Справа №489/799/15-к 15.06.2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про розстрочку сплати штрафу призначеного вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_7
представник цивільного відповідача ОСОБА_8

встановив:
До Апеляційного суду звернувся засуджений ОСОБА_5 із заявою про

розстрочку сплати штрафу, призначеного вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України. Призначено покарання за ст. 288 КК України у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївська теплоенергоцентраль» на користь ОСОБА_7 230000 грн. майнової шкоди.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення з ПАТ «Миколаївська теплоенергоцентраль» 8000 грн. моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 919 грн. 50 коп. за проведення дослідження технічного стану автомобіля "CHEVROLET Aveo" д.р.н. НОМЕР_1 , 1054 грн. 80 коп. за проведення авто-технічної експертизи, 1476 грн. за проведення судової дорожньо-технічної експертизи - а всього 3450 грн. 30 коп..

В своїй заяві засуджени й ОСОБА_5 просить суд дозволити розстрочку сплати штрафу в розмірі 5100грн, призначеного вироком апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2016 року, строком на 12 місяців з виплатою рівними чистинами по 425грн., у зв`язку з тяжким матеріальним становищем

Заслухавши доводи засудженого ОСОБА_5 на підтримку заяви, думку учасників судового провадження, які не заперечували проти задоволення заяви, апеляційний суд вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так згідно матеріалів справи вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 288 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100грн. Станом на даний час вирок набрав законної сили і, як вбачається з матеріалів справи засудженим вказаний штраф не сплачений.
4 травня 2016 року від засудженого ОСОБА_5 на адресу Апеляційного суду Миколаївської області надійшла заява про розстрочку сплати штрафу в розмірі 5100грн., строком на 12 місяців з виплатою рівними частинами по 425грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Відповідно до ч. 1,3 ст.26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.
Як встановлено колегією суддів, засуджений ОСОБА_5 працює на посаді майстра виробничої дільниці у ПАТ «Миколаївська теплоенергоцентраль» з посадовим окладом 5000 грн. та має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 - 2004 року народження та ОСОБА_10 - 2008 року народження, матір похилого віку, яка потребує догляду та лікування. Крім того, неможливість сплати штрафу, яка обумовлена об`єктивними умовами життя засудженого, необхідно відрізняти від ухилення ним від сплати штрафу, коли засуджений має таку можливість, але вперто намагається уникнути виконання призначеного покарання (приховує свої доходи та майно від примусового стягнення).
В матеріалах провадження відсутні докази про те, що ОСОБА_5 має будь-які інші доходи крім заробітної плати, та має майно, на яке можна накласти стягнення, тобто ухиляється від сплати штрафу.
Тому колегія суддів вважає за можливе розстрочити ОСОБА_5 сплату штрафу в розмірі 5100грн, призначеного за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2016 року, строком на 12 місяців з виплатою рівними чистинами по 425грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26 КВК України, ст. 53 КК України, ст. 539 КПК України, суд,-
постановив:
Заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_5 сплату штрафу в розмірі 5100 грн, призначеного за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2016 року, строком на 12 місяців з виплатою рівними чистинами зі сплатою до 1-го числа кожного місяця по 425грн., починаючи з наступного місяця після набрання ухвалою законної сили.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді