У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , погоджене заступником військового прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєв, українця, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого менеджером ТОВ «Агронафтоком», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27 ч. 5, 368 ч. 4 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 07 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у період з травня 2001 року по червень 2015 року ОСОБА_8 проходив службу на різних посадах в Службі безпеки України.

22.07.2015 наказом Голови Державної фіскальної служби України № 2179 ОСОБА_8 призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області та йому присвоєно спеціальне звання «підполковник податкової міліції», у зв`язку з чим, на підставі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», останній є працівником правоохоронного органу та відповідно до вимог примітки 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст. 19 Конституції України ОСОБА_8 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави посадові особи начальницького складу податкової міліції, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності. Посадовим та службовим особам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 348.1., 348.2. Податкового кодексу України, податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 350.1. - 350.1.12. Податкового кодексу України, податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення, віднесені законом до компетенції податкової міліції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; здійснює розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; вживає заходів щодо виявлення і розслідування злочинів, пов`язаних з відмиванням, легалізацією, розкраданням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень у сфері оподаткування та бюджетній сфері, вживає заходів до їх усунення; у разі виявлення фактів, що свідчать про організовану злочинну діяльність, або дій, що створюють умови для такої діяльності, направляє матеріали з цих питань відповідним спеціальним органам по боротьбі з організованою злочинністю; передає відповідним правоохоронним органам матеріали за фактами правопорушень, за які законом передбачено кримінальну відповідальність, якщо їх розслідування не належить до компетенції податкової міліції; забезпечує безпеку діяльності контролюючих органів та їх працівників, а також захист працівників від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням ними службових обов`язків; здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції у контролюючих органах та виявлення фактів корупції, а також усунення наслідків корупційних правопорушень; складає протоколи та розглядає справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень у сфері оподаткування та бюджетній сфері, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків, проводить опитування їх засновників, посадових осіб.

Крім того, відповідно до ст. 350.2. Податкового кодексу України, особа начальницького чи рядового складу податкової міліції незалежно від займаної посади, місцезнаходження і часу у разі звернення до неї громадян або посадових осіб із заявою чи повідомленням про загрозу особистій чи громадській безпеці або у разі безпосереднього виявлення такої загрози повинна вжити заходів щодо запобігання правопорушенню і його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це найближчому органу внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 351.1. Податкового кодексу України, посадовим особам податкової міліції для виконання покладених на них обов`язків надаються права, передбачені підпунктами 20.1.2 (в частині отримання належним чином засвідчених копій документів), 20.1.4 (в частині проведення перевірок у встановленому цим Кодексом порядку), 20.1.8 і 20.1.20 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу, а також пунктами 1-4, абзацами другим, третім пункту 5, пунктами 6-14, підпунктами "а" і "б" пункту 15 (з урахуванням положень цього Кодексу), пунктом 16 з дотриманням встановлених цим Кодексом правил проведення податкових перевірок, пунктами 17, 19, 23, 24, 25, 27, 28, 30 статті 11, статтями 12-15-1 Закону України "Про міліцію". На податкову міліцію поширюються вимоги, встановлені статтями 3 і 5 Закону України "Про міліцію".

Відповідно до займаної посади на ОСОБА_8 покладено обов`язок здійснення координації діяльності підрозділів оперативного управління та слідчого управління фінансових розслідувань податкової міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області.

В силу наявного досвіду роботи в органах Служби безпеки України та Державної фіскальної служби України ОСОБА_8 знає та розуміє вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Державної фіскальної служби України та встановлюють зазначені обмеження.

У м. Миколаєві зареєстровано та здійснюють підприємницьку діяльність товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Трініті Схід», ТОВ «Альфа Трейд Інвест» та ТОВ «Глобал-Трейд». Директором ТОВ «Трініті Схід» та засновником ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» є громадянин ОСОБА_9 .

Починаючи з 28 квітня 2016 року слідчим управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 за фактом внесення невстановленими особами завідомо неправдивих відомостей щодо директора ТОВ «Верона НК» до документів, що надані для проведення державної реєстрації юридичної особи, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Окрім того, у громадянина ОСОБА_5 склалися дружні довірчі стосунки з підполковником податкової міліції ОСОБА_8 , який обіймає посаду першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області та є службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з громадянином ОСОБА_5 , розробив план дій, відвівши в ньому для ОСОБА_5 , роль пособника, який сприятиме вчиненню ним злочину та безпосередньо отримає для ОСОБА_8 неправомірну вигоду з метою приховування вчинення злочину.

На початковому етапі реалізації плану ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_5 у кінці травня 2016 року, в ході особистої зустрічі поблизу будинку № 17 на вул. Мостобудівників у м. Миколаєві, виказав директору ТОВ «Трініті Схід» та засновнику ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_9 вимогу ОСОБА_8 про надання останньому щомісячно неправомірної вигоди в у вигляді грошових коштів у розмірі 0,5 відсотків від неоподаткованого податку на додану вартість об`єму реалізованої продукції в звітний період, що становить від 30 тисячі гривень до 1 мільйона гривень, з погрозою вчинення у разі відмови підполковником ОСОБА_8 дій з використанням наданої йому влади та службових повноважень шляхом надання вказівок слідчому слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області щодо проведення обшуків та інших слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні №0000032 від 28 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України з метою перешкоджання подальшої підприємницької діяльності вищезазначених товариств.

05.06.2016, громадянин ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію злочинного наміру підполковника податкової міліції ОСОБА_8 ,. в ході зустрічі з директором ТОВ «Трініті Схід» та засновником ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_9 у м. Миколаєві підтвердив вимогу підполковника ОСОБА_8 на отримання неправомірної вигоди.

Громадянин ОСОБА_9 , не маючи іншого способу забезпечити належне здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Трініті Схід», ТОВ «Альфа Трейд Інвест» та ТОВ «Глобал-Трейд», на вказану вимогу ОСОБА_8 , яка була йому доведена громадянином ОСОБА_5 , відповів згодою.

Громадянин ОСОБА_5 , який діючи за вказівкою ОСОБА_8 доповідав останньому про хід кожної зустрічі та телефонної розмови з ОСОБА_9 , що було частиною завчасно розробленого плану, та реалізації злочинного наміру протиправного збагачення до кінця.

Надалі 08.06.2016, реалізуючи злочинний намір, за попередньою змовою з підполковником податкової міліції ОСОБА_8 , в ході особистої зустрічі у м. Миколаєві, з директором ТОВ «Трініті Схід» та засновником ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_9 отримав від останнього неправомірну вигоду в особливо великому розмірі у вигляді грошових коштів в сумі 544 (п`ятсот сорок чотири) тисячі гривень, за вчинення підполковником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища та наданих йому ( ОСОБА_8 ) повноважень щодо не перешкоджання подальшої підприємницької діяльності вищезазначених товариств шляхом проведення обшуків та інших слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області у кримінальному провадженні №0000032 від 28 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

04.07.2016, реалізуючи злочинний намір, за попередньою змовою з підполковником податкової міліції ОСОБА_8 , в ході особистої зустрічі у м. Миколаєві, з директором ТОВ «Трініті Схід» та засновником ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_9 отримав повторно від останнього неправомірну вигоду у значному розмірі у вигляді грошових коштів в сумі 134 (сто тридцять чотири) тисячі 400 (чотириста) гривень, за вчинення ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища ОСОБА_8 та наданих йому повноважень щодо не перешкоджання подальшої підприємницької діяльності вищезазначених товариств шляхом проведення обшуків та інших слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області у кримінальному провадженні №0000032 від 28 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

