ВИРОК

ім'ям України

29.01.2013 року

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Капуша С.І.,

при секретарі Свистун А.П.,

з участю прокурора Басюка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого підсобним робітником в селянському господарстві «Нива» с. Демківка Чечельницького району вінницької області, раніше не судимого,

в вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні - жовтні 2001 року з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, вступив в організовану злочинну групу, до якої входили ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, останні засуджені за вчинення інкримінованих їм злочинів(т.3 а.с. 104-130), приймаючи активну участь в діяльності даної групи та у вчинюваних цією групою злочинах на території Чечельницького та Тростянецького районів Вінницької області, отримував від даної злочинної діяльності корисливий результат.

Так, в один із днів вересня-жовтня місяця 2001 року із за відсутності жодного належного та допустимого доказу точний день злочину не встановлений - ОСОБА_1, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, близько 12 год. 00 хв. підїхавши до бару «Анна» в с. Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, де під психологічним впливом ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_7 сівши за кермо належного йому автомобіля, направився для подальшої розмови до кафе «Дубок», що розташоване в лісі с. Ободівка. Приїхавши до кафе «Дубок» і зупинившись біля водоймища, виконуючи вказівки ОСОБА_3, ОСОБА_7 пересів до автомобіля «ВАЗ 21011» р/з. 218 68 ВІ, на заднє сидіння, при цьому на переднє сидіння присів ОСОБА_2, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 присіли на заднє сидіння автомобіля, посадивши між собою ОСОБА_7 Під впливом погроз в адресу ОСОБА_7 небезпечних для життя та здоровя, в тому числі погроз щодо його втоплення в водоймі, під впливом психологічного тиску, а також під дією погроз щодо знищення належного йому автомобіля, дані члени організованої злочинної групи вимагали від ОСОБА_8 заплатити їм, як наглядачам від вязнів, за здійснення підприємницької діяльності 1500,00 доларів США, чим змусили ОСОБА_7 реально сприйняти сказані погрози. Побоюючись за своє життя та здоровя, ОСОБА_7 погодився з незаконними вимогами керівника даної злочинної групи ОСОБА_2 та передав їм 1100,00 доларів США, які підвіз ОСОБА_9, та 2100 грн. 00 коп., які згодом, того ж дня, ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 Діями членів злочинної групи ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 7965,2 грн. (2100 грн. +1100 доларів США із розрахунку по курсу Національного банку України 532,2 грн. за 100 доларів США, що становить 5865,2 грн.), яка в 468,5 (7965,2: 17 = 468,5) разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. ОСОБА_10 в 2002 році помер.

Крім того, в один із днів вересня-жовтня місяця 2001 року із за відсутності жодного належного та допустимого доказу точний день злочину не встановлений - ОСОБА_1, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, підїхавши на власному автомобілі марки «Фіат-Уно» р/н.125-18 МА, разом з керівником злочинної групи ОСОБА_2 до будинку № 90 по вулиці Жовтневій в селі Ольгопіль Чечельницького району, де в дворі знаходився автомобіль «МАЗ» р/н. 71-20 ВІС, що був завантажений жомом і належав ОСОБА_11, покликали та змусили присісти ОСОБА_11 до їхнього автомобіля. Під діє погроз в адрес ОСОБА_11 небезпечних для життя та здоровя, в тому числі погроз щодо фізичної розправи з ним, під впливом психологічного тиску, а також під дією погроз щодо знищення належного йому автомобіля, дані члени організованої злочинної групи вимагали від ОСОБА_11 заплатити їм, як «смотрящим от зони», за здійснення підприємницької діяльності 100,00 доларів США, чим змусили ОСОБА_11 реально сприйняти сказані погрози. Побоюючись за своє життя, здоровя та своє майно, ОСОБА_11 погодився з незаконними вимогами керівника даної злочинної групи ОСОБА_2 та передав їм 180 грн. 00 коп., які мав при собі. Будучи незадоволеним переданою потерпілим сумою грошей, діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знову висловили погрози підпалу автомобіля, який належав ОСОБА_11 та наказали йому в рахунок недостаючої суми відвезти жом, який знаходився в кузові автомобіля, вагою 10 тон, вартістю 350 грн. до помешкання ОСОБА_1, розташованого в селі Ольгопіль по вулиці Жовтневій, 95., що було виконано ОСОБА_11 Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_11 було завдано шкоду на загальну суму 530 грн., що являється для нього значною шкодою.

