№ 1-кп/522/777/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора (в порядку п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України) по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002596 від 30.04.2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 завив клопотання, у якому просить відвести прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0002596 від 30.04.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, посилаючись на те, що 02 листопада 2016 року під час судового засідання прокурор ОСОБА_8 надав суду ще один письмовий доказ, це вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року, яким було засуджено ОСОБА_9 . На цьому подачу доказів, у вигляді документів, зі сторони обвинувачення було завершено. Стало зрозуміло, що прокурор свідомо не надав суду для дослідження деякі документи, докази, зібрані під час досудового слідства, де виявлені ті обставини, які виправдовують обвинуваченого. Зокрема, не надано постанови про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 12.09.2015 року, винесеної слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 , висновку молекулярно-генетичної експертизи, проведеної експертами НДЕКЦ при ГУМВС України в Миколаївській області згідно вказаної постанови; не надано відеозапису слідчого експерименту з місця події, проведеного за участі ОСОБА_11 10 листопада 2015 року. Крім того, прокурор порушуючи права обвинуваченого на клопотання відмовив йому в ознайомленні з вказаними документами та в одержані їх копій, мотивуючи це тим, що усі докази у вигляді документів уже надані суду, саме там він може з ними знайомитись. Поряд з цим, прокурор відмовим і в наданні відеозапису допиту ОСОБА_11 у якості підозрюваного від 19.10.2015 року та додатку до нього, у вигляді надрукованого тексту протоколу допиту. З огляду на те, що прокурор не надав суду названі документи, що є доказами зібраними у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 , а йому в їх отриманні прокурором відмовлено, керуючись ст. 350 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про зобов`язання прокурора надати ці документи для долучення до матеріалів кримінального провадження. Проте, прокурор ОСОБА_8 висловився категорично проти задоволення його клопотання, погодився, що дійсно, крім наданих ним суду існують й інші докази у вигляді документів, письмові докази, які ним суду для дослідження та долучення до справи не надані, зазначивши, що він, як сторона обвинувачення надає тільки ті докази, які вважає за потрібне.

Вважає, що прокурор свідомо, цілеспрямовано порушує права ОСОБА_11 на захист, яке забезпечене ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 59 Конституції України, п. 13 ст. 7, ст. 20 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судом його клопотання було задоволено, але, зі слів прокурора ОСОБА_12 після задоволення судом клопотання стало зрозуміло, що виконувати ухвалу суду, та надавати згадані докази суду він не буде.

Позиція прокурора ОСОБА_12 , коли він намагається приховати від суду докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_11 , у нього та його підзахисного викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Вбачається, що прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 особисто заінтересований в результатах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , зокрема, для того щоб виправдати незаконну перекваліфікацію злочинних дій ОСОБА_9 по відношенню до останнього та ОСОБА_13 .

Даний висновок підтверджується і тим, що жодне його клопотання на досудовому слідстві, зокрема, про призначення експертизи, одночасний допит ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та інші клопотання ні слідчим ОСОБА_10 , ні прокурором ОСОБА_14 задоволеними не були.

Крім того, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 підтверджується наступним.

03 грудня 2015 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_15 була винесена ухвала, згідно якої, клопотання про залучення експерта та призначення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0002596 - задоволено, проведення експертизи доручено Миколаївському обласному бюро судово-медичної експертизи.

У судовому засіданні приймав участь прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , який безпідставно, категорично висловився проти задоволення клопотання.

07 грудня 2015 року ОСОБА_8 отримав вказану ухвалу, проте, до цього часу, навмисно її не виконав.

Таким чином, прокурор ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, з ціллю невиконання ухвали суду, здійснив безпрецедентний тиск на суддю, з метою перешкодити виконанню ним своїх службових обов`язків та невинесення ухвали про витребування матеріалів для експертів.

У діях прокурора ОСОБА_12 вбачаються ознаки складу злочину за ч. 2 ст. 376 КК України, втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків вчинені особою з використанням свого службового становища.

У зв`язку з тим, що ухвала слідчого судді ОСОБА_15 від 03.12.2015 року, залишалась невиконаною, 18 квітня 2016 року, він звернувся до суду, на розгляді якого перебував обвинувальний акт, з клопотанням про витребування документів та матеріалів для проведення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0002596.

