Вирок
Іменем України
09 листопада 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Колонщина, Макарівського р-ну, Київської області, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстр. та прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. с. Мироцьке Києво-Святошинського р-ну Київської області, гр-на України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстр. та прож. АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору найму (оренди) квартири від 20.07.2015 р., укладеного між ОСОБА_7 та наймачем (представником Житомирського м`ясокомбінату) ОСОБА_8 , наймодавець передає наймачу в строкове платне користування квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

20.07.2015 р. в приміщення вищевказаної квартири ОСОБА_8 були заселені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , при цьому, дві кімнати вказаної квартири власником ОСОБА_7 були відведені для тимчасового зберігання особистого майна власника квартири. Двері вищевказаних кімнат були зачинені врізними замками.

26.08.2015 р. близько 10 год. 00 хв. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, належного ОСОБА_7 , поєднаного із проникнення у приміщення вищезгаданих зачинених кімнат квартири.

В цей же день та час ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 спільно вчинити крадіжку будь-якого чужого майна, яке перебувало в вищевказаних замкнених кімнатах квартири. ОСОБА_4 на пропозицію ОСОБА_5 погодився, тим самим вступивши із останнім в попередню злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, призначеного для тимчасового зберігання майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, що за ними не спостерігають сторонні особи, які могли викрити їх злочинні дії та їх дії залишаються таємними, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи з межах спільної попередньої домовленості, використовуючи сокиру, шляхом віджиму відкрили двері кімнат, в яких зберігалося особисте майно ОСОБА_7 .

В подальшому, не припиняючи злочинні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаних кімнат таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:

- тонометр марки «Micro Life», вартістю 500 грн.;

- міксер вартістю 400 грн.;

- тостер марки «MOULINEX», вартістю 600 грн.;

- набір каструль у кількості 9 шт., загальною вартістю 10000 грн.;

- столовий сервіз вартістю 17000 грн.;

- кришталеву вазу, висотою 50 см, вартістю 500 грн.;

- кришталеву вазу, висотою 80 см, вартістю 800 грн.;

- килимовий дивандек, вартістю 2000 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 , майнового збитку на загальну суму 31 800 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 два показання, якими повністю підтвердив фабулу обвинувачення та підтвердив кількість та вартість викраденого в нього майна. Крім того, потерпілий показав, що безпосередньо після викрадення його майна обвинувачені свою винуватість не визнавали. Потім визнали та, сплативши йому частину відшкодування матеріальної шкоди, для подальшого відшкодування будь-яких заходів не приймали. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування погрожував йому по телефону.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинувачених.

На підставі викладеного вище, суд вважає винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує дії кожного з них за ст. 185 ч. 3 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює, має на утриманні одну н/л дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному, часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює, має на утриманні одну н/л дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному, часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

По справі потерпілим був заявлений цивільний позов до обох обвинувачених, відповідно до якого він, з урахуванням відшкодованих сум (на загальну суму 17 тис. грн.) та зменшення потерпілим в суді вимог щодо розміру моральної шкоди, вимагає стягнути з обвинувачених на його користь 14800 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди.

Зазначений цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному розмірі, оскільки повністю підтверджений фабулою обвинувачення.

Під час визначення розміру заподіяної моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування потерпілому суд визначає її залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, що викрадені у потерпілого речі мають певну художню цінність, були придбані батьками потерпілого та є пам`яткою про них.

На підставі викладеного розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого суд оцінює на загальну суму 15 тис. грн.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню особисте зобов`язання, встановивши наступні обмеження : проживати і не виїжджати з зазначеного у вироку місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_9 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, встановивши наступні обмеження : проживати і не виїжджати з зазначеного у вироку місця проживання.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 з - під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 23 вересня 2016 року по 09 листопада 2016 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_7 14800 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди, а всього на суму 29800 грн.

Речовий доказ по справі сокиру повернути потерпілому за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1