доказів судом проведена згідно з вимогами процесуального законодавства, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності, та їх достатності для постановлення вироку.
Крім того, як убачається з судових рішень, при кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 2 ст .15 ч. 2 ст .115 КК України, суди врахували кількість і локалізацію спричинених постраждалим тілесних ушкоджень у життєво-важливі органи, в тому числі удари в область грудної клітини зі значною силою зліва; постзлочинну поведінку засудженого, який втік, намагався приховати сліди злочину, забравши с собою знаряддя злочину та заперечуючи причетність до злочинів.
Таким чином, колегія суддів касаційного суду вважає, що судами в повному обсязі перевірені доводи захисника та засудженого, що він після вживання спиртних напоїв нічого не пам`ятає, пішов додому спати, любив свою сестру та тітку та не міг такого зробити, оскільки такі судження спростовані в ході судового слідства показаннями свідків, висновками експертів та іншими доказами.
Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України. Даних про неправильне застосування кримінального закону не встановлено.

Крім того, аналогічні за змістом доводи касаційної скарги захисника були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який з наведенням мотивів спростування, визнав їх неспроможними.
Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Так, суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 належним чином проаналізував усі доводи поданої на вирок місцевого суду апеляції засудженого, на кожний з доводів, що в ній містяться, дав повну та вичерпну відповідь.
Інші доводи касаційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом першої або апеляційної інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятих рішень.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 50,65 КК України.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3