Справа № 362/964/16-к
Провадження № 1-кп/362/101/16
ВИРОК
Іменем України
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Став-Слобода, Радомишльського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня,перебуває в цивільному шлюбі, працює слюсарем сантехніком в системі комунального господарства Оболонського району м. Києва (ЖЕД №507), зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
26 грудня 2015 року, близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Володимирській в м. Василькові Київської області у напрямку до кінцевої зупинки.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, біля якого на узбіччі проїзної частини встановлений інформаційно-вказівний дорожній знак 5.35.1. ПДР України «Пішохідний перехід», неподалік будинку №64 по вул.. Володимирській у м. Васильків, Київської області, ОСОБА_7 невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, що позбавило його змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не зупинився щоб дати дорогу пішоходам та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , 1946 року народження, яка перетинала проїзну частину дороги по пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху транспортного засобу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №048 м/д від 18.02.2016:
Виходячи із даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , 1946 року народження, у останньої мав місце перелом шийки лівої стегнової кістки, що виник в результаті дії у вказану ділянку тіла потерпілої тупого предмету.
Вказане тілесне ушкодження кваліфікується як середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я більше 21 дня.
Таким чином, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, а саме:
- п.1.3., де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
- п.1.5., де вказано, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п.1.7., де вказано, що «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;
- п.12.1., де вказано, що «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
- п.18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.1.3., 1.5., 1.7., 12.1., 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у вигляді отримання потерпілою тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_10 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст. 286 КК України повністю, цивільний позов визнав частково, в межах не більше 5000 грн., оскільки не має можливості за своїм матеріальним станом виплатити більше і суду пояснив, що має водійський стаж 20 років. 26 грудня 2015 року о 10 год. /це була субота/ зранку їхав по вул. Володимирській в м. Василькові зі швидкістю приблизно 15 км/год. в напрямку кінцевої зупинки на село Вільшанка. Прямо на проїзній частині в районі базару було дуже багато атомашин, був тверезий, оскільки протягом останніх 15 років алкоголь не вживає, автомобіль був у справному стані. Біля базару з правого боку стояли автомобілі. На пішохідному переході, про який він не знав, оскільки протягом останніх двох років їздив в село іншою дорогою через Обухів, і де не було видно зебри, стояв автомобіль, а біля нього стояла потерпіла біля задньої частини. Він подумав, що вона вийшла з автомобіля та чогось чекає. Побачив потерпілу приблизно за 15 метрів, коли вже наближався до пішохідного переходу, вона в цей час почала рухатися через проїзну частину, пройшла від правого краю дороги приблизно 2 метри. Можливо його в той момент засліпило сонце і було погано видно, що він її рух не побачив раніше, але почав гальмувати за метрів 5-7 до переходу. Звернути не міг, оскільки рухалися зустрічні автомобілі. Потерпілу він не вдарив, а зачепив боком. Потерпіла обперлася на автомобіль і впала. Він відразу вибіг з машини, допоміг їй сісти у його автомобіль і відразу викликав швидку та міліцію, тоді ж побачив, що вона з паличкою. Потерпіла скаржилася на біль в нозі. Після цього дружина з потерпілою поїхали в лікарню, а він залишився на місці оформляти документи по ДТП. На цей час він відшкодував 500 грн. доньці потерпілої, 1200 грн. на ліки, потім дав потерпілій ще 2000 грн. і потім ще 1000 грн. на ліки. Їздив до неї додому, оскільки вона не була госпіталізована. Наїзд на потерпілу зробив не навмисно, просить у неї вибачення за скоєне, щиро розкаюється. Потерпіла просить відшкодувати їй 70 тис. грн.., але таких коштів у нього немає, оскільки 4 місяці не працював, так як в січні 2016 року переніс інфаркт, за місцем роботи має заробітну плату біля 2000 грн.. Просить це врахувати, і суворо його не карати. Уточнений цивільний позов на суму 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди не визнав, пояснюючи відсутністю таких коштів .
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_10 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_7 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставин його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом,якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с. 138/, за місцем роботи характеризується позитивно, як старанний, наполегливий, добросовісний та відповідальний працівник /а.с.139/, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно до довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 25.02.2016 /а.с. 140/.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щирого каяття, відсутності обтяжуючих обставин, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі на певний строк, відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи відсутність настання тяжких наслідків.
Але враховуючи його щире каяття, а отже критичну оцінку своєї злочинної діяльності і готовність нести кримінальну відповідальність, відсутність інших негативних даних про його особу, його вік, наявність пом,якшуючих обставин, скоєння ним необережного злочину, що відноситься до злочинів невеликої тяжкості, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на нього обов,язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Крім цього, при визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд бере до уваги не тільки обставини заподіяння такої шкоди злочином, наслідки, що настали, але і матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, його вік, очікувану можливість втрати роботи в його віці у зв,язку з реорганізацією в Україні ЖЕКів, та можливість реального виконання рішення суду, і тому задовольняє позов потерпілого частково.
Задовольняючи цивільний позов в такому обсязі, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України про відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров,я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В порядку ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого відшкодування судових витрат.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Призначити ОСОБА_11 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді 2/двох/ років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 1/один/ рік, зобов,язавши не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у строки, визначені КВІ.
Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку 02 червня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за залучення експертів та проведення судової автотехнічної експертизи №8-02/19 від 24.02.2016 Київським обласним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в Київській області 613,80 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити засудженому ОСОБА_7 і прокурору.
Суддя ОСОБА_12