справа № 488/2282/16-к
провадження № 1-кп/488/214/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілої:ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про примирення сторін по кримінальному провадженню за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Зоря Жовтневого району Миколаївської області, українець, громадянин України, освіта середня, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.04.2016 року приблизно о 00:00 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання своєї тітки, ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння належним останній транспортним засобом марки «ГАЗ 24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без її згоди пройшов до зазначеного автомобіля, що знаходився у дворі будинку, та, будучи усвідомленим про те, що ключ від замка запалення знаходиться у автомобілі, завівши його, почав рух у напрямку Ленінського району міста Миколаєва.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 домовився продати зазначений автомобіль раніше знайомому хлопцю, ОСОБА_8 , з яким зустрівся на перетині вулиці Садової та проспекту Леніна в місті Миколаєві.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, разом із ОСОБА_8 проїхав до мікрорайону Терновка, де останній мав передати кошти за нього. Однак, в зв`язку із відсутністю документів на автомобіль, ОСОБА_8 відмовився від його придбання.

В результаті чого, ОСОБА_7 , не продавши автомобіль, проїхав на ньому до берегу річки Інгул по Першому Інгульському провулку міста Миколаєва, де намагався сховати його, однак застряг на автомобілі в болоті, та покинув його.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
05.05.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_9 була укладена угода про примирення на наступних умовах:
- матеріальна шкода потерпілій відшкодована повністю шляхом повернення викраденого майна;
- обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання за частиною 1 статті 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та звільнення його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог частини 5 статті 474 КПК України обвинуваченому було роз`яснено:

що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
-мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
-мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
-допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України;
характер обвинувачення;
вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
У потерпілої судом з`ясовано, що їй відомі та зрозумілі наслідки затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.
Обвинуваченому було роз`яснено, що в разі невиконання ним угоди про примирення потерпілий у відповідності до статті 476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу та вивчивши угоду про примирення від 05.05.2016 року, приходить до висновку, що вона підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам статті 471 КПК України, була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, держави.

Будь-які скарги ОСОБА_4 впродовж досудового розслідування не подавалися.

Дії обвинуваченого, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом суд кваліфікує за частиною 1 статті 289 КК України та вважає можливим виконання ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, звільнивши від його відбування з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 05.05.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_9 .
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 289 КК Українита призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки «ГАЗ 24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобільний ключ залишити за належністю власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1