Справа № 359/3489/16-к
Провадження № 1-КП/359/218/2016
У Х В А Л А
21 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю потерпілого ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02.08.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревне Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив :
20.04.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02.08.2015 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи головуючим по даній справі було призначено суддю Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 (а.с.14).

На підставі розпорядження № 107 від 25.04.2016 р. дану справу було повторно призначено до автоматизованого розподілу відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с.24).

25.04.2016 р. в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України справу було призначено головуючому судді ОСОБА_1 (а.с.25).

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою судді від 25.04.2016 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

Потерпілий вважав за можливе призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 даної статті, в обвинувальному акті повинні міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, фактичні обставини кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, відповідно до закону, є самостійними та обов`язковими складовими частинами обвинувального акту, які не можуть підміняти одна одну.

У той же час, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з даного обвинувального акту вбачається, що він не містить повного викладу фактичних обставин, вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення виходячи із наступного.

Так, зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і є необхідними і достатніми для його вирішення по суті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Системний аналіз норм кримінального та кримінального процесуального законів України регламентують, що виклад фактичних обставин справи - це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину. Водночас такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не повинно містити абстрактних формулювань, які є неконкретизованими та їх суть не розкрита в повній мірі, оскільки це буде не виклад фактичного складу злочину.

З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вбачається, що у ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування час, з метою поліпшення свого матеріального становища, виник умисел вчинити крадіжку моторного човна з двигуном з території домоволодіння АДРЕСА_2 , який він бачив раніше. Для реалізації свого протиправного наміру, спрямованого на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 залучив свого знайомого ОСОБА_8 для того, щоб на автомобілі останнього здійснити крадіжку моторного човна з двигуном та перевезти його в безпечне місце, але про дійсні свої злочинні наміри останнього не повідомив. 02.08.2015 р. близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 на легковому автомобілі марки "Фольцваген Гольф", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який не був обізнаний про намір ОСОБА_4 вчинити крадіжку, прибув у с. Проців Бориспільського р-ну Київської області до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_4 вийшов із салону даного легкового автомобіля та пішов в напрямку вищевказаного домоволодіння, внаслідок чого зник з поля зору ОСОБА_8 , який залишився в автомобілі.

Відповідно до тлумачного словника "залучати до чогось" розуміється як заохочувати, спонукати кого-небудь брати участь у чомусь, включати в якусь роботу, притягати до якоїсь організації, робити членом чого-небудь, запрошувати кого-небудь кудись, втягнути у щось. При цьому з тлумачення даного слова випливає, що залучення особи до чогось може відбуватися у будь-якій формі та у різний спосіб, зокрема шляхом переконання, надання винагороди, послуг, залякування, обману, шантажу, підкупу, обіцянки, забезпечення подарунками тощо.

Так, в обвинувальному акті неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які прокурор вважає встановленими, оскільки не зазначено у який саме спосіб ОСОБА_4 залучив свого знайомого ОСОБА_8 до вчинення крадіжки, так щоб останній не був обізнаний про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 та не усвідомлював суспільної небезпеки свого діяння. При цьому прокурор обмежився лише посиланням у обвинувальному акті на загальну фразу "залучив ОСОБА_8 для того, щоб на автомобілі останнього здійснити крадіжки, не повідомивши його про свої злочинні наміри". Таким чином, прокурор у обвинувальному акті не вказав обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню щодо події кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Також, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з даного обвинувального акту вбачається, що він не містить належним чином сформованого обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку, а саме, в розумінні ч. 4 ст. 110 КПК України.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є повністю ідентичними. При цьому з наведених вище підстав, фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті не в повній мірі, у зв`язку з чим не повно та не конкретно сформульовано обвинувачення.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину та не повністю викладено деталі вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які в подальшому можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, що унеможливлює судовий розгляд даного кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у передбаченому законом порядку, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82). Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", а також "Даллос проти Угорщини"). Також, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення належним чином, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 110, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668 від 02.08.2015 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору Бориспільської місцевої прокуратури.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом двох тижнів з дня проголошення ухвали.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Бориспільського
міськрайоного суду ОСОБА_1