Крім того, в один із днів вересня-жовтня місяця 2001 року із за відсутності жодного належного та допустимого доказу точний день злочину не встановлений - ОСОБА_1, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи щодо заволодіння грошей, належних громадянину ОСОБА_12, за допомогою дій ОСОБА_6, який будучи членом організованої злочинної групи працював заготівельником металобрухту в ОСОБА_12, користуючись його довірою до ОСОБА_6, без відома ОСОБА_12, на ваговій агрофірми «Вербка» в с. Вербка Чечельницького району, продали придбаний на виділені ним кошти в сумі 4600 грн. 00 коп. металобрухт вагою 15 тон 200 кг. громадянину ОСОБА_13 за 370 грн. 00 коп, розпорядившись коштами на свій розсуд. В подальшому в цей же час, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_6, діючи в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою з її членами, згідно плану розподілених ролей, не маючи наміру закупляти металобрухт, ввів в оману ОСОБА_12, пообіцявши останньому закупити ще 14 тон металобрухту, взяв в нього гроші в сумі 2500 грн., які також були порівну розподілені ОСОБА_1 за вказівкою ОСОБА_2 між членами злочинної групи. Діями підсудного ОСОБА_1 та інших членів злочинної групи потерпілому ОСОБА_12 було завдано матеріальний збиток у великих розмірах на загальну суму 7100 грн., яка в 417,65 (7100 : 17 = 417,65) раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, в один із днів вересня-жовтня місяця 2001 року із за відсутності жодного належного та допустимого доказу точний день злочину не встановлений - ОСОБА_1, діючи умисно разом з ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_6, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, володіючи інформацією, яка була одержана за допомогою ОСОБА_6 щодо продажу в с. Вербка Чечельницького району металобрухту мешканцю м. Кодима Одеської області ОСОБА_13, підїхавши до місця купівлі-продажу металобрухту в момент, коли ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 за придбаний металобрухт кошти в розмірі 3750 грн. 00 коп., здійснили психологічний тиск на ОСОБА_13, висунули незаконну вимогу передати їм 500 доларів США за те, що ОСОБА_13 без їх відома займається купівлею металобрухту на території Чечельницького району. Застосовуючи погрози на адресу ОСОБА_13, змусили його присісти в автомобіль під керуванням невстановленої особи на заднє сидіння між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, після чого поїхали. По дорозі, зупинившись на полі в с. Вербка в безлюдному місці, застосовуючи погроз в адрес ОСОБА_13 небезпечних для життя та здоровя, в тому числі шляхом погрози вбивста та приставлянням ОСОБА_2 до горла ОСОБА_13 загостреного предмету, схожого на шило чи цвях, під впливом психологічного тиску, дані члени організованої злочинної групи вимагали від ОСОБА_13 заплатити їм 500,00 доларів США, чим змусили ОСОБА_13 реально сприйняти сказані погрози. Побоюючись за своє життя та здоровя, ОСОБА_13 погодився з незаконними вимогами керівника даної злочинної групи ОСОБА_2 і в послідуючому за допомогою свого знайомого громадянина ОСОБА_15 віддав членам організованої злочинної групи 2500 грн. 00 коп. Злочинними діями ОСОБА_13 було завдано значну матеріальну шкоду на суму 2500 грн., що в 147 (2500 грн. : 17 грн. = 147) раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, 24.10.2001 року близько 12 год. 00 хв. в селищі Чечельник Тростянецького району в приміщенні кафе «Орхідея» ОСОБА_1, діючи умисно разом з ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, за допомогою дій ОСОБА_4, який підійшов до торгуючого на ринку лакофарбовою продукцією ОСОБА_16 та сказав йому зайти до кафе «Орхідея» де його чекають для розмови. ОСОБА_16, не розуміючи про що буде розмова, зайшов в приміщення кафе, де ОСОБА_2 наказав йому присісти до нього за стіл. Після цього за цей же стіл сіли інші члени організованої групи. ОСОБА_2 висловив ОСОБА_16 вимогу про передачу їм грошей зароблених за 24 жовтня 2001 року, вказуючи на те, що він без їх дозволу на ринку, який вони контролюють, займається підприємницькою діяльністю. Після незгоди ОСОБА_16, на адресу останнього були зверненні погрози його вбивства та знищення його майна. Побоюючись погроз, реально сприймаючи погрози як небезпечні для свого життя та здоровя, ОСОБА_16 віддав членам організованої злочинної групи 600 грн. 00 коп., чим ОСОБА_16 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн., що для нього є значною шкодою.

