Справа № 373/1225/16-к
В И Р О К
Іменем України

12 серпня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000073 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стариці, Харківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, солдата, який проходить службу на посаді механіка радіорелейної станції взводу зв`язку батареї управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:
29.01.2015 солдат ОСОБА_4 призваний Вовчанським РВК Харківської обл., на підставі Указу Президента від 14.01.2015 №15.

12.03.2015 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (яка є формувачем військової частини польова пошта НОМЕР_1 ) призначений на посаду механіка радіорелейної станції телефонного відділення взводу зв`язку батареї управління та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств,установіорганізацій.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління.

Згідно п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військову присягу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України

Так, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04.05.2015 під час проведення вечірньої перевірки особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 о 21 год 00 хв, командиром радіовзводу батареї управління лейтенантом ОСОБА_5 , встановлено самовільне залишення вказаної військової частини солдатом ОСОБА_4 без поважних причин, в умовах особливого періоду чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та до 14.07.2016 свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

У подальшому, 14.07.2016 солдат ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді.

Свій вчинок солдат ОСОБА_4 пояснив тим, що він займався домашніми справами та проводив час на власний розсуд, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вчиненим обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням - злочином, передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, майнова шкода не завдана.

Експертизи під час досудового розслідування не проводилися, витрати на залучення експерта відсутні.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та пояснив суду, що йому зателефонувала цивільна дружина, яка хворіла та попросила приїхати, крім того у нього був незадовільний стан здоров`я, та він вирішив поїхати до місця свого проживання для обстеження та допомоги доньці. Додатково пояснив, що тривалий час не повертався до військової частини в зв`язку із відсутністю коштів. Свою провину у вчиненому визнає та просить суд суворо його не карати.

Прокурором долучено до матеріалів кримінального провадження інформацію що характеризує особу винного а саме, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно інформації УІАО МВС в м. Києві, ОСОБА_4 , раніше не судимий, не одружений, за місцем служби характеризується посередньо.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має посередню характеристику з місця служби, беручи до уваги щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в наслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість призначити покарання, застосувавши ст.ст.60, 69 КК України, покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді арешту.
Суд вважає, що таке покарання з урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого, та обставин, які були встановлені в ході розгляду даного кримінального провадження буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст.60, 69 КК України у вигляді арешту на строк три місяці, з відбуттям на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання тобто з 14.07.2016 року, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання 56 дня (28 дня х 2).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1