АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1536/16 Справа № 183/2156/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000005 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новопокрівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, судом першої інстанції не виконані вимоги ст. 368 КПК України, оскільки суд мав перевірити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею.
Вважає, що в ухвалі суду першої інстанції викладено лише висновок органа досудового розслідування із наведенням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, жодних інших висновків суду судове рішення не містить незважаючи, що останнє ухвалено за результатами судового розгляду.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 .
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги прокурора.
Обинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду просили відмовити в задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як фізична особа - підприємець від 16 травня 2000 року, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 28 листопада 2008 року, достовірно знаючи те, що не має правових підстав для отримання матеріальної допомоги по безробіттю, приховуючи те, що являється суб`єктом підприємницької діяльності, діючи з корисливих мотивів шляхом обману, звернувся до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та виплату грошової допомоги по безробіттю, на підставі чого наказами Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 081128 від 28 листопада 2008 року, № НТ 091203 від 03 грудня 2009 року, № НТ 101207 від 07 грудня 2010 року, №НТ111213 від 13 грудня 2011 року, № НТ 121221 від 21 грудня 2012 року, останньому надано статус безробітного на загальних підставах з 28 листопада 2008 року та призначено допомогу по безробіттю, внаслідок чого ОСОБА_7 в період часу:

- з 28 листопада 2008 року по 26 березня 2009 року отримав на особистий рахунок комерційного банку «ПриватБанк» матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 6 863 гривні 70 копійок, заволодівши чужим майном, яке належить державі, спричинивши державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на зазначену суму;

26 березня 2009 року ОСОБА_7 наказом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 090326 від 26 березня 2009 року знятий з обліку безробітних, у зв`язку із працевлаштуванням безробітного;

- з 03 грудня 2009 року по 26 березня 2010 року отримав на особистий рахунок комерційного банку «Приват Банк» матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 5 146 гривень 22 копійки, заволодівши чужим майном, яке належить державі, спричинивши державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на зазначену суму;

26 березня 2010 року ОСОБА_7 наказом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 100128 від 26 березня 2010 року знятий з обліку безробітних, у зв`язку із працевлаштуванням безробітного;

-з 07 грудня 2010 року по 31 березня 2011 року отримав матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 9 557 гривень 41 копійка, заволодівши чужим майном, яке належить державі, спричинивши державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на зазначену суму;

31 березня 2011 року ОСОБА_7 наказом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 110331 від 31 березня 2011 року знятий з обліку безробітних, у зв`язку із працевлаштуванням безробітного;

-з 13 грудня 2011 року по 03 квітня 2012 року отримав матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 10 910 гривень 27 копійок, заволодівши чужим майном, яке належить державі, спричинивши державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на зазначену суму;

03 квітня 2012 року ОСОБА_7 наказом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 120403 від 03 квітня 2012 року знятий з обліку безробітних, у зв`язку із працевлаштуванням безробітного.

-з 21 грудня 2012 року по 08 квітня 2013 року отримав матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 15 864 гривені 15 копійок, заволодівши чужим майном, яке належить державі, спричинивши державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на зазначену суму;

08 квітня 2013 року ОСОБА_7 наказом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості № НТ 130408 від 08 квітня 2013 року знятий з обліку безробітних у зв`язку із працевлаштуванням безробітного.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_7 в листопаді 2013 року, точна дата та час слідством не встановлені, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном, достовірно знаючи про те, що не має правових підстав для отримання матеріальної допомоги по безробіттю, приховуючи те, що він являється суб`єктом підприємницької діяльності, діючи з корисливих мотивів шляхом обману, звернувся до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та виплату грошової допомоги по безробіттю, однак при внесені головним спеціалістом відділу організації працевлаштування населення Новомосковського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_10 відомостей до електронної системи «eias.net», було встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як фізична особа - підприємець та злочинну діяльність ОСОБА_7 було викрито.

Таким чином, у вищезазначені періоди часу, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що не має законних підстав для отримання матеріальної допомоги по безробіттю, в порушення ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», приховуючи те, що зареєстрований в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець з 16 травня 2000 року, діючи з корисливих мотивів шляхом обману, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами на загальну суму 48 341 гривню 75 копійок, які належать державі в особі Новомосковського міськрайонного центру зайнятості, спричинивши матеріальну шкоду на зазначену суму.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яким передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Ухвала судді, винесена у порядку, передбаченому статтею 284 КПК, має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Проте суд, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, всупереч вимогам закону, у своєму рішенні привів лише пред`явлене обвинувачення органом досудового розслідування, не навів висновки про те, що дане діяння, яке поставлено ОСОБА_7 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і він винуватий в його вчиненні, не навів в рішенні жодного доказу на підтвердження встановлення вказаних обставин.

Більше того, суд звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав (ст. 49 КК України), за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , і хоча останній і надав свою згоду на таке звільнення, але не з`ясував: чи визнав обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині, оскільки суд у своєму рішенні мав зробити висновок про встановлення вини в діях обвинуваченого з належним обґрунтуванням своїх висновків на основі доказів, досліджених під час судового слідства.

Також суд першої інстанції не роз`ясняв обвинуваченому підстави та правові наслідки такого звільнення.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).
Зазначені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, вирок щодо ОСОБА_7 не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового судового розгляду даного кримінального провадження, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4