18.04.2016 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_16 , на підготовчому засіданні, керуючись ст.ст. 160-166, 314 ч. 1 п. 4, 315 ч. 2 КПК У країни, виніс ухвалу, якою частково задовільнив його клопотання та зобов`язав прокурора ОСОБА_12 і слідчого ОСОБА_10 витребувати документи, матеріали і надіслати їх в Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи для проведення експертизи.

Таким чином, починаючи з 07.12.2015 року по теперішній час прокурор ОСОБА_8 умисно, з метою ухиленння від виконанння ухвали суду, та в порушення вимог ст. 124 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», не здійснював будь-яких дій для виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2015 року.

Прокурор ОСОБА_8 з 21.04.2016 року по теперішній час умисно, з метою ухиленння від виконанння ухвали суду, та в порушення вимог ст. 124 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», не здійснювали будь-яких дій для виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2015 року.

У зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_8 рішення суду від 03.12.2015 року та рішення суду від 18.04.2016 року про залучення експерта та призначення судово- медичної експертизи не виконали, вказані у рішенні суду матеріали до експертної установи не надали, в їхній бездіяльності вбачається склад злочину передбачений ч. 2 ст. 382 КК України, умисне невиконання ухвали суду службовою особою.

Невиконання судових рішень полягає у невжитті прокурором ОСОБА_14 , до якого, зокрема, звернуто виконання рішень суду, дій по його виконанню, і в той самий час вчинення дій, які свідчать про ухилення від виконання рішень суду. Невиконання рішень суду, у даному випадку, виражається у прямій відмові виконати судові рішення та в ухиленні від їх виконання.

За частиною 2 ст. 382 КК України, склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - у даному випадку бездіяльностю (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Крім того, у бездіяльності прокурора ОСОБА_12 , в результаті якої до сьогоднішнього дня у кримінальному провадженні № 0002596 не проведена комісійна судово-медична експертиза, визначена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2015року, вбачаються ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, службова недбалість.

За вищевикладеними фактами, 11.07.2016 року прокуратурою Одеської області проводиться досудове слідство, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості за № 0000539 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Разом з тим, Генеральною прокуратурою України проводиться службове розслідування по скарзі матері ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та матері ОСОБА_13 , ОСОБА_18 на злочинну діяльність співробітників Одеської місцевої прокуратури №2, Малиновського ВП в м. Одесі, де вони виклали факти, які свідчать про особисту заінтересованість ОСОБА_12 в результатах кримінального провадження, зокрема, за обвинуваченням ОСОБА_11 .

Таким чином, вважає, що названі обставини, а саме не долучення до матеріалів кримінального провадження у суді прокурором ОСОБА_14 доказів, які з нашої точки зору виправдовують обвинуваченого, його категоричне заперечення на його клопотання про їх надання прокурором та долучення до матеріалів справи, які вже досліджені судом, відкрита відмова у виконанні ухвали про витребування доказів, що свідчить про приховування стороною обвинувачення, особисто ОСОБА_14 названих доказів, що унеможливлює забезпечення принципів рівності та змагальності сторін кримінального провадження, гарантованих статтями 10, 22 КПК України, забезпечення об`єктивності та всестороннього розгляду кримінального провадження.

Також, відкриття кримінального провадження, за його заявою, в якій наполягав на тому, що у діях та бездіяльності прокурора ОСОБА_12 у кримінальному провадженні, яке розглядається, є ознаки складу злочинів, викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Факти, викладені матерями ОСОБА_11 та ОСОБА_13 свідчать про те, що прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 особисто заінтересований в результатах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 .

Прокурор у судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення клопотання та показала, що підстав для відводу, передбачені ст. 77 КПК України не встановлено.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що захисником надано обґрунтованих на законі підстав для відводу прокурора, у зв`язку з тим, що у захисника виникли сумніви у неупередженості прокурора та, як наслідок, прийняття законного, обґрунтованого та об`єктивного рішення у кримінальному провадженні, вважаю необхідним клопотання захисника ОСОБА_7 ОСОБА_4 про відвід прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 77-83 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора (в порядку п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України) по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002596 від 30.04.2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Відвести прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0002596 від 30.04.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Копію ухвали направити керівнику Одеської місцевої прокуратури № 2 для невідкладного призначення іншого прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
18.11.2016