Крім того, 24.10.2001 року близько 12 год. 30 хв. в селищі Чечельник Тростянецького району в приміщенні кафе «Орхідея» ОСОБА_1, діючи умисно разом з ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, при появі в кафе громадянина ОСОБА_12, наказавши йому присісти за столик, присіли разом з ним з різних від нього сторін. Після чого ОСОБА_2 заявив ОСОБА_17 незаконну вимогу про передачу їм грошей в сумі 2000,00 доларів США. за те, що він на території Чечельницького району займається закупівлею металобрухту, а так як він раніше відмовлявся платити їм гроші, то вони вже заволоділи його металом і грошима, які були передані ним ОСОБА_6 на закупку металобрухту в сумі 7100 грн. Почувши відмову ОСОБА_12, заявивши погрозу його життю та здоровю, та майнй щодо вивезення його в поле та спалення його разом з автомобілем, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 стали наносити ОСОБА_12 удари руками по обличчю та різних частинах тіла потерпілого. Внаслідок чого йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин виличної ділянки обличчя справа, крововиливу на нижній губі, перелому верхньої щелепи справа, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я. Після чого, будучи побитим, відчуваючи сильний фізичний біль, а також отримавши тілесні ушкодження, в тому числі і перелом щелепи, і тому реально сприймаючи висловлені щодо нього погрози вбивством, побоюючись за своє життя та здоров'я, ОСОБА_12 був змушений передати їм гроші, які в нього знаходились в сумі 240 доларів США, що згідно довідки Національного банку України становить 1271,1 грн., а також 170 грн. Таким чином членами злочинної групи ОСОБА_12 було завдано значну матеріальну шкоду на суму 1441,1 грн.

Крім того, 24.10.2001 року близько 12 год. 30 хв. в селищі Чечельник Тростянецького району в приміщенні кафе «Орхідея» ОСОБА_1, діючи умисно разом з ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, після побиття ОСОБА_12 та відібрання у нього присутніх при ньому коштів, продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 наказав ОСОБА_12 передати ще 400 доларів США, що згідно довідки Національного банку України становить 2132,8 грн., так як передана сума їх не задовільнила, погрожуючи, при відмові, реалізувати висловлені раніше погрози. Після чого, будучи побитим, відчуваючи сильний фізичний біль, а також отримавши тілесні ушкодження, в тому числі і перелом щелепи, і тому реально сприймаючи висловлені щодо нього погрози вбивством, побоюючись за своє життя та здоров'я, ОСОБА_12 був змушений позичити гроші в свого брата в місті Немирів, куди поїхав на таксі, яке викликав ОСОБА_2, так як на вимогу членів організованої злочинної групи належний йому автомобіль марки Міцубісі Галант, р/н. 436-16 НІ та ключі і документи від нього залишились в злочинців в заставі. Злочинними діями підсудного ОСОБА_1 та інших членів злочинної групи ОСОБА_12 було завдано значну матеріальну шкоду, а саме 400 доларів США, що згідно довідки Національного банку України становить 2132,8 грн., яка в 125,4 (2132,8 грн.:17 грн. = 125,4) разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Крім того, 24.10.2001 року близько 12 год. 30 хв. в селищі Чечельник Тростянецького району в приміщенні кафе «Орхідея» ОСОБА_1, діючи умисно разом з ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, виконуючи наперед узгодженні дії та ролі членів організованої злочинної групи, після побиття ОСОБА_12 та відібрання у нього присутніх при ньому коштів та відправивши його на таксі в м. Немирів по чергову суму коштів, незаконно заволоділи належним йому автомобілем марки Міцубісі Галант, р/н. 436-16 НІ, вартістю 8000 грн. 00 коп., ключами і документи від нього, привласнивши даний автомобіль, поїхавши на ньому з місця злочину та в послідуючому розпорядившись на власний розсуд. Таким чином злочинними діями підсудного ОСОБА_1 та інших членів злочинної групи ОСОБА_12 було завдано значну матеріальну шкоду, а саме: 8000 доларів США, що згідно довідки Національного банку України в 470,6 (8000 грн. : 17 грн. = 470,6 ) разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро каявся, суду показав, що дійсно був присутнім при обставинах вчинення злочинів групою осіб на чолі з ОСОБА_2, в яких обвинувачується. Однак, його участь була незначна. Він просто був присутнім. Ніколи нікого не бив та не висловлював погроз. В деяких епізодах просто був водієм, в деяких просто присутнім. Пізніше усвідомив всю тяжкість своєї участі в даних злочинах. Після смерті батьків, під час його перебування під вартою - покаявся. Потерпілим відшкодував завдані збитки. На даний час працює, має сімю та постійне місце проживання. Повністю усвідомив свій вчинок. Просив суворо не наказувати.

Враховуючи неможливість доставлення в судове засідання свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, суд вважає за необхідне та можливе взяти до уваги та грунтувати даний вирок відповідними протоколами допиту вищевказаних свідків, одержаних при провадженні досудового слідства, так як, покази, зазначені в даних доказах, в результаті системного, всебічного та обєктивного розгляду обставин справи, повністю відповідають обставинам вчинення відповідних злочинів ОСОБА_26, встановленим та дослідженим в судовому засіданні.

Поряд з повним визнанням підсудним ОСОБА_1 вини, його винність підтверджується наступними одержаними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що під час купівлі-продажу металобрухту в с. Верба Чечельницького району Вінницької області до них підїхали легковим автомобілем 4-5 чоловік і почали вимагати гроші. Машини забрали та перевезли на поле. Він був змушений поїхати додому, взяти 2500,00 грн. та відати «армяну».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду показав, що у нього був легковий автомобіль «жигуль», яким він возив ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в с. Ободівку. Стояв біля кафе. Біля річки стояла машина «девятка». З машини ОСОБА_24 вийшли ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, а в нього в машині їхав ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що у його клієнта були проблеми з «Макаром». Він заготовляв металобрухт, який згодом забирав Гловацікий. ОСОБА_10 розповів йому, що з ним хочуть поговорити. Був присутній біля річки де знаходиться кафе «Дубок» коли відбувалась розмова з ОСОБА_10 на підвищених тонах. Після чого ОСОБА_10 сказав йому, що ці люди будуть його «кришувати». ОСОБА_10 збирав гроші щоб їм віддати. По гроші з ОСОБА_10 їздив у Саврань. В с. Ободівка ОСОБА_10 віддав їм гроші. ОСОБА_1 був там присутній. ОСОБА_10 віддавав гроші «армяну».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що ОСОБА_1 підвозив хлопців машиною, але він нічого не брав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що в ті роки займався прийманням металобрухту. Під час купівлі металу в с. Вербка, підїхали хлопці і почали вимагати гроші. Відвезли його за село і били. Бив ОСОБА_2. ОСОБА_1 йому не погрожував та не бив. Після того, як він віддав гроші, машини йому повернули і він поїхав. Претензій до ОСОБА_1 не має.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 суду показав, що у 2001 році торгував на базарі лакофарбовими виробами. Був в Чечельнику на базарі. До нього підійшов чоловік та сказав, що його чекають в кафе і хочуть поговорити. Прийшовши в кафе, застав там 3-4 чоловіки, які погрожували йому тим, що спалять машину і товар, вимагаючи гроші. У нього було 600 грн. і він їм був змушений віддати. В кафе ОСОБА_1 був, але він сидів у стороні. Претензій до ОСОБА_1 не має.

Винність підсудного ОСОБА_1 в вчиненні вимагання грошей у ОСОБА_7 підтверджується наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_25(т.1 а.с. 198), згідно якого в кінці вересня на початку жовтня 2001 року до нього зателефонував зхвильований ОСОБА_7 та повідомив, що незнайомі йому люди вимагають з нього гроші за те, що він займається закупкою металолому на їхній території та погрожують йому. В ході розмови він почув голос незнайомою особи про те, що хто він такий і чому ОСОБА_7 з ним радиться, після чого звязок обірвався.

- частково протоколом допиту свідка ОСОБА_24(т.1 а.с. 185-186, 234-235; т.2 а.с. 237), з якого вбачається, що в вересні-жовтні 2001 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1 приїхали на легковому автомобілі в ліс біля річки, підійшли до автомобіля «ВАЗ 2109» темно-вишньового кольору. Під час їхньої розмови до них підїжджав та відїжджав якийсь легковий автомобіль. Після чого, до нього в машину присіли ОСОБА_5 та ОСОБА_1, яких він відвіз до смт. Чечельник.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9(т.1 а.с. 179-181, 224-226; т.2 а.с.200), згідно якого ОСОБА_9 приїхав до кафе «Дубок», що розташоване в лісі с. Ободівка, де біля водоймища стояв автомобіль ОСОБА_7 З ним розмовляли незнайомі йому люди, один з яких представився «Макар» і сказав не вмішуватись у розмову. Під час розмови ОСОБА_7 розмовляв по мобільному телефону, а потім підійшов до ОСОБА_9 і сказав, що з нього вимагають 1500,00 доларів США і потрібно щоб ОСОБА_9 привіз вказану суму. ОСОБА_9 поїхав додому і привіз 1100,00 доларів США. 400,00 доларів США ОСОБА_7 та ОСОБА_9 їздили позичати до знайомих в с. Ольгопіль та м. Саврань, а згодом привезли потрібну суму та передали особі на імя ОСОБА_3.

- Протоколами предявлення фотознімків для впізнання від 11.03.2002 року(т.1 а.с. 227-230; т.2 а.с.200), згідно яких ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і пояснив, що саме вони разом з іншими особами вивозили ОСОБА_7 до лісу та вимагали гроші, а саме їм ОСОБА_7 передав 1100,00 доларів США та 2100 грн.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні заволодінні майном ОСОБА_11, шляхом вимагання, підтверджується наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11(т.1 а.с. 151,152), з якого вбачається, що в середині жовтня місяця 2001 року до будинку № 90 по вулиці Жовтневій в селі Ольгопіль Чечельницького району, де в дворі знаходився автомобіль «МАЗ» р/н. 71-20 ВІС, що був завантажений жомом і належав ОСОБА_11, підїхав автомобіль марки «Фіат-Уно» р/н.125-18 МА, в якому були ОСОБА_2, ОСОБА_1, останні почали погрожувати та вимагали від ОСОБА_11 заплатити їм, як «смотрящим от зони», за здійснення підприємницької діяльності 100,00 доларів США. Будучи заляканим, ОСОБА_11 погодився та передав їм 180 грн. 00 коп., які мав при собі. Однак ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знову висловили погрози підпалу автомобіля, який належав ОСОБА_11 та наказали йому в рахунок недостаючої суми відвезти жом, який знаходився в кузові автомобіля, вагою 10 тон, вартістю 350 грн. до помешкання ОСОБА_1, розташованого в селі Ольгопіль по вулиці Жовтневій, 95., що було виконано ОСОБА_11

- Протоколом огляду місця події(т1. а.с. 50), з якого вбачається, що під час огляду домоволодіння ОСОБА_28 в с. Ольгопіль, вул. Жовтнева, 95, був виявлений в ямі жом.

Також винність підсудного ОСОБА_1 в вчиненні шахрайських дій відносно ОСОБА_12 і вимагання грошей у ОСОБА_13 підтверджується наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Протоколами допиту свідків ОСОБА_22, ОСОБА_15 та ОСОБА_23 (т.1 а.с. 30-34), з яких вбачається, що під час купівлі-продажу в с. Вербка Чечельницького району металобрухту ОСОБА_13, підїхали хлопці та вимагали гроші в розмірі 500 доларів США. Забрали ОСОБА_13 в машину і відвезли в невідомому напрямку. Пізніше, привезли ОСОБА_13 Після чого, він їздив в м. Кодиму в супроводі двох незнайомих хлопців взяти необхідну суму грошей. Взявши в дома в ОСОБА_15 2500,00 грн., віддали їх особі кавказької національності. Після чого їм віддали їхні машини з товаром;

- Протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_15 вказав на фотознімок ОСОБА_5 і пояснив, що саме він знаходився на ваговій під час вимагання грошей (Т.1а.с162-163);

- Протоколом пред'явлення особи для впізнання від 23.11.2001 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_2, який вимагав в нього гроші в сумі 2500 грн. (Т1 а.с. 41,108,152);

- Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 4.11.2001 року, згідно якого ОСОБА_6 показав, де і як було вчинено вимагання грошей у ОСОБА_13 (Т.1 а.с.74-78).

- Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 28.11.2001 року, згідно якого ОСОБА_2 показав на місце, де саме було вчинено вимагання та завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_12К.(т.1 а.с. 101-103).

- Протоколами очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і ОСОБА_13Г.(т.1. а.с. 79, 211-217), згідно яких ОСОБА_6 підтвердив факт заволодіння шахрайським шляхом грошима в ОСОБА_12 та вимагання грошей у ОСОБА_13

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вимагання, розбою і заволодіння транспортним засобом ОСОБА_12 підтверджується наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- частково протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_2, який показав, що 24 жовтня 2001 року знаходився в кафе Орхідея так як знав що ОСОБА_12 зайде в дане кафе. Коли прийшов ОСОБА_12 він запросив його до себе за стіл. В ході розмови вдарив його рукою по обличчю. В кафе був ще ОСОБА_6 і в цей час зайшли ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які в розмову не вмішувалися і не били ОСОБА_12 Він сказав, що гроші в сумі 6100 грн., які давав ОСОБА_6 знаходяться в нього. ОСОБА_12 сказав, що немає претензій до ОСОБА_6 з приводу повернення грошей. Він запитав ОСОБА_12, що чому він не платить гроші . ОСОБА_12 відповів, що віддає йому гроші, які ОСОБА_2 взяв в ОСОБА_6 і ще дістав з барсетки 240 доларів США і 170 грн., які ОСОБА_2 забрав. Проте ОСОБА_2 наказав передати йому ще 400 доларів США. У ОСОБА_12 грошей не було і вони приїхали в Ольгопіль, де знаходячись в приміщенні бару ОСОБА_12 запропонував поїхати в м. Немирів до свого брата позичити гроші. В підтвердження цього залишив свій автомобіль з документами та ключами. ОСОБА_2 найшов йому для поїздки таксі. Автомобіль ОСОБА_12 відігнав в дворик спиртзаводу (Т.1 а.с. 130-141);

