Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

31 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі потерпілий порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційномупорядку та ставить вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 й ухвалення нового вироку в частині задоволення в повному об`ємі заявленого до позивача цивільного позову.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Вимоги, про бажане для особи судове рішення касаційної інстанції, зазначаються з урахуванням статей 436, 438 КПК.
Проте всупереч приписам указаної статті в поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій Закону України про кримінальну відповідальність та порушення судами вимог кримінального процесуального закону, а відтак й необхідності скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 129, 404, 407, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Зазначена в касаційній скарзі вимога про скасування судових рішень та про ухвалення судом касаційної інстанції нового вироку, не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, та суперечить положенням ст. 437 зазначеного Кодексу.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури потерпілимне зазначено конкретних порушень закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами), звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу потерпілого на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві таперехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3