Справа № 368/353/16-к
Провадження № 1-кс/368/187/16
УХВАЛА
"30" листопада 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2
та прокурора ОСОБА_3
сторони кримінального провадження :
захисника обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті в м. Кагарлик заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0000264 від 02.05.2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.. 1 ст. 125 КК України, -
встановив:
захисник обвинуваченої ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Свою заяву мотивує наступним.
В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться на розгляді кримінальна справа № 368/353/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.
Частиною 1 п. 3, 4 ст. 75 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумніву його неупередженості.
Неупередженість незамінна якість для суддів. Воно характеризується як справедливість і неупередженість у прийнятті рішень і в той же час, далеко від цинізму і байдужості. Бути неупередженим це значить бути об`єктивним, вміти відсторонитися від емоцій і поглянути на одне і те ж подію або проблему з інших точок зору.
Під час розгляду кримінальної справи №368/353/16-к відносно обвинуваченої ОСОБА_7 по кримінальному провадженні №0000264 від 02.05.2015 р., судді ОСОБА_6 вже заявлявся відвід на підставі п. 4 ст. 75 КПК України на початку судового процесу. Однак дане клопотання стороні захисту судом було відхилено, як не обґрунтоване.
Після такого рішення своєї колеги суддя ОСОБА_6 сприйняв дану ухвалу як сигнал до вседозволеності, у зв`язку з чим в подальшому неодноразово порушував права обвинуваченої. Саме така поведінка судді викликає сумніви у його неупередженості та позбавляє обвинувачену ОСОБА_8 на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яке гарантується відповідно до норм Кримінально-процесуального кодексу України, Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод з наступних підстав.
25 листопада 2016 року під час судового засідання стороною захисту адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід прокурора, так як було встановлено неадекватну зацікавлений останнього у розгляді даної справи односторонньо, а також існують всі обставини, які викликають сумніви у його неупередженості. В поданій заяві були викладенні обставини, які викликають сумніви щодо правдивості наданих пояснень та упередженого і однобокого ставлення до обвинуваченої.
Так, в заяві були викладені обставини, що 12.07.16 р. приблизно о 11 год. 15 хв. під час технічної перерви у розгляді даної справи адвокатом потерпілої ОСОБА_5 були нанесенні легкі тілесні ушкодження обвинуваченій ОСОБА_8 та відкрите відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0007774 від 13.07.16 р. передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що підтверджує про нанесення легких тілесних ушкоджень.
Свідками вище зазначеної події були: головуючий суддя ОСОБА_6 , адвоката захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , зі сторони потерпілої особи: ОСОБА_9 та прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 .
Але, відповідно наданого листа вих. №36-6354 вих-16 Кагарлицької місцевої прокуратури, у поясненнях прокурор ОСОБА_11 лише зазначив, що між адвокатом потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла сварка, при цьому щодо нанесення тілесних ушкоджень відсутня будь яка згадка у даних поясненнях. Виходячи із пояснень прокурора, чітко видно, що він має якісь корупційні зв`язки з адвокатом потерпілої особи та покриває його злочинні дії, що не дає йому можливості бути об`єктивним та вірно використати свої обов`язки за нормами КПК України, в тому числі відмовитися від підтримання державного обвинувачення за відсутністю доказів вини ОСОБА_12 .
Таким чином, є не зрозумілими покриття суддею дій прокурора, при тому, що всі ці події суддя ОСОБА_6 бачив на власні очі, так як був присутній і відповідно до своїх пояснень надав інші пояснення, які між прокурором та його власними різниця.
25 листопада 2016 року стороною захисту під час судового засідання після відмови у задоволенні суддею заяви про відвід прокурора, було заявлено усне клопотання про надання часу для підготовки заяви про відвід судді та перенесення розгляду справи. Суддею було частково задоволено клопотання та надано захиснику лише годину для підготовки заяви про відвід.
Відповідно до даного рішення судді, він як захисник, якому гарантовані права та на якого покладений обов`язок належного захисту обвинуваченої особи (згідно Конституцією України, Кримінально процесуальним кодексом України, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») повинен був за годину підготувати ґрунтовний та аргументований відвід судді в коридорі Кагарлицького районного суду, де в цей час знаходилися інші особи та адвокат потерпілої разом з потерпілою особою, який підходив до нього та намагався читати документи, які він вивчав та готував для суду. Дана ситуація не давала йому можливості виконувати свої обов`язки адвоката дотримуватися та вчиняти дії для захисту адвокатської таємниці, що в таких умовах неможливо було здійснити.
Відповідно до ст. 6 ч. 3 п. b Конвенції захисту прав і основоположних кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Суддею ОСОБА_6 постійно здійснювалося грубе порушення норм процесуального права, що в свою чергу обмежувало обвинувачену у вчинені дій щодо оскарження дій судді, а саме: 02 серпня 2016 року суддею ОСОБА_6 винесена ухвала по справі про відмовлення в задоволенні клопотання сторонні захисту про призначення повторної судово-психологічної експертизи ОСОБА_8 на предмет визначення чи перебувала обвинувачена в момент вчинення злочину в стані фізіологічного афекту.