- частково протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_5, який показав, що чув в кафе як ОСОБА_2 кричав на ОСОБА_12 Коли ОСОБА_5 зайшов в кафе то побачив, що у ОСОБА_12 розбите обличчя. ОСОБА_2 підізвав ОСОБА_6 і запитав в нього чи винен він гроші ОСОБА_12 та сам відповів, що не винен, а вже ОСОБА_12 винен йому. ОСОБА_2 дав йому для обміну 240 доларів США. Він їх не поміняв. Коли повернувся, то ОСОБА_12 сидів за кермом свого автомобіля в якому були ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5 віддав ОСОБА_2 долари і з ОСОБА_1 поїхали в Ольгопіль по рибу. Коли приїхали в бар то там сиділи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 і про щось вели розмову. Про що вони розмовляли, він не чув. ОСОБА_2 сказав ОСОБА_1 знайти машину, щоб завезти ОСОБА_12. Він поїхав з ним, а коли повернувся, то якась машина вже була і на ній поїхав ОСОБА_12, біля бару залишився його автомобіль, за кермо якого сів ОСОБА_2, вони поїхали за спиртзавод, де ОСОБА_2 сів до них в автомобіль і вони поїхали в смт. Чечельник (Т.1 а.с. 5-8);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21, яка показала, що 24 жовтня 2001 року працювала в кафе У Богдана в с. Ольгопіль. Близько 21 години до кафе приїхали ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 сказав, що якщо їх хтось буде шукати то, щоб вони чекали їх в кафе до 23 години. Близько 23 години до кафе приїхали ОСОБА_19 та ОСОБА_12 (Т.1 а.с. 15);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20, який показав, що 24.10.2001 року до нього приїхав двоюрідний брат ОСОБА_12 побитий, сказав, що забрали гроші 170 грн. і 240 доларів, автомобіль і що ще потрібно 400 доларів США (Т.1 а.с. 63-64);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19, який показав, що 24.10.2001 року ОСОБА_2 вказав йому на ОСОБА_12 і сказав, що його треба завезти в м. Немирів. А якщо їх не буде в смт. Чечельник то щоб він їхав в кафе в Ольгопіль (Т.1 а.с. 16);

-висновком судово-медичної експертизи, згідно якої в ОСОБА_12 виявлені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин виличної ділянки обличчя справа, крововиливу на нижній губі, перелому верхньої щелепи справа, які могли утворитися не менше як від дворазової дії твердих тупих предметів (Т.1 а.с.69);

-протоколом огляду речового доказу та постановою про приєднання до справи речового доказу автомобіля потерпілого ОСОБА_12, який було виявлено біля спиртзаводу в смт. Чечельник (Т.1 а.с.18-19).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні заволодінні майном ОСОБА_16, шляхом вимагання, підтверджується наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_18О.(т.1 а.с. 120-123), з якого вбачається, що на ринку смт. Чечельник, до неї підходив реалізатор фарби ОСОБА_16, який повідомив, що йому необхідно побачити ОСОБА_2, так як він разом з своїми хлопцями відібрав у нього 600 грн.

- Протоколами предявлення фотознімків для впізнання від 13.03.2002 року(т.1 а.с. 241-251, т.2 а.с. 214), згідно яких ОСОБА_16 серед предявлених йому фотознімків впізнав ОСОБА_1 та інших, які вимагали у нього 24.10.2002 року гроші в сумі 600 грн., при цьому ОСОБА_1 безпосередньо висловлював погрози та вимагав гроші.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у відкритому заволодінні майном ОСОБА_11, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.3 ст. 186 КК України, тобто, грабіж, що завдав значної шкоди потерпілому.

Дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у нападі 24.10.2001 року з метою заволодіння чужим майном у складі організованої злочинної групи на громадянина ОСОБА_12 та заволодіння його майном, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.4 ст. 187 КК України, тобто, розбій, спрямований на заволодіння майном, вчинений організованою групою.

Дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у вимаганні грошей в складі організованої злочинної групи з громадянина ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_12 мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.4 ст. 189 КК України, тобто, вимагання, вчинене організованою групою.

Дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у заволодінні майном громадянина ОСОБА_12 шляхом обману та зловживання довірою в складі організованої злочинної групи, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.4 ст. 190 КК України, тобто, шахрайство, вчинене організованою групою.

