Справа № 755/8978/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинувачених:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Надєжда, Надєжденського району, Приморського краю, Російської Федерації, росіянин, громадянин України, з середньо-технічною освітою, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, мотивуючи тим, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення який є особливо тяжким. Крім того, обвинувачені офіційно ніде не працюють, не мають постійного місця проживання, тому можуть переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_7 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на будь-який не пов?язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо кожного окремо застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі або довічним позбавленням волі, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих їм в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Також суд, приймаючи рішення, враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішення Європейського суду з прав людини, від 18 березня 2008 року, у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, пункт 55), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м?який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 18 січня 2016 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 18 січня 2016 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисника, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: