Справа №585/2264/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/675/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення з 05 квітня 2002 року по 27 січня 2005 року у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2016 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його клопотання. Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 звернулися з апеляційними скаргами, в яких :

- захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання його підзахисного про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що будь яких заборон чи обмежень щодо застосування ч.5 ст.72 КК України до осіб засуджених до довічного позбавлення волі законодавство України не містить, а положення цього закону застосовуються до осіб, які засуджені до позбавлення волі, яким є як позбавлення волі на певний строк, так і довічне позбавлення волі;

- засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 05 квітня 2002 року по 27 січня 2005 року в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, свої вимоги мотивує тим, що положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, та не містить заборон чи обмежень щодо його застосування до осіб засуджених до довічного позбавлення волі. Також вказує, що відмова в зарахуванні у строк покарання строку його попереднього ув`язнення має істотне значення для використання ним права на звернення з клопотанням про помилування, а також застосування до нього амністії. Крім того, посилається на те, що відмова у перерахуванні строку попереднього ув`язнення є порушенням його законних прав і свобод, передбачених Конституцією України. Вказує також, що посилання суду на лист ВССУ від 11 січня 2016 року за №223-20/0/4-16 щодо застосування вказаного Закону не відповідає Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який заперечив проти поданих апеляційних скарг, доводи захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2003 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, на підставі ст.70 КК України ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі (а.с.1516). Вирок апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2003 року набрав законної сили 27 січня 2005 року згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 17).

Частиною 5 ст.72 КК України передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Таким чином, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Диспозиція ч. 5 ст.72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Отже, доводи апеляційних скарг захисника та засудженого про те, що норма ч.5 ст.72 КК України застосовується до всіх осіб, в тому числі і до засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, спростовуються вищевикладеним.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом першої інстанції при розгляді клопотання були порушені його законні права і свободи, передбачені Конституцією України та право засудженого щодо можливості звернення до Президента України з заявою про помилування, на переконання колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки відмова суду в задоволенні клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання ніяким чином не впливає на права і обов`язки засудженого, як громадянина та особи, що засуджена до довічного позбавлення волі, які гарантуються Конституцією та іншими законодавчими актами України.

Крім того, твердження засудженого в апеляційній скарзі про те, що суд, в порушення Конституції України послався на лист ВССУ від 11 січня 2016 року № 223-20/0/4-16 є необґрунтованим, оскільки оскаржуване рішення ухвалено на підставі норм матеріального і процесуального закону.

З огляду на вищенаведене, ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому апеляційні скарги захисника та засудженого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України залишити без змін, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4