Дії підсудного ОСОБА_1, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом громадянина ОСОБА_12 в складі організованої злочинної групи, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.3 ст. 289 КК України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами стосовно ст. 12 КК України, дані, що характеризують підсудного, те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності(т.3 а.с. 21), одружений та проживає в утвореній ним сімї, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався (т.3 а.с. 19, т.4 а.с. 64), під час виконання трудових обовязків в СГ «Нива» с. Демівка Чечельницького району Вінницької області жодних скарг від керівництва господарства та колег по роботі не поступало, тільки позитивні відгуки(т.4 а.с. 67).

Обставинами, які помякшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає вжиття ОСОБА_1 заходів щодо відшкодування завданих збитків(т.4 а.с. 63, 65,66), позитивну характеристику по місцю проживання та роботи(т.3 а.с. 19, т.4 а.с. 64, 67), мінімальну, пасивну участь в складі злочинної групи, що здебільшого обмежувалась лише присутністю, та обставини додержання ОСОБА_1 правил моралі та співіснування громадян в суспільстві протягом значного періоду часу, а саме: з моменту вчинення злочинів 2001 рік, та по момент засудження 2013 рік, що проявляється у відсутності жодних скарг, заяв та повідомлень на нього з боку членів його сімї, колег по роботі, односельчан та інших громадян.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи вимоги ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, суд приходить до висновку, що одна лише тяжкість вчинених злочинів в даному випадку не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення підсудного без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання, передбаченого санкціями відповідних статей КК України у межах та у виді позбавлення волі, адже протягом достатнього періоду часу з моменту вчинення злочинів і до моменту засудження підсудний ОСОБА_1 знаходився у суспільстві, проживав в утвореній ним сімї, добросовісно виконував трудові обовязки під час роботи, не порушував норми і правила співіснування громадян у суспільстві, що обєктивно вказує на відсутність суспільної небезпеки з його боку, а тому реальне відбування ним покарання у виді позбавлення волі є зайвим для його виправлення й запобігання скоєнню ним нових злочинів, воно порушить засади виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами засудженого, - а це неприпустимо. При призначенні покарання суд бере до уваги обставини, при яких були вчинені ОСОБА_1 злочини, а саме те, що його участь в організованій злочинній групі проявлялась не в здійсненні активних злочинних дій, а здебільшого обмежувалась пасивною присутністю в складі злочинної групи, те, що ОСОБА_1 особисто відшкодував потерпілим завдану шкоду (т.4 а.с. 63, 65,66), вину визнав повністю, щиро каявся, по місцю проживання зарекомендував себе з позитивної сторони(т.4 а.с. 64), під час виконання трудових обовязків в СГ «Нива» с. Демівка Чечельницького району Вінницької області жодних скарг від керівництва господарства та колег по роботі не поступало, тільки позитивні відгуки(т.4 а.с. 67), що беззаперечно вказує на наявність обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів. В силу чого, суд визнає можливим призначити основне покарання ОСОБА_1 із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України, з послідуючим визначенням остаточного покарання згідно ст. 70 КК України, та з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання та загальним засадам призначення покарання.

Заявлені по справі цивільні позови - залишити без розгляду, в звязку з відсутністю в потерпілих сторін претензій матеріального характеру.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

- за ч. 4 ст. 187 КК України, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України: нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у вигляді чотирьох років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна;

- за ч. 4 ст. 189 КК України, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України: нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у вигляді чотирьох років вісім місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді пяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

- за ч. 3 ст. 289 КК України, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України: нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у вигляді чотирьох років десять місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді пять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для регістрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з 27.02.2008 року по 01.12.2009 року.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Заявлені по справі цивільні позови - залишити без розгляду.

Речові докази по справі, що перебувають на зберіганні в СУ УМВС України у Вінницькій області, а саме: дві відеокасети - знищити. Автомобіль «Мітсубісі-Галант» р/н. 436-16 НІ повернути власнику.

Арешт накладений на майно ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки «ГАЗ 93» 1955 року випуску, р/н. 73 24 ВІ зняти.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту оголошення.

Суддя