Справа № 464/8110/16-к
пр.№ 1-кп/464/392/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження відносно:

П л е с к а л ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, гр-нка України, з вищою освітою, заміжня, приватний підприємець, має судимість 12.09.16. Сихівським районним судом м.Львова за ч.1, 2 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, покарання невідбуте, -

за ч.1 ст.190 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , будучи фізичною особою підприємцем та надаючи бухгалтерські послуги ФОП ОСОБА_7 , 16 квітня 2016 року, маючи єдиний умисел на неодноразове заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись біля торгового центру «ВАМ», що на просп.Червоної Калини, 62 в м.Львові, отримала від потерпілої ОСОБА_5 гроші в сумі 1100 грн. на оплату комунальних послуг та інших витрат, однак не виконавши вказаного, розпорядилась даними грошима на власний розсуд.

Крім цього вона ж, продовжуючи свої злочинні дії, 17 травня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись біля торгового центру «ВАМ», що на просп.Червоної Калини, 62 в м.Львові, отримала від потерпілої ОСОБА_5 гроші в сумі 1650 грн. на оплату комунальних послуг та інших витрат, однак не виконавши вказаного, розпорядилась даними грошима на власний розсуд.

Крім цього вона ж, продовжуючи свої злочинні дії, 17 червня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись біля торгового центру «ВАМ», що на просп.Червоної Калини, 62 в м.Львові, отримала від потерпілої ОСОБА_5 гроші в сумі 1686 грн. на оплату комунальних послуг та інших витрат, однак не виконавши вказаного, розпорядилась даними грошима на власний розсуд.

Крім цього вона ж, продовжуючи свої злочинні дії, 01 липня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись біля торгового центру «ВАМ», що на просп.Червоної Калини, 62 в м.Львові, отримала від потерпілої ОСОБА_5 гроші в сумі 1678 грн. на оплату комунальних послуг та інших витрат, однак не виконавши вказаного, розпорядилась даними грошима на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, так як вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Під час досудового розслідування 31 жовтня 2016 року між підозрюваною та потерпілою укладено угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 473 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст.190 КК України, а також, що вона має понести покарання у виді обмеження волі. За умовами угоди підозрювана ОСОБА_6 засвідчила, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється. Потерпіла підтвердила, що підозрювана ОСОБА_6 зобов`язалась відшкодувати їй завдану шкоду в сумі 6114 грн. Обираючи вид і міру покарання підозрюваній, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, її щире каяття у вчиненому, а тому сторони дійшли згоди, що підозрювана ОСОБА_6 має понести покарання, а саме - за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.70 ч.4 КК України, поглинувши менш суворе покарання у виді 2 років обмеження волі, яке узгоджене сторонами в даному провадженні, більш суворим призначеним вироком Сихівського районного суду м.Львова від 12.09.2016 р. у виді 2 років позбавлення волі, та остаточно призначити їй покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 міс.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Ствердила, що розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно. Потерпіла також ствердила суду, що розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачені санкцією ч.1 ст.190 КК України, на які обвинувачена погоджується, обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67, 70, 75 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду від 31 жовтня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винуватою за ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч.1 та 2 ст.185 КК України (за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 12 вересня 2016 року) та ч.1 ст.190 КК України (за даним вироком), остаточно призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає Законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.