Решетилівський районний суд Полтавської області
№1-П-5/10
ПОСТАНОВА

19.04.2010 року

селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі: головуючого - судді Микитенка В.М.,

при секретарі - Пустовар Т.В.,

з участю. прокурора - Шапошник С. А.,

розглянувши у кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1,

17.01.1962 р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: Полтавська область,

АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого енергетиком ЗАТ «Решетилівський цегельний завод», не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2010 року дана кримінальна справа надійшла до Решетилівського районного суду із постановою погодженою з прокурором Решетилівського району для вирішення питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ЗАТ «Решетилівський цегельний завод».

Органами досудового слідства ОСОБА_2І обвинувачується у тому що:

«08.12.2008 року ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою в Решетилівський районний центр зайнятості, юридична адреса вул. Шевченка 21, селища Решетилівка Полтавської області про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до наказу Решетилівського районного центру зайнятості № НТ081208 від 08.12.2008 року ОСОБА_1І надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» із 08.12.2008 року по 02.12.2009 року. Також відповідно вказаного наказу ОСОБА_1І розпочата виплата допомоги по безробіттю із 08 12 2008 року.

ОСОБА_2І з метою доведення свого злочинного умислу .до кінця, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету,приховав від службових осіб Решетилівського районного центру зайнятості відомості про працевлаштування в ВАТ «Гідромеханізація», юридична адреса: м. Київ, проспект Московський 32, де працював на посаді машиніста електричного устаткування земснаряду 5 розряду відповідно наказу № 52-К від 03.04.2006 року і з грудня 2008 року по травень 2009 року отримав дохід в сумі 2188 гри. 22 коп.

Таким чином, ОСОБА_2 шляхом обману заволодів державними коштами в сумі 7955 грн. 62 коп., які безпідставно отримав в якості допомоги по безробіттю в Решетилівському районному центрі зайнятості.

Суд заслухавши думку прокурора, який просив звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу, пояснення ОСОБА_1 який підтримав це клопотання, дослідивши матеріали та давши їм належну юридичну оцінку, приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, що кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно вимог ст.64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляду кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину…

Ці вимоги, відповідно до ст.132 КПК України ставляться і до постанови про притягнення особи в якості обвинуваченого.

Зі змісту предявленого ОСОБА_1 обвинувачення не вбачається коли у нього виник умисел на вчинення злочину (оскільки у обвинуваченні йдеться лише про «доведення умислу до кінця»), не зазначено дати, часу, місця та механізму вчинення заволодіння грошовими коштами, а також розпорядження ними, що має істотне значення для вирішення справи, у звязку з чим обвинувачення є неконкретизованим.

У ході досудового слідства також належним чином не перевірено обставин роботи ОСОБА_1 у ВАТ «Гідромеханізація», у період знаходження на обліку в Решетилівському центрі зайнятості , зокрема не вилучені та не приєднані до справи первинні документи, що свідчать про це, зокрема табелі обліку робочого часу, акти виконаних робіт, відомість про отримання заробітної плати чи дані руху коштів по рахунку( у разі безготівкового перерахування заробітної плати). За відсутності зазначених документів, достовірність даних синтетичного обліку судом ставиться під сумнів, позаяк у трудовій книжці ОСОБА_1 також відсутні відповідні записи про роботу у ВАТ «Гідромеханізація».

Ці дані слідчим шляхом не перевірені, зокрема не вилучені та не проаналізовані відповідні журнали роботи та обслуговування земснаряду, акти виконаних ним робіт та довідки про їх вартість (Ф КБ2, Ф КБ3), з урахуванням яких і формується заробітна плата працівників.

Досудовим слідством також не зясовано за які періоди роботи ОСОБА_1 отримано заробітну плату у ВАТ «Гідромеханізація». "

Заява ОСОБА_1, адресована Решетилівському центру зайнятості від 08.12.2008 року ( а.с. 34) мстить прохання ОСОБА_1І надати йому статус безробітного, оскільки він трудовою діяльністю не займається, пенсії не отримує.