23.08.2016, реалізуючи злочинний намір, за попередньою змовою з підполковником податкової міліції ОСОБА_8 , в ході особистої зустрічі у м. Миколаєві з директором ТОВ «Трініті Схід» та засновником ТОВ «Альфа Трейд Інвест», ТОВ «Глобал-Трейд» ОСОБА_9 , повторно отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 141 (сто сорок одну) тисячу гривень, за вчинення ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища ОСОБА_8 та наданих йому повноважень щодо не перешкоджання подальшої підприємницької діяльності вищезазначених товариств шляхом проведення обшуків та інших слідчих (розшукових) дій слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 28 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України

23 серпня 2016 року після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були затримані працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону, а їх протиправні дії припинено.

24.08.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Прокурори в судовому засіданні підтримали клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурорів, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Так, відповідно до п. 4 та п. 5 КПК України, у разі якщо норми КПК України суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі (the Case of Kalashnikov v. Russia). У кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Тому, тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе держава; будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення. Ст. 5 Конвенції забороняє переміщати тягар доведення необхідності звільнення на особу, щодо якої вирішується питання про позбавлення її свободи.

«Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у ст. 5 § 1(с) Конвенції».

Крім того, суддя має оцінити фактичні обставини з погляду юридичної кваліфікації самостійно, незалежно від того, як їх кваліфікують органи обвинувачення.

(Case of Lukanov v. Bulgaria, Case of Steel and others v. the United Kingdom)

Розумна підозра означає більше, ніж щире переконання в тому, що особа вчинила злочин; розумна підозра вимагає наявності певних об`єктивних відомостей для такого переконання. За визначенням Європейського суду, «у ст. 5 § 1(c) йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Підозра має бути об`єктивно підтримано фактами справи. Це означає, що сторонній розумний спостерігач, розглядаючи факти справи, може вирішити, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміноване діяння (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom. 30 August 1990. § 32. Series A no. 182).

Викладене також узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини у справі Gusev v. Russia. N 67542/01. § 79. 15 May 2008). Цей аргумент у даній справі у Європейського суду з прав людини використовувався не для того, щоб оцінити, чи було проти заявника «розумне підозра», а для негативної оцінки обґрунтованості тримання під вартою останнього як такої. Тому суди можуть і повинні досліджувати докази на даному етапі.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Твердження прокурора про те, що підозрюваний перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на заявника, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущеннями.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Відповідно до положень ст. 57 Конституції України, ч. 1 ст. 2 КПК України, до повноважень слідчого судді, крім забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, також входить і охорона прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, відповідно в даному випадку ОСОБА_5 .

Також, слід врахувати сформульоване Європейським судом з прав людини правило: «Будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 § 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може призвести до порушення ст. 5 Конвенції.

Крім того, враховуючі викладені приписи та роз`яснення ВССУ викладені у п. 1 та п. 9 листа від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 року вважаю, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або його скасування чи зміни слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст. 178 КПК України.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Миколаєві, де проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_10 , має постійне місце роботи. За місцем проживання та місцем роботи ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно. Також позитивні характеристики надані дільничним інспектором Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Також слід прийняти до уваги що після смерті батька підозрюваного та старшого брата, ОСОБА_5 є єдиним годувальником своєї сім`ї. Мати підозрюваного має хронічне захворювання артрозу ІІІ-го ступеню на згідно довідки лікаря від 25.08.2016 року потребує стороннього догляду.

Слідчим також не враховано, що сам підозрюваний після невдалої операції на хребет та повторної операції має необхідність в реабілітаційному лікуванні в специфічних умовах, про свідчить лікарський висновок нейрохірурга від 26.07.2016р. та копія виписки з медичної картки ОСОБА_5 .

Положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачають, що розмір застави стосовно особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з розясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 800000 грн. зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, який буде пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не буде суперечити п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№ 21).
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, 800000 (вісімсот тисяч) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень;
3)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 23 серпня 2016 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22 жовтня 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________________________________________
дата, прізвище, підпис підозрюваного
25.08.2016