В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/4119/15-к
Провадження № 1-кп/0274/388/15
м. Бердичів
07.06.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ............................................ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання.......... ОСОБА_2 ,
прокурора ......................................................... ОСОБА_3 ,
потерпілої ...................................................... ... ОСОБА_4
обвинуваченої ................................................. ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/4119/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева, Житомирської області, із середньою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утримані двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и в :
15.08.2015 року приблизно о 12год. 30хв. ОСОБА_5 ідучи по польовій дорозі в напрямку вул. Миру, с. Підгороднє Бердичівського району, побачила автомобіль ВАЗ 2103 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та знаходився поряд із земельною ділянкою його дружини ОСОБА_4 .
Побачивши вказаний вище автомобіль, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого вона підійшла до передньої правої дверки автомобіля, та через незачинене вікно, дістала із салону автомобіля майно належне ОСОБА_4 , а саме:
-жіночу сумочку із шкірзаміника вартістю 100 гривень, в якій знаходились:
- мобільний телефон «Nокіа» вартістю 500 гривень, спорядженого сім-картою Лайф вартістю 10 гривень, на рахунку якої перебувало 30 гривень;
- записник вартістю 15 гривень;
- шкіряний футляр для окулярів вартістю 100 гривень;
- окуляри вартістю 100 гривень;
- косметичку, яка матеріальної цінності для ОСОБА_4 не становить, в якій знаходились:
- лікарські засоби, які матеріальної цінності для ОСОБА_4 не становлять;
- гроші в розмирі 3000 гривень.
Всього ОСОБА_5 викрала майно ОСОБА_4 на загальну суму 3855 гривень, чим заподіяла останній матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Кримінальна відповідальність за вчинення дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти затвердження судом укладеної угоди. Зазначила що завдану шкоду вона відшкодувала, вину у вчиненні злочину визнає, розуміє наслідки затвердження судом укладеної угоди. Укладення угоди з її боку було добровільним.
Потерпіла ОСОБА_4 також не заперечила щодо затвердження судом укладеної угоди, зазначивши, що завдана ОСОБА_5 шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченої немає, укладення угоди є добровільним.
Прокурор не заперечив проти затвердження укладеної між обвинуваченою та потерпілою угоди про примирення та призначенні покарання, що було узгоджене сторонами.
Згідно укладеної угоди про примирення, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою вину та відшкодувала завдану шкоду потерпілій. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471, 474 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, дії ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України кваліфіковані вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися. Підстав для неможливості виконання обвинуваченою ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобовязань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 369, 370,371, 374, 376, 474, 475КПК України , суд -
Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Бердичеві.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нерозяснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: