№ провадження 1-кс/646/5206/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Основянського ВП Слобідського ВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Харківської міської прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, яка має на утриманні малолітніх дітей 2007 р.н. та 2011 р.н., 2015р.н., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002342 від 11.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2016р. слідчий СВ Основянського ВП Слобідського ВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Харківської міської прокуратури № 5 ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0002342 від 11.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України, з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 09.09.2014 близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходились на перехресті вул. Південнопроектній та пр. Гагаріна в м. Харкові, коли в цей час до них підійшла ОСОБА_6 , яка в групі з ОСОБА_10 , за попередньою змовою, маючи спільний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, попрохала у ОСОБА_7 цигарку та мобільний телефон. На прохання ОСОБА_6 ОСОБА_7 надав останній цигарку та в цей час до них підбіг ОСОБА_10 , який раптово наніс удар ОСОБА_7 головою в область обличчя, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю на спину, при цьому в руці в ОСОБА_10 знаходився ніж.

ОСОБА_10 , реалізуючи свій спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, почав розмахувати перед ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 вказаним ножем, погрожуючи його застосувати з метою уникнення опору його діям та діям ОСОБА_6 , що становило загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_6 , скориставшись послабленим від отриманої травми станом ОСОБА_7 , відкрито зірвала з його шиї ланцюжок зі сплаву золота з підвіскою хрестик, та таким чином заволоділа ним, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №67 від 19.07.2016 вартість викраденого у ОСОБА_7 майна, а саме зазначеного ланцюжка, вагою 2 грами та хрестика, вагою 4 граму з металу жовтого кольору(золота 585 проба) на момент скоєння злочину складає 1796,76 грн.

Свої умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинала злочин передбачений ч.2 ст. 187 КК України, а саме розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно довідки Червонозаводського РВ ГУДМС України в Харківській області від 08.11.2016 року ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також в порядку статті 40 КПК України до СКР Основ`янського ВП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області направлено доручення щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , однак її місцезнаходження встановлено не було.

Також ОСОБА_6 неодноразово викликалася до Основ`янського ВП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, шляхом направлення повістки про виклик на адресу останньої, однак ОСОБА_6 жодного разу не прибула та не повідомила причини неприбуття.

Під час досудового слідства встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не має, не має постійного офіційного місця роботи, за місцем мешкання характеризується посередньо, від досудового слідства переховується, за місцем мешкання не проживає.

Слідчий зазначив, що приймаючи до уваги загальну антисоціальну направленість підозрюваної, той факт що ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, місцезнаходження останньої не відоме, крім цього ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник та підозрювана в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, та просили застосувати більш м`який запобіжних захід.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 11.09.2014 року за фактом вчиненого злочину, внесено відомості про злочин, передбаченого ч.2 ст.187, ч. 4 ст. 296 КК України (кримінальне провадження №0002342).

22.11.2016 року, о 20.27 год. ОСОБА_6 у відповідності до ст.278 КПК України було повідомлено про підозру, за ч. 2 ст. 187 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Таких висновків слідчий суддя приходить на підставі протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком товарознавчої експертизи № 67 від 19.07.2016р.

Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, оцінює в сукупності наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведені обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, підозрювана ОСОБА_6 раніше не судима, яка має на утриманні малолітніх дітей 2007р.н. та 2011 р.н., 2015р.н. офіційно не працює, у зв`язку з чим не має доходу, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що без застосування запобіжного заходу існують реальні ризики того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме переховуватись від органів слідства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Основною ціллю вказаної статті Конвенції є запобігання необґрунтованого позбавлення свободи (рішення ЄСПЛ в справі «Маккей проти Сполученого Королівства»). Вимоги законності позбавлення свободи не може бути задоволено лише шляхом дотримання національного законодавства; національне законодавство само по собі повинно відповідати вимогам Конвенції, включаючи основні принципи, закріплені в ній (справа «Плесо проти Угорщини»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та наявності ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту із забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 21.00 до 07.00 год.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 199, 202, 206 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Основянського ВП Слобідського ВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської міської прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не залишати місце мешкання АДРЕСА_2 , в проміжку часу з 20.00 до 07.00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно яких працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання останньої.

Строк дії ухвали два місяці - 23.01.2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1