Справа № 199/8440/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
У відповідності з ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, з огляду на наступне.
Відповідне рішення ЄСПЛ у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
ОСОБА_5 є особою яка повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення скоєного під час іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, що може вважатись як ризиком того, що обвинувачений перебуваючи на волі може скоювати кримінальні правопорушення.
ОСОБА_5 на теперішній час обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, серед яких є умисне тяжке кримінальне правопорушення, а також в тому самому кримінальному правопорушенні, за що він має судимість, що може бути при певних обставинах вважатись, як схильність обвинуваченого до скоєння злочинів, на час затримання він ніде не працював, постійного доходу не має, а відомості про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.
На теперішній час прокуратура не має наміру змінювати обвинувачення ОСОБА_5 у бік зменшення обсягу або пом`якшення обвинувачення.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України,.
Керуючись ст.ст.110,131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст.309 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 січня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.
Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання ухвали щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на певний строк, визначений ухвалою, а також потерпілим для відома.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1