06 вересня 2016 року суддею ОСОБА_6 винесена ухвала по справі про відмову в задоволенні клопотання сторонні захисту про призначення повторної судово-психологічної експертизи ОСОБА_12 .
06 вересня 2016 року суддею ОСОБА_6 винесена ухвала по справі №368/413/16-ц, про відмову в задоволенні клопотання сторонні захисту про визнання недопустимим доказом письмові роз`яснення експерта ОСОБА_13 .
25 листопада 2016 року ОСОБА_6 винесена ухвала по справі про відмову в задоволенні заяві сторонні захисту про відвід прокурору ОСОБА_10 .
Під час винесення вище зазначених ухвал суддею ОСОБА_6 було допущення грубих помилок, що призвело до обмеження права обвинуваченої на захист та позбавило останню на оскарження судових рішень, а саме всі вище зазначенні ухвали винесенні із порушенням ст. 372, 24 КПК України, в яких повинно зазначається: описові частини ухвал не відповідають нормам, які зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 372, відсутнє «найменування (номера) кримінального провадження та року, місяця і дня народження, місця народження і місця проживання обвинуваченою; мотивувальні частини не відповідають нормам п. 2 ч. 1 ст. 372, відсутні встановленні судом обставин із посилання на докази; резолютивної частини ухвал не відповідають нормам п. 3 ст. 372, ч. 2 ст. 24, ст. 129 Конституції України, з вище перерахованих ухвал відсутні будь-які зазначення на те, що ухвали суду може бути оскаржено або не підлягає оскарженню.
Частиною 1, 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
В ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно до п. 8 ч.2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституція України ст. 129 п. 3 основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно до п.15 ч. 1 ст. 7 КПК України, загальні засади кримінального провадження, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Натомість, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколу № 7 ст. ст.2, 4, 6 до Конвенції» проголошує принцип верховенства права та поняття справедливого судового розгляду.
Одним з найважливіших принципів ч. 1 ст. 6 Конвенції захисту прав людини і основоположних є принцип «рівності можливостей», у відповідності до якого кожна з сторін під час розгляду справи повинна володіти рівними можливостями та не мати якихось вагомих переваг над опонентом. В основі даного пункту лежить принцип змагальності, згідно з яким кожна із двох сторін у судовому процесі має право отримувати інформацію про факти та аргументи, якими володіє інша сторона, а також користуватись однаковими можливостями надання відповіді іншій стороні. Порушення цього права зафіксоване у справі «Коваль проти України», «Білуха проти України».
Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії»(1968) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосуванням практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, як джерело права.
Всі вище зазначені обставини та постійні порушення норм КПК України під час розгляду кримінальної справи стали більш, ніж достатніми підтвердженням в неупередженості судді ОСОБА_6 , останньою краплею стало не відвід нечесного, неетичного та зацікавленого прокурора, а від так будь-якої довіри до даного судді у сторони захисту не залишилося. Що до сподівань, що відбудеться справедливий розгляд справи, то їх в загалі не залишалося, у зв`язку з чим вимушені заявити відвід судді.
Враховуючи ту обставину, що заява про відвід судді є вмотивована, а сукупність вказаних обставин стала відома стороні захисту в процесі розгляду справи, керуючись вище викладеним та ст.6 Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, заявляє відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_10 заяву про відвід судді не підтримав з мотивів безпідставності заяви, оскільки головуючий по справі не один раз задовольняв клопотання як захисника обвинуваченої, так і клопотання обвинуваченої. І лише, коли клопотання були безпідставні, тому у задоволенні відмовляв.
Представник потерпілої ОСОБА_5 просив у задоволені заяви відмовити, оскільки заявлений відвід є безпідставний і лише затягує розгляд справи по суті.
Вислухавши учасників судового розгляду, ознайомившись із матеріалами справи по заяві про відвід судді ОСОБА_6 , а також матеріалами кримінального провадження в частині обставин викладених у заяві, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ст. 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Судовим розглядом встановлено, що 19 лютого 2016 року до провадження судді ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000264 від 02.05.2015 року.
Справа надійшла до провадження судді після її автоматичного розподілу автоматизованою системою документообігу, згідно вимог ст. 35 КПК України та у відповідності до «Положення про автоматизовану систему документообігу суду».
Під час судового розгляду даного кримінального провадження головуючим суддею, що було підтверджено прокурором, так і представником потерпілої, було задоволено чимало клопотань, які надходили від захисника обвинуваченої.
Проте, за жодних обставин незгода захисника обвинуваченої із тим чи іншим процесуальним рішенням судді, не може бути підставою для відводу від розгляду кримінального провадження.
Утім, у заяві захисника обвинуваченої ОСОБА_4 не викладені обставини, передбачені саме Законом та які би у свою чергу свідчили про упередженість та необєктивність судді, про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_6 .
В даному випадку підстав для відводу судді, передбачених ст. 75 КПК України, не встановлено.
Тому, у задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись 75-76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0000264 від 02.05.2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.. 1 ст. 125 КК України - відмовити.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя Кагарлицького районного суду
Київської області ОСОБА_1