АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, подання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004471 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
20 липня 2016 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло подання Бабушкінського районного суду м. Дніпро про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004471 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України.

З посиланням на дані, які встановлені органом слідства, суд вважає, що злочинні дії ОСОБА_5 складені із низки однородних, направлених до єдиної цілі, і які складають єдиний злочин. Оскільки обвинувачена отримала останню частину в торговельному павільйоні по вул. Авіаційній в м. Дніпро, то за територіальною юрисдикцією місце скоєння віднесено до Красногвардійського району м. Дніпро, тобто дана справа не підсудна Бабушкінському районному суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що воно не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 32 КПК, здійснює суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Із суті вказаної норми процесуального закону вбачається, що законодавець регулює дані правовідносини виходячи саме із поняття місця вчинення злочину.

Як встановлено органом слідства і про, що не заперечує суд першої інстанції, вчиненний ОСОБА_5 злочин віднесено до категорії продовжуємих злочинів. Відповідно до вимог кримінального закону моментом закінчення такого злочину є отримання останньої частини грошових коштів, тобто досягнення злочинного наміру на заволодіння всієї грошової суми.

Між тим, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що процесуальним законом для розв*язання питання про територіальну підсудність необхідно виходити із поняття вчинення злочину, а питання про його закінчення не суть важливе. Тому, виходячи із тлумачення вказаного закону, оскільки відповідно до тверджень органу слідства, обвинувачена ввела в оману потерпілого та викликала у нього упевненість в необхідності передачі всієї суми коштів від продажу житла на території Бабушкінського району м. Дніпра, необхідно вважати, що місцем вчинення злочину є саме Бабушкінский район м. Дніпра.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів, викладених в поданні та вважає за необхідне вказане кримінальне провадження повернути до Бабушкінського районного суду м. Дніпро для прийняття процесуального рішення.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 405 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні подання Бабушкінського районного суду м. Дніпро.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004471 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст.190 КК України повернути до Бабушкінського районного суду м. Дніпро для прийняття процесуального рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3