ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/11900/15-к

24.03.2016 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Североморськ Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, одруженого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, не обраний депутатом рад будь-якого рівня, тимчасово непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України,

встановив :
Влітку 2014 року громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території півострова Крим (АР Крим, Україна), через тимчасово закриті пункти пропуску Державної прикордонної служби України виїхав на територію Російської Федерації (Ростовська область), звідки через неконтрольовану частину державного кордону України потрапив до Донецької області.

При цьому ОСОБА_5 був обізнаний, що з початку квітня 2014 року на території Донецької області невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної «Донецької народної республіки» (надалі «ДНР») утворені непередбачені законом збройні формування, які мають організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну.
Воєнізовані групи вказаних формувань озброєні вогнепальною зброєю, мають вибухівку та вибухові пристрої, а також тяжке військове озброєння та військову техніку. У зазначених формуваннях визначено механізм вступу до них та порядок проходження служби. Перед кожним структурним підрозділом формування ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають у здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам та Збройним Силам України, знищення їх живої сили, військової техніки і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані збройні формування дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Донецької області, мають загальну координацію керівництва.
У подальшому в кінці вересня на початку жовтня 2014 року (точної дати в ході розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на території м. Макіївка Донецької області, на пропозицію представника не передбаченого законом збройного формування свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 (позивний « ОСОБА_7 », інших даних розслідуванням не встановлено), яке, зі слів останнього, виступало від імені «Донецької народної республіки», надав добровільну згоду на свою участь у діяльності такого формування - « НОМЕР_1 штурмового батальйону Збройних сил «ДНР» (очолював батальйон чоловік з позивним « ОСОБА_8 », інші дані слідством не встановлено), з місцем розташування основних сил за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Автотранспортна, 42 будівля Гірняцького РВ ГУ м. Макіївки УМВС України в Донецькій області.
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених діючим законодавством, зокрема, Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань в Україні.
У той же час, ознайомившись із встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей та завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні невстановленою особою ОСОБА_5 у жовтні 2014 року видане посвідчення, підписане так званим міністром «ДНР» ОСОБА_9 , а також передане йому у користування автоматичну вогнепальну зброю (автомат АК-47), набої до неї та військове спорядження.
Діючи у складі незаконного збройного формування « НОМЕР_1 штурмового батальйону Збройних сил «ДНР» ОСОБА_5 систематично виконував накази свого безпосереднього командира (чоловік на ім`я ОСОБА_10 з позивним « ОСОБА_11 », інші дані слідством не встановлені) по веденню пропускного режиму у будівлі, яку займало формування, забезпеченню діяльності інших членів формування доставку продуктів, спорядження, паливно-мастильних матеріалів тощо.
Крім того, ОСОБА_5 підтримував тісні стосунки із учасником терористичної організації «ДНР» - командиром так званого 1-го батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_12 (позивний « ОСОБА_13 »), який в цей час знаходиться у м. Дебальцеве Донецької області (підозрюваний за ст. 258-3 ч. 1 КК України у кримінальному провадженні № 0000032).
У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність у жовтні 2014 року ОСОБА_5 вступив до незаконного збройного формування військової поліції «ДНР» у м. Макіївка. Разом з іншими членами вказаного військового формування « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_10 ), « ОСОБА_7 » ( ОСОБА_6 ), « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 » ( ОСОБА_16 ), « ОСОБА_17 » ( ОСОБА_18 ), «Мел», «Тоха», « ОСОБА_19 », «Док» (інші дані вказаних осіб слідством не встановлені) та іншими не встановленими особами, у період з жовтня по кінець листопада 2014 року ОСОБА_5 з використанням вогнепальної зброї здійснювали патрулювання м. Макіївка Донецької області, а також надавали допомогу іншим незаконно утвореним збройним формуванням «ДНР» поліції, збройним силам тощо, у здійсненні ними протиправної діяльності та протистоянню правоохоронним органам та Збройним Силам України.

За вчинення означених протиправних дій ОСОБА_5 отримував щомісячну винагороду у розмірі 1250 гривень.
Крім того ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи на меті здійснення допомоги у діяльності незаконних збройних формувань, створених «ДНР», з метою вивезення в Російську Федерацію тіл загиблих військовослужбовців громадян Російської Федерації, та отримання звідти так званої «гуманітарної допомоги», 20.02.2015 та 03.03.2015 виїжджав на територію Російської Федерації через тимчасово неконтрольовану частину державного кордону України в районі АДРЕСА_3 .

Також, надаючи допомогу незаконним збройним формуванням щодо їх протиправної діяльності та протистоянню правоохоронним органам та Збройним Силам України, ОСОБА_5 неодноразово в період з 14.11.2014 по 16.03.2015 виїздив на територію Донецької та Луганської областей, підконтрольну терористичним організаціям «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», де здійснював патрулювання та розвідувальну діяльність, спрямовану на отримання інформації щодо позицій підрозділів Збройних Сил України та правоохоронних органів України, з метою подальшої її передачі представникам незаконних збройних формувань для використання у озброєних нападах на українських військовослужбовців та правоохоронців.

Зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 носили тривалий характер, а саме в період з кінця вересня початку жовтня 2014 року по 16 березня 2015 року, та виразились у активній участі останнього у діяльності непередбачених законами України збройних формувань.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, пояснив, що дійсно приймав участь у збройних формуваннях ДНР. Щиросердно розкаявся, просив затвердити угоду, укладену з прокурором.

24.03.2016 р. прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному проваджені прокуратури Херсонської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.05.2015 з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468-472 КПК України в приміщенні Суворовського районного суду м. Херсона за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 6/29, уклали угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.260 ч. 2 КК України, наведеного у формулюванні обвинувачення, та вказані вище істотні для даного кримінального провадження обставини і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Узгоджене сторонами покарання за інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ст. 260 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України

Дана угода відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне правопорушення правильно кваліфіковане по ст. 260 ч.2 КК України як участь у діяльності непередбачених законом збройних формувань; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у злочині, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, при укладенні угоди враховані ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і кримінального провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості правопорушень, обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.
За таких підстав суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Керуючись ст. 373-376, 394, 472-475 КПК України, суд, -
засудив :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.03.2016р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному проваджені прокуратури Херсонської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.05.2015 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ст. 260 ч.2 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання вигляді 4 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїздажти за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дану інспекцію про зміну місця роботи або проживання, періодично з`являтись у вказану інспекцію для реєстрації.

Речові докази повернути власнику.

Запобіжний захід змінтити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти із залу суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Суворовський райсуд м. Херсона.

СуддяОСОБА_1