Справа № 183/6087/16
№ 1-кп/183/960/16
В И Р О К
іменем України
24 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вольне, Джанкойського району Автономної республіки Крим, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (офіцерський гуртожиток).

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:
25 січня 2016 року, наказом №15 командира військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду командира взводу зв`язку.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 8.1, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року Департаментом профілактики правопорушень МВС України, видаються дозволи на придбання, перевезення зброї, боєприпасів до неї та вибухових матеріалів і речовин, а саме на бойову нарізну зброю воєнних зразків або виготовлену за спеціальним замовленням, гладкоствольну вогнепальну зброю, бойові припаси до цих видів зброї.

Відповідно до ст.ст. 1, 4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно і неухильно додержуватися усіх правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Крім того, ст. ст. 11, 16, 26, 27, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України регламентує необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

-свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці порушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17 червня 1992 року, затверджено перелік видів майна, яке не може перебувати у власності громадян, до якого входить: зброя, бойові припаси, бойова і спеціальна військова техніка, вибухові речовини й засоби вибуху.

25 жовтня 2015 року, в період часу з 12 години по 14 годину дня, під час зупинки транспорту, на якому він пересувався з міста Маріуполь (сектор «М») до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 відійшов до лісосмуги, у якій знайшов три упаковки патронів для автомату Калашникова АК-74 калібру 5,45 мм, загальною кількістю 90 (дев`яносто) штук із номером на кожному з них 270.82. Тоді ж у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, після чого він, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив знайдені ним 90 патронів калібру 5,45 мм до власного розвантажувального жилету, тобто придбав їх.

Того ж дня, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне поводження із боєприпасами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевіз із зони проведення антитерористичної операції до розташування військової частини НОМЕР_1 три упаковки патронів до автомату Калашникова АК-74 калібру 5, 45 мм, загальною кількістю 90 (дев`яносто) штук із номером на кожному з них 270.82, чим вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та з цього ж моменту розпочав зберігати у розвантажувальному жилеті за адресою свого фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_3 , кімната № НОМЕР_2 (офіцерський гуртожиток).

15 вересня 2015 року, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справа №201/12687/16-к) від 9 вересня 2016 року, в період часу з 7 години 15 хвилин по 11 годину 00 хвилин, за адресою фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , - під час проведення обшуку у шафі для одягу, у розвантажувальному жилеті були виявлені та вилучені 90 (дев`яносто) патронів калібру 5,45 мм із номером на кожному з них 270.82.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В підготовчому судовому засіданні сторони звернулися до суду з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, прокурор та підозрюваний узгодили покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 58,69 КК України у виді службового обмеження строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, злочин вчинено ним в умовах коли необхідно виконувати завдання по збереженню суверенітету і територіальної цілісності України, а тому такі його дії мають підвищену соціальну небезпеку.

Між тим, обвинувачений раніше не був судимий, за місцем служби характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне при призначенні ОСОБА_5 покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст. 263 КК України, та з урахуванням ст. 58 КК України до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді службового обмеження.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 263 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2015 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 263 КК України з застосуванням ст.ст. 58,69 КК України у виді у виді службового обмеження строком на 2(два) роки з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення..

Речові докази по кримінальному провадженню: три упаковки патронів для автомату Калашнікова АК 74 калібру 5,45 мм, загальною кількістю 90 штук із номером на кожному 270,82, залишити у військовій частині НОМЕР_1 .

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1