Справа№751/1458/16-к
Провадження №1-кп/751/96/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_7 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України -
В С Т А Н О В И В :
14.12.2014 року приблизно 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля вхідних дверей магазину ТОВ «АТБ Маркет», розташованого у м. Чернігові по вул. Примакова 10, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю, відносно раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , який в той момент заходив до магазину, а саме: безпричинно, з низьких хуліганських спонукань у вигляді прагнення протиставити себе суспільству, проявив грубу силу, вдарив останнього в обличчя канцелярським ножем, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1158 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В ході судового розгляду обвинувачений-цивільний відповідач ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнав частково (юридичну кваліфікацію своєї вини вказати не може), а цивільний позов ОСОБА_7 визнав повністю - позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн. і моральної шкоди 5000 грн. Показав, зокрема, що на 14.12.2014 р. він працював у «АТБ Маркет» по вул. Горького в м. Чернігові молодшим приймальником товару; для розпакування товару йому видали канцелярський ніж, який носив з собою; вночі з матір`ю зайшли в магазин АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; мати залишилась у кас, а він пішов у торговий зал; був тверезий; взяв пляшку шампанського; двоє працівників міліції люди одягнені у міліцейську форму зробили йому зауваження і відмовились представитись; розбилась пляшка шампанського; його схватили за руки і витягли на вулицю; пирснули в обличчя з газового балона, збили з ніг і били ногами по тулубу; його підняла мати, він вирвався і почав бігати в магазині і кричати «де менти» (хотів з`ясувати у міліції, чому його побили); у нього у руці був ніж, що носив у кармані куртки; потерпілий сказав «тут менти»; коли і навіщо дістав ніж, не знає, але бити ножем нікого не збирався; він вдарив ліктем руки потерпілого, але куди, не пам`ятає; потім потерпілий впав на нього; він дуже був схвильований від несправедливості, пекло обличчя; потерпілий не має відношення до несправедливості; з тим ножем він ще працював, а потім ніж затупився і він його викинув; потерпілий його обмовляє, але чому, не знає; не бачив одежі потерпілого; його забрала мати; за медичною допомогою не звертався.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 не доведена у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України, а - не за ч. 4 ст. 296 КК України.
Згідно обвинувального акту(а.с.2-3), зокрема, ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 в обличчя «…заздалегідь заготовленим…» канцелярським ножем…; ОСОБА_5 «…обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство) із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, яким спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України».
Суд відкидає докази обвинувачення про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч. 2-4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.ст. 85-86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», зокрема, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.
Згідно показань обвинуваченого на роботі йому видали для розпакування товару канцелярський ніж, який він носив з собою; 14.12.2014 р. ніж був у кармані куртки. Стороною обвинувачення не спростовані ці доводи ОСОБА_5 та не надано ніяких доказів суду, що вказаний судом вище канцелярський ніж ще до початку хуліганства був приготовлений ОСОБА_5 для нанесення тілесних ушкоджень.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у доведеному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, підтверджується також наступними доказами.
Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_7 свій цивільний позов підтримав повністю(а.с.10) з підстав, в ньому зазначених, та показав, зокрема, що у нього не має ніяких стосунків з ОСОБА_5 , якого до 14.12.2014 р. взагалі не знав; в той день приблизно о 02 год. 30 хв. він заходив в магазин АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; на нього йшов агресивно настроєний чоловік, який розмахував руками, щось кричав і наніс йому удар в обличчя рукою; це було в «предбаннику» - між двома дверима магазину; він впав і в нього почалась кровотеча; він побачив в руці нападника-обвинуваченого ніж; ударом ногою по ногам намагався збити нападника з ніг; нападник впав; він прижав руки обвинуваченого до підлоги, а потім почав втрачати свідомість; після цього пам`ятає уривками; поїхав до лікарні; обвинуваченому він нічого не казав; у нього була кров на обличчі, порізана рука; він був одягнутий у цивільний одяг; його ОСОБА_5 вдарив канцелярським ножем, причин для цього ніяких не було, він обвинуваченого бачив вперше.
Свідок ОСОБА_9 показав, зокрема, що у нього не має ніяких стосунків з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 ; він працює поліцейським у Чернігівському відділі поліції; 14.12.2014 р. він працював інспектором ППС (кінологом), був у пішому наряді з напарником; вони були у форменому одязі; вночі під час патрулювання вони підійшли до магазину АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; у магазина компанія молодих людей розпивала спиртне, серед них був і обвинувачений; вони зробили їм зауваження; потім у обвинуваченого була конфліктна ситуація в магазині в торговому залі; його напарник підійшов до обвинуваченого, який нецензурно лаявся і казав, що міліція «ніщо»; напарник представився і пред`явив службове посвідчення обвинуваченому; обвинувачений, який був у стані алкогольного сп`яніння, добровільно на пропозицію його напарника вийшов з магазину на вулицю; до них підходила жінка, яка казала, що мати обвинуваченого і відведе останнього додому; коли вони вперше підійшли до магазину до компанії молодих людей, серед яких був обвинувачений, то до них також підходила мати обвинуваченого; він і напарник обвинуваченого не били і спецзасоби не застосовували; обвинувачений заспокоївся і було продовжено патрулювання; охоронець магазинку Адруг подзвонив і сказав, що невідомий розрізав комусь губу; коли вони прийшли до магазину, учасників конфлікту вже не було.
Свідок ОСОБА_10 показав, зокрема, що у нього не має ніяких стосунків з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 ; на 14.12.2014 р. він працював охоронцем (на відеоспостереженні) магазину АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; тоді вночі інший охоронець Адруг по рації сказав йому, що якомусь хлопцю порізали губу; він не бачив цього і щоб працівники міліції виводили обвинуваченого; бачив потерпілого у аптеки; камери відеоспостереження не охоплюють зону між двома дверима магазину.
Свідок ОСОБА_11 показав, зокрема, що у нього не має ніяких стосунків з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 ; раніше він працював охоронцем (стояв на касі) магазину АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; в його робочий день у обвинуваченого, який був п`яний, в магазині виник конфлікт; в магазин зайшли працівники ППС і попросили обвинуваченого вийти з магазину; обвинувачений нагрубив їм і кричав на них, вийшов з магазину; потім обвинувачений забіг в магазин і почав вибігати з магазину; обвинувачений біг з канцелярським ножем і кричав, що «я вас менти поріжу»; потім обвинувачений і потерпілий впали; він бачив кров у потерпілого; кров йшла з обличчя потерпілого, у якого була добряче порізана губа; потерпілий був одягнутий у цивільну одежу; в зоні, де впали обвинувачений і потерпілий камери відеоспостереження не має.
Свідок ОСОБА_12 показала, зокрема, що вона мати обвинуваченого, а потерпілого не знала раніше; вона і син зайшли в магазин АТБ поблизу центрального ринку у м. Чернігові; працівники ППС витягли сина за руки на вулицю; вона вийшла з магазину; в темряві когось били ногами; вона підбігла, то лежав син, стогнав; ОСОБА_13 сказав, що «бризнули з балончика»; син вирвався і забіг в магазин; син вибігав з магазину і випадково зіштовхнувся з молодим чоловіком; вони з потерпілим впали в «проході»; вона не чула, щоб потерпілий щось казав її сину, вони були незнайомі; вона не знає, чи був потерпілий тверезий, чи був п`яний; у руках сина і потерпілого нічого не бачила; люди підійняли потерпілого, а вона сина; потерпілий тримався рукою за обличчя; вона віддала 100 грн. за ліки потерпілого, бо їй сказали що в нього подряпина; вона відшкодувала шкоду людям, які надавали допомогу потерпілому; вона забрала ОСОБА_14 , який був тверезий (може і випив пива), і вони поїхали додому; до лікарів син не звертався.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 р., складеного слідчим СВ УМВС України в Чернігівській області, під час цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 розказав та показав як саме відносно нього був скоєний злочин ОСОБА_5 (а.с.69-75).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1158 від 14.12.2014 р., зокрема, у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді різних ран верхньої губи та лівої кісті, крововиливу слизової верхньої губи, котрі виникли від дії гострого предмету, що має ріжучі властивості і не могли утворитися від ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб та внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, і як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; комплекс тілесних ушкоджень може відповідати даті 14.12.2014 р.; не виключена можливість, що тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних потерпілим при проведенні даної експертизи (зі слів потерпілого, зокрема, 14.12.2014 р. нападник канцелярським ножем спричинив ушкодження верхньої губи; відбираючи у нападника ніж, пошкодив ліву кисть)(а.с.84-86).
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що:
- ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд оцінює критично як намагання уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Показання обвинуваченого та показання свідка ОСОБА_12 (його матері) в частині застосування до ОСОБА_5 спеціальних засобів та його побиття не підтверджені дослідженими судом доказами і не впливають на кваліфікацію умисних дій обвинуваченого відносно потерпілого ОСОБА_7 , якого ОСОБА_5 раніше (до подій 14.12.2014 р.) не знав та який ніяких дій відносно обвинуваченого взагалі не вчиняв і навіть не розмовляв з обвинуваченим до або під час подій 14.12.2014 р.
Обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 79 від 02.02.2016 р. КЛПЗ «ЧОПНЛ» ОСОБА_5 психічними захворюваннями в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані; здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення(а.с.76-79).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 80 від 02.02.2016 р. КЛПЗ «ЧОПНЛ» у ОСОБА_5 не виявлено клінічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та психоактивних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане(а.с.80-83).
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину (який є злочином невеликої тяжкості); відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання; його особу він є військовослужбовцем, який з 05.05.2015 р. безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції; позитивно характеризується двома депутатами Чернігівської обласної ради; в силу ст. 89 КК України раніше не судимий та не притягувався до адміністративної відповідальності; стан його здоров`я - не перебуває на обліку у психіатра та нарколога; його майновий стан(а.с.66-67,88-91,103). Тому ОСОБА_5 необхідно призначити мінімально можливе покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.
Підлягає задоволенню цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - 5000 грн. та моральної шкоди - 5000 грн., який є доведений, оскільки повністю визнаний ОСОБА_5 (а.с.10).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України -
Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання - у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., який стягнути на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн. та у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1