пр.1-кп/336/15/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003940 від 30.10.2013 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 07.02.2005 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.ч. 2, 3, 4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково з Павлоградської виправної колонії на підставі постанови Павлоградського районного суду Дніпропетровської області 31.10.2006 року з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 3 дні;
- 30.01.2008 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 309, із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений з Кам`янської виправної колонії 28.08.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 21.12.2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з Кам`янської виправної колонії 21.09.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 18.07.2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу 850,00 грн; на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді громадських робіт на 50 годин, яке відбуте повністю;
- 11.12.2015 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2016 року зменшено покарання до 2 років позбавлення волі;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2013 року, приблизно о 01-45 годині, ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 159 по вул. Круговій у м. Запоріжжі, за попередньою змовою з особою, провадження щодо якого виділено окремо, та ОСОБА_6 , засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2014 року, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, застосували до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось у нанесенні потерпілим кількох ударів руками та ногами в область тулуба та голові, після чого відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном «ZTE Y790», в корпусі чорного кольору, вартістю 790 гривень з картою оператора мобільного зв`язку «МТС», номер НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, з коштами на рахунку в сумі 27 гривень, картою пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 40 гривень, грошима в сумі 100 гривень та золотою каблучкою 585 проби, вагою 1,5 г. вартістю 1500 гривень, а також майном ОСОБА_8 : мобільним телефоном «Sony Xperia», в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень, в чохлі чорного кольору, вартістю 210 гривень з картою оператора мобільного зв`язку «МТС», номер НОМЕР_2 , вартістю 10 гривень з грошовими коштами на рахунку в сумі 40 гривень, картою пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 90 гривень, грошима в сумі 100 гривень, в результаті чого спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 2367 гривень, а ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 2450 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України спочатку визнавав частково, проте, після дослідження частини доказів, визнав повністю.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. визнав повністю. відповідно до ч. 3, 4 ст. 349 КК України, суд за згодою учасників судового провадження дійшов висновку про те, що недоцільно досліджувати усі докази через те, що обставини цих злочинів ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 22.10.2013 року особі, провадження щодо якої виділено в окреме провадженн,я зателефонувала його співмешканка ОСОБА_9 , яка займалася проституцією, та попросила приїхати до сауни по АДРЕСА_2 та надати їй допомогу, оскільки клієнти не хотіли з нею розраховуватися. Він, разом з цією особою та ОСОБА_6 , поїхали до сауни. Коли зустріли потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали наносити удари ОСОБА_8 , вони обидва упали на землю. ОСОБА_7 передав йому свій телефон, а потім зняв золоту каблучку і передав її. Телефон продав на ринку «Анголенко».

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він орендує кіоск на ринку «Анголенко», у жовтні 2013 року до кіоску підійшли два хлопця, у одного з них на пальці була золота каблучка. Купив у нього каблучку за 200 гривень. У подальшому частину цієї каблучки розрізав та продав, а частину добровільно видав працівникам міліції, свідок впізнав ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 22.10.2013 року вона з подругою, яка у той час займалася проституцією, перебуваючи у стані вагітності, поїхала в сауну, де подруга збиралася обслуговувати клієнтів, які стали домагатися її та намагалися не розрахуватися. Вони зателефонували особі, провадження щодо якого виділено окремо, і він приїхав з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Вони побили ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та забрали гроші телефон та каблучку.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що придбав у обвинуваченого телефон на ринку приблизно за 350 грн.

Згідно з висновками експерта №№ 4150, 4149 від 31.10.2013 року, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були завдані легкі тілесні ушкодження (а.с. 43-44, 48).

Проаналізувавши в сукупності наведені докази та надані обвинуваченими пояснення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочину, обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, активно сприяння розкриттю злочину.
Суд також враховує дані, що характеризують особу винних, а саме: ОСОБА_5 офіційно не працює, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади унаслідок вживання канабіноідів, синдром залежності». ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Однак, суд враховує правовий зміст ч. 2 ст. 416 КПК України, оскільки, скасовуючи вирок щодо ОСОБА_5 , постановлений за результатами первісного розгляду кримінального провадження, апеляційний суд Запорізької області не зауважував на м`якість призначеного покарання, і тому суд не вправі призначити більш тяжке покарання.
Покарання, замінене з штрафу у розмірі 850,00 грн. на громадські роботи строком 50 годин на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.07.2014 року ОСОБА_5 на момент постановлення вироку відбув відповідно до довідки № 5185 від 13.08.2015 року (т.4 а.с.197).
Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, вчинено ОСОБА_5 до постановлення попереднього вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2015 року, при позначенні покарання суд застосовує положення ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, більш суворим, призначеним за цим вироком.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки у межах цього кримінального провадження до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів вирішено вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2014 року по кримінальному провадженню № 336/11025/13-к, пр. 1-кп/336/102/2014, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 392 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, більш суворим, призначеним за цим вироком, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня його фактичного затримання у цьому кримінальному провадженні з 05.09.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: період з 05.09.2014 року по 17.06.2015 року та з 09.02.2016 року по день набрання вироком чинності.
Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді після його проголошення, потерпілим копію вироку направити негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1