Справа № 480/1073/16-к
Провадження №: 1-кп/480/118/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
02.02.2016 року у ранковий час, ОСОБА_4 , навмисно з метою таємного викрадання чужого майна, проник до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав верхню частину чавунної плити з груби (печі), вартістю 350 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, обвинуваченого ОСОБА_4 просив строго не наказувати.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не виявлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше судимою за аналогічні злочини, характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку в обласному наркологічному диспансері з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судових витрат по справі не має.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_4 з моменту звернення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід по справі відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1