Справа № 438/1078/16-к
Номер провадження 1-кп/438/117/2016
В И Р О К
Іменем України
04 листопада 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в порядку ст.89 КК України являється таким , що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 04 жовтня 2016 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгового центру «Олімп» по вул.Дрогобицькій,7 у м. Бориславі, маючи раптово виниклий прямий умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з підлоги біля входу у торгівельний павільйон №6 дорожню валізу із маркуванням «5 СІТІЕS», чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 650 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема, що 04 жовтня 2016 року близько 13 години, зайшовши в у приміщенні торгового центру «Олімп» по вул.Дрогобицькій,7 у м. Бориславі, викрав біля одного із торгових павільйонів не прив`язану до інших дорожньо сумку. Через день дану дорожню сумку у нього вилучили працівники поліції. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, постійно не працює, має нерегулярний дохід, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 2008 року з ДЗ: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, зазначений діагноз підтверджено висновком спеціальної медичної наркологічної комісії за №154 від 12 жовтня 2016 року, в порядку ст.89 КК України являється таким , що не має судимості, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді мінімального розміру штрафу, а також думку потерпілої ОСОБА_6 щодо обрання відносно обвинуваченого м`якого покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді мінімального розміру штрафу, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі: валізу чорного кольору із написом «5 СІТІЕS»», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути останній, паперовий конверт із DVD-R диск з відеозаписом із камер ТЦ «Олімп» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1