Тому показання ОСОБА_1І підлягають ретельній перевірці слідчим шляхом, а з

урахуванням отриманих даних слід визначитись із кримінально-правовою характеристикою його дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 КІЖ України: «Прокурор, а також слідчий за згодою прокурора вправі за наявності підстав, зазначених у ст.47 КК України, своєю вмотивованою постановою направити справу в суд для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їх клопотанням про це, прийнятим на загальних зборах.»

Отже, процесуальною підставою для застосування ст. 47 КК України є наявність клопотання трудового колективу про передачу особи на поруки.

Клопотання трудового колективу про передачу особи на поруки - це письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах, до слідчого, прокурора або суду з мотивованим проханням звільнити певну особу члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин та визначенням взаємних зобовязань колективу і цієї особи протягом строку порук. '

Таким чином за своїм змістом дане клопотання має включати в себе: 1) вмотивоване прохання відповідного колективу звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила злочин, і передати її йому на поруки; 2) зобовязання колективу здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення особою, взятою на поруки, нових злочинів, а також своєчасно повідомляти про обставини, які перешкоджають виконанню виховної функції.

У матеріалах справи міститься клопотання директора ЗАТ «Решетилівський цегельний завод» ОСОБА_3І адресоване _ прокурору Решетилівського району про вирішення питання про взяття на поруки ОСОБА_1І та звільнення його від кримінальної відповідальності, (а.с. 87)

За своїм змістом вказане клопотання не відповідає зазначеним вимогам ст.47 КК України, оскільки таке клопотання має бути прийнято на загальних зборах відповідного підприємства, а не виходити лише від директора цього підприємства. ........

Вищезазначеним вимогам не відповідає і клопотання самого обвинуваченого ОСОБА_1 (а.с.89).

Наявний у матеріалах справи протокол загальних зборів трудового колективу ЗАТ «Решетилівський цегельний завод» № 2 від 16.03.2010 року у резолютивній частині містить рішення цих зборів взяти ОСОБА_1 на поруки з метою запобігання подібних випадків з майбутньому та здійснення належного контролю. '

Однак, цей протокол не містить, вмотивованого прохання колективу звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 і передати її йому на поруки. У протоколі також відсутнє зобовязання колективу здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення особою, взятою на поруки, нових злочинів, а також своєчасно повідомляти про обставини, які перешкоджають виконанню виховної функції тому протокол не відповідає вимогам ст.10 КПК України та ст.47 КК України і не може вважатися підставою звільнення ОСОБА_1І від кримінальної відповідальності.

Суд звертає увагу на неприпустимість формального підходу до заявленого клопотання, адже воно відіграє роль своєрідної гарантії того чи іншого колективу здійснювати щодо винуватця злочину заходи виховного характеру, чинити на нього благотворний вплив, стежити за його поведінкою протягом строку поручительства.

Окрім того, постанова про вирішення питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1І від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу не містить певних субєктивних обставин, що характеризують ОСОБА_1 зокрема, у чому саме полягає його щире каяття, можливість виправдання ним довіри колективу та недопущення надалі суспільно небезпечної поведінки, а також не зазначено про зобовязання проведення з ним відповідної виховної роботи та якої саме.

Водночас як зясовано у судовому засіданні, ОСОБА_2 заподіяні збитки державі в сумі 955 грн. 62 коп. взагалі не відшкодовував та намірів про це не висловлював що свідчить про відсутність даних про його готовність у повній мірі нести відповідальність за вчинене. Відсутні також дані про належну критичну оцінку ОСОБА_1І своєї протиправної поведінки та небажання продовжувати її у майбутньому.

Ці обставини, на думку суду, певним чином спростовують щирість каяття обвинуваченого ОСОБА_1І як обовязкову умову звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КІЖ України: «При наявності обставин, які відповідно до ст.47 КК України виключають передачу особи на поруки, суд, прокурор, слідчий

відмовляють в клопотанні про передачу особи на поруки і повідомляють про мотиви відхилення клопотання».

Керуючись ст. 47 КК України, ст.ст. 10-11, 281 КІЖ України,- .

ПОСТАНОВИВ:

У звільненні обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу ЗАТ «Решетилівський цегельний завод» - відмовити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 190 КК України - направити прокурору Решетилівського району Полтавської області для проведення подальшого досудового слідства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про не виїзд.

На постанову протягом 7-ми діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: