Справа № 199/1312/16-к
В И Р О К
іменем України
26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002632 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В Т А Н О В И В:
22 жовтня 2015 року о 15:00 годині ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ХЮНДАЙ І 30», д/н НОМЕР_1 , рухався по пр. імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську в бік пр. Воронцова, де в цей час побачив автомобіль «РЕНО КЕНГО», д/н НОМЕР_2 , під керуванням раніше йому знайомого ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку. В цей час у ОСОБА_8 на ґрунті таких, що раніше виникли, неприязних стосунків, раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року о 15:00 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі «ХЮНДАЙ І 30», д/н НОМЕР_1 , по пр. імені Газети «Правда» м. Дніпропетровська в бік пр. Воронцова, зупинив автомобіль «РЕНО КЕНГО», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 навпроти будинку АДРЕСА_2 , після чого вийшов з автомобіля та направився в бік автомобіля «РЕНО КЕНГО», д/н НОМЕР_2 , під керуванням раніше йому знайомого ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року о 15:05 годині ОСОБА_8 продовжуючи перебувати в районі будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, перебуваючи на проїжджій частині пр. імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську, діючи умисно, на ґрунті таких, що раніше виникли, неприязних стосунків, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , та, діючи умисно, наніс лівою рукою стиснутою в кулак не менше 1 удару в область голови потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого останньому згідно висновку судово-медичного експерта № 275е від 27 січня 2016 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного кон`юнктивіту правого ока, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав частково та показав, що ОСОБА_4 він до 22 жовтня 2015 року знав спочатку як чоловіка, а потім як колишнього чоловіка своєї знайомої ОСОБА_9 . Особисто з останнім знайомий не був, але знав, як той виглядає, і знав, що той ображає ОСОБА_9 . Внаслідок цього, у нього ще до 22 квітня 2015 року сформувалося негативне відношення до ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року близько 15-16 години він керував автомобілем «Хюндай», який належить ОСОБА_9 , та рухався по пр. ім. Газети «Правда» м. Дніпропетровська в напрямку від вул. Калинової в бік центра. В автомобілі знаходилися крім нього ОСОБА_9 на передньому пасажирському сидінні, та його друг ОСОБА_10 , який сидів на задньому сидінні. В районі «Будинку торгівлі» їх почала підрізати машина «Рено Кенго». В районі торгівельного центру «Наша правда» вказаний автомобіль наздогнав їх і вони обидва зупинилися, оскільки перед світлофором була «пробка». Він бачив, що в автомобілі «Рено Кенго» знаходиться ОСОБА_4 і чекав від останнього провокацій та був готовий застосувати до нього насильство. ОСОБА_4 вийшов зі своєї машини, та направився до правих передніх дверей їх автомобіля, де сиділа ОСОБА_9 , висловлюючись в цей час нецензурною лайкою в адресу останньої. Він вийшов з машини та направився до ОСОБА_4 , а той почав і в його бік висловлюватися нецензурною лайкою. Він відтягнув потерпілого від їх машини і ОСОБА_4 почав намагатися його вдарити і в них почалася сутичка. ОСОБА_4 несильно, але вдарив його кулаком в щоку, і він почав захищатися наносити удари потерпілому. Визнає, що один раз він рукою не стиснутою в кулак попав ОСОБА_4 в обличчя. Після цього з машини вийшла якась жінка і їх заспокоїла. Він сів у «Хюндай» і вони поїхали далі. У вчиненому розкаюється. Просив у потерпілого вибачення, але той не хотів ніяких вибачень, бажав лише грошей.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 22 жовтня 2015 року близько 15 години він керував автомобілем «РЕНО КЕНГО», д/н НОМЕР_2 , та рухався по пр. імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську. В автомобілі разом з ним знаходилися його співробітники: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прізвище якого він не пам`ятає. По ходу руху він обігнав автомобіль «ХЮНДАЙ І 30», д/н НОМЕР_1 , який вони купували разом з ОСОБА_9 його колишньою дружиною. Коли він здійснював обгін, то побачив, що кермом сидить незнайомий йому молодий чоловік обвинувачений, а поруч сидить його на то час ще дружина ОСОБА_9 . Обвинувачений відкрив вікно і почав висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою. Він це проігнорував і продовжив рух. Перед торгівельним центром «Наша правда» зазначений автомобіль «ХЮНДАЙ» почав намагатися чинити йому перешкоди в русі, а потім взагалі перегородив дорогу, заблокувавши рух. Обвинувачений вийшов з автомобіля і направився в його бік. Він також вийшов зі свого автомобіля і в цей же час без будь яких розмов отримав від обвинуваченого два удари кулаками спочатку правої а потім лівої руки в область голови. Він намагався оборонятися, але обвинувачений наносив йому чисельні удари в різні частини тіла руками і ногами, всього близько 30-40 ударів. В цей час під`їхала жінка на «Форді», яка зупинила обвинуваченого. Після цього він сів в свій автомобіль і почав втрачати свідомість. Йому викликали «швидку допомогу» і відвезли його в лікарню. В лікарні він лікувався 21 день. Наполягає на тому, що в автомобілі «ХЮНДАЙ» крім обвинуваченого і ОСОБА_9 нікого не було.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 22 жовтня 2015 року вона разом з ОСОБА_14 і ОСОБА_4 на автомобілі останнього їхали на роботу і рухалися по пр. імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську в бік центру. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні та дивилася в свій мобільний телефон. Відчула, що вони різко зупинилися і побачила, що їм дорогу перегородив інший автомобіль «Хюндай» коричневого кольору. Вони зупинилися не доїжджаючи близько 100 метрів до торговельного центру «Наша правда». З вказаного автомобіля «Хюндай» вийшов ОСОБА_15 , якого вона знала до цих подій, і направився до їх автомобіля. ОСОБА_4 також вийшов з машини і між ними почалася бійка ОСОБА_16 почав бити ОСОБА_4 руками в голову, потім почав бити руками і ногами в різні частини тіла, ударив не менше 10 разів. Потерпілий сам ударів не завдавав, тільки захищався. Бійка відбулася біля водійських дверей їх автомобіля. Вона спочатку розгубилася, а потім почала знімати це на мобільний телефон. Під час бійки поряд з ними зупинився темний автомобіль з написом «Автошкола», з якого вийшла жінка і робила зауваження обвинуваченому. Коли бійка скінчилася, у потерпілого була розбита губа, садна на лобі, кров. Йому було погано, тому визвали «швидку допомогу». Наполягає на тому, що в автомобілі обвинуваченого була тільки ОСОБА_9 , яка сиділа на пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що 22 жовтня 2015 року близько 16 години він в одному автомобілі з ОСОБА_4 та ОСОБА_13 рухалися по пр. ім. Газети «Правда» в напрямку центру міста. Кожен був зайнятий своїми справами. За кермом був ОСОБА_4 . Він сам сидів на задньому сидінні і дивився відео. Його увагу привернуло те що вони дуже різко зупинилися. Він підняв голову щоб подивитися і побачив, що з правого боку їх підрізала автівка бронзового кольору, ймовірно марки «Хюндай». Через відкрите скло він побачив обвинуваченого, який перекрив їм дорогу та намагався щось сказати, але не зрозумів що саме і які в того були наміри. Однак обвинувачений заблокував їм дорогу і їхати далі вони не могли. Після чого обвинувачений вийшов з автомобіля і направився до водійської сторони їхнього авто. ОСОБА_4 після цього також відкрив двері і вийшов з автомобіля. Як тільки потерпілий зачинив двері, обвинувачений підійшов до останнього і почав наносити йому удари долонями, кулаками в бік голови, обличчя, декілька разів також у корпус. Побачивши це, вони з ОСОБА_13 були трошки шоковані, не знали що робити. Коли він зрозумів, що ситуація справді критична, після того як ОСОБА_4 обвинувачений вдарив в область коліна і потерпілий втратив рівновагу та впав на проїжджу частину, він сам вийшов з автомобіля і направився до ОСОБА_4 щоб йому допомогти. Обвинувачений побачив, що він вийшов, і почав відходити, нецензурно лаючись, сів у своє авто та поїхав далі у напрямку центра. ОСОБА_4 знаходився майже в непритомному стані, обличчя у нього було білого кольору, він ледве стояв на ногах. Він викликав «швидку допомогу» і міліцію. Карета «швидкої» забрала потерпілого до лікарні. Всі ці події відбувалися на проїжджій частині пр. ім. Газети «Правда» не доїжджаючи до торгового центру «Наша правда». Також, позаду них зупинився автомобіль «Опель», з нього вийшла жінка, котра підійшла до обвинуваченого, почала від нього вимагати припинення дій, на що той також відповів нецензурними словами. Наполягає на тому, що в автомобілі обвинуваченого крім нього знаходилася тільки ОСОБА_9 , і більше нікого в автомобілі не було.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_18 також підтвердила, що на автомобілі «Опель» їхала по пр. імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську та стала свідком того, як обвинувачений ОСОБА_8 бив кулаками потерпілого ОСОБА_4 . Побиття відбувалося біля лівих водійський дверей автомобіля потерпілого, а автомобіль обвинуваченого перекривав рух автомобіля потерпілого. Вона зупинилася і почала кричати обвинуваченому, що знімає подію на мобільний телефон. Останній сказав, що спочатку треба розібратися, хто винен, сів у машину і поїхав. Потерпілий сів у свою машину і почував себе погано, розмовляти не міг. Наполягає на тому, що в салоні автомобіля обвинуваченого крім нього, сиділа одна жінка, а в автомобілі потерпілого були ще дві людини.

Під час допиту в суді у якості свідка ОСОБА_9 показала, що 22 жовтня 2015 року була пасажиром в своєму автомобілі «Хюндай», який близько 4 години дня рухався по пр. ім. Газети «Правда» в м. Дніпропетровську. За кермом автомобіля знаходився її знайомий ОСОБА_19 , а на задньому пасажирському сидінні також знаходився її знайомий ОСОБА_10 . Їх ззаду почала піджимати якась машина, потім обігнала їх і намагалася зупинити. Через деякий час вказана машина «Рено Кенго», перегородила їм дорогу. З автомобіля вийшов її чоловік ОСОБА_20 , з яким вона на той час перебували в процесі розлучення, і направився до її дверей. Він почав смикати її двері, але ті були зачинені на блокіратор. Вона злякалася, оскільки з ранку між ними відбулася сварка з приводу поділу спільного майна. ОСОБА_16 вийшов з їх машини і направився до ОСОБА_21 . Останній відштовхнув ОСОБА_16 , відтягнув далі. Вони сварилися, штовхали один одного, махали кулаками, але чи били один одного вона не бачила. Бачила, що коли ОСОБА_16 штовхнув ОСОБА_21 , той відхилився і вдарився головою об двері. Вона бачила, що в машині ОСОБА_21 на пасажирському сидінні знаходилася ОСОБА_11 . В кінці конфлікту з машини вийшов ОСОБА_22 . Після цих подій у ОСОБА_16 було садно на обличчі. Будь яких пошкоджень у ОСОБА_21 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_23 також показав суду, що 22 жовтня 2015 року близько 14-15 години він разом зі своїм другом ОСОБА_24 та їх спільною знайомою ОСОБА_25 на автомобілі «Хюндай» їхали по пр. ім. Газети «Правда» в сторону Нового мосту. За кермом був ОСОБА_16 , ОСОБА_26 сиділа на передньому пасажирському сидінні, а він на задньому. Він звернув увагу на те, що вони почали дуже різко гальмувати і їх намагається всіляко підрізати білий «Рено Кенго». Відкрилося вікно у водія « ОСОБА_27 » і в їх адресу летіли образи. Він одразу зрозумів, що це якісь претензії до ОСОБА_16 . Далі «Рено Кенго» перегородив їм шлях і ОСОБА_16 різко загальмував, щоб уникнути зіткнення. Водій «Рено Кенго», яким виявився потерпілий, вийшов з машини, побіг до передніх правих дверей їх автомобіля, де сиділа ОСОБА_26 , і почав смикати за ручку. ОСОБА_16 вийшов і почав заспокоювати потерпілого. Той висловлювався на адресу ОСОБА_16 нецензурною лайкою. Обвинувачений взяв потерпілого за руку і намагався відвести його від машини. Потім він побачив, що ОСОБА_16 різко відкинувся назад, а вже потім я побачив, як ОСОБА_16 замахнувся. Це все що він бучив, оскільки сидів за сидінням водія і йому не було нічого видно. Хотів вийти з машини, але не зміг.

Показання потерпілого ОСОБА_4 були перевірені під час слідчого експерименту (а.с. 51-52) в ході якого потерпілий за участі судового-медичного експерта показав механізм та послідовність спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.

За висновком судово-медичної експертизи № 5612е від 14 грудня 2015 року (а.с. 49-50) у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного кон`юктивіту правого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), на підставі п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). Більш конкретно встановити характер травмуючого предмету неможливо. Враховуючи дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження ОСОБА_4 до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Враховуючи характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення, але не в повному обсязі.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 275е від 27 січня 2016 року (а.с. 60-61), виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного кон`юктивіту правого ока, враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень могли утворитися від не менш як однієї механічної дії тупим предметом (предметами) в область голови.

Компакт-диск з наданим свідком ОСОБА_13 відеозаписом був долучений до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (а.с. 53, 54) і переглянутий в судовому засіданні.

Під час перегляду відеозапису, обвинувачений, потерпілий а також свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 і ОСОБА_23 підтвердили той факт, що на ньому зафіксований кінець конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , який мав місце 22 жовтня 2015 року.

До матеріалів кримінального провадження долучені протоколи перегляду вказаного відеозапису від 15 січня 2016 року (а.с. 55-56) та 16 січня 2016 року (а.с. 57) за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_18 відповідно.

Оцінюючи наявні докази, суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 а також свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 і ОСОБА_23 підтвердили суду той факт, що 22 жовтня 2015 року на проїзній частині пр. імені Газети «Правда» м. Дніпропетровська біля торгівельного центру «Наша правда» мав місце конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 а також свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили суду факт нанесення обвинуваченим ударів кулаками рук в область голови потерпілого, а свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_23 показали що бачили, як ОСОБА_8 замахувався на потерпілого, але самих ударів не бачили, при цьому можливість нанесення обвинуваченим ударів потерпілому не виключили.

Наведені обставини беззаперечно доводять той факт, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження були спричинені йому обвинуваченим за вищевикладених обставин.

Та обставина, що покази потерпілого щодо нанесення йому обвинуваченим 30-40 ударів руками та ногами в різні частини тіла не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами виходячи з висновку СМЕ та локалізації тілесних ушкоджень (всі без виключення тілесні ушкодження розташовані на голові), зазначеного висновку не спростовують.

При цьому суд враховує, що за твердженням обвинуваченого, саме потерпілий перекрив рух його автомобілю і спровокував конфлікт. Такі покази обвинуваченого були підтверджені показами свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_23 .

Крім цього, судом за клопотанням сторони захисту у якості свідка був допитаний ОСОБА_28 , який показав, що 22 жовтня 2015 року він на своєму автомобілі «Жигулі» їхав в м. Дніпропетровську по пр. імені Газети «Правда» з м. Підгородне в напрямку центру і коли проїздив біля торгівельного центру «Наша правда» бачив початок конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, і бачив, що саме потерпілий розпочав конфлікт.

Наведені покази суперечать показам потерпілого ОСОБА_4 , а також свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , про те, що ОСОБА_8 перекрив рух їх автомобілю та почав бити потерпілого, а також показам свідка ОСОБА_18 про те, що на місці події саме автомобіль обвинуваченого перекривав рух автомобілю потерпілого.

Усуваючи розбіжності в зазначених доказах, суд виходить з того, що свідок ОСОБА_18 не має з жодним із учасників конфлікту особистих відносин і до вказаних подій ані обвинуваченого, ані потерпілого не знала. Факт перебування свідка на місті події зафіксований в тому числі і переглянутим відеозаписом і учасниками судового розгляду не оспорювався.

Свідок ОСОБА_18 покази в судовому засіданні давала вільно та послідовно, і підстави для того, щоб ставити такі покази під сумнів відсутні.

В той же час, при перевірці показів свідка ОСОБА_28 , оператором стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» в порядку тимчасового доступу були надані відомості за якими, мобільний термінал з номером НОМЕР_3 (номер, який був повідомлений свідком, яким він користувався станом на 22 жовтня 2015 року і яким за його твердженням інші особи не користувалися) у період часу з 14-00 години до 17-00 години 22 жовтня 2015 року перебував в зоні дії базової станції за адресою: АДРЕСА_3 , і в цей час за допомогою вказаного номеру здійснювалися вхидні та вихідні дзвінки.

Наведені обставини є підставою для сумніву у показах свідка ОСОБА_28 щодо його перебування на місці події в такому ступеню, що унеможливлює використання таких показів в якості доказу.

Крім цього, суд враховує той факт, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 змінював покази, і під час першого допиту стверджував що на час виникнення конфлікту він не знав, ким є потерпілий, і лише пізніше ОСОБА_9 повідомила йому, що це її чоловік. В подальшому обвинувачений зізнався в тому, що ще до початку конфлікту він знав, що особа, яка керувала «Рено Кенго» є ОСОБА_29 .

За сукупності наведених обставин, суд свідчення в цій частині обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_28 відхиляє і надає перевагу свідченням потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки останній своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Визначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній притягається до кримінальної відповідальності вперше (а.с. 70), має постійне місце проживання (а.с. 69), де характеризується задовільно (а.с. 71), має малолітню дитину (а.с. 73), в судовому засіданні вибачився перед потерпілим.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, сторона захисту та прокурор послалися на щиросердне каяття, що свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло, оскільки, як встановлено судом, повідомлені обвинуваченим фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не в повній мірі відповідають дійсним.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт.

До набрання вироком законної сили необхідно продовжити дію раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Речовий доказ - компакт-диск з відеозаписом, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

У межах кримінального провадження ОСОБА_4 заявлений цивільний позов (а.с. 9-12), за яким він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь відшкодування витрат на лікування у розмірі 30500 грн., додаткові витрати на оплату послуг водія у розмірі 5000 грн., втрати від неможливості здійснення підприємницької діяльності у розмірі 30000 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн.

Цивільний позов обвинуваченим визнаний частково. Зокрема ОСОБА_8 визнав позові вимоги в частині відшкодування витрат на лікування у розмірі 2000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування, додаткових витрат на оплату послуг водія та втрат від неможливості здійснення підприємницької діяльності, суд виходить з того, що належними та допустимими доказами як сам факт таким витрат та втрат, так і їх розмір, не доведений.

Єдина надана потерпілим квитанція (а.с. 76) стосується оплати послуг бюро СМЕ, однак позовні вимоги про стягнення таких витрат ОСОБА_4 не заявляються.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України підлягають частковому задоволення в розмірі стягнення витрат на лікування, визнаному обвинуваченим 2000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що потерпілим надано копію лікарняного листка (а.с. 75) та витягу із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 74), за яким він внаслідок спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень проходив стаціонарне лікування з 22 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово, або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Сам факт завдання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень вже є свідченням того, що потерпілий зазнав у зв`язку з цим душевних страждань. Таким чином потерпілий на підставі ст. 23 ЦК України має право на відшкодування йому моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо нього.

Обвинувачений, як особа, яка протиправними винними діями завдала потерпілому моральної шкоди, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Обраний потерпілим спосіб відшкодування моральної шкоди грішми, відповідає як вимогам закону так і фактичним обставинам справи. За наведених обставин позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує:

-характер страждань (пов`язані з тілесними ушкодженнями);

-їх обсяг (завдані легкими тілесними ушкодженнями) та тривалість (курс лікування зайняв 21 день);

-обставини завдання тілесних ушкоджень в присутності підлеглих та особи, з якою він на той час перебував у шлюбі;

-той факт, що здоров`я позивача відновлене - пройшов повний курс лікування;
-тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування в 30000 грн. є надмірним і розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 3000 гривень.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Речовий доказ - компакт-диск з відеозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_8 на його користь:

-відшкодування додаткових витрат на придбання ліків у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень;

-грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий:

26.04.2016