УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1358/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/1358/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 березня 2016 року про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення,
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає незаконною ухвалу суду першої інстанції та просить врахувати в строк попереднього ув`язнення строк перебування в Гомельському СІЗО (Республіка Білорусь) з моменту його затримання - 06.04.2013 р. При цьому, зазначає, що з 14.09.2013 р. перебував в Житомирській УВК №8, а з 06.10.2013 р. в Житомирської УВП №4.
Згідно ухвали суду першої інстанції, засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.11.2004 р. по 18.11.2004 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 23.03.2005 р. за ч.2 ст.153, ч.2 ст.15, ч.3 ст.152, 70 КК України на 7 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Любарського районного суду Житомирської області від 23.03.2005 р. за ч.2 ст.153, ч.2 ст.15, ч.3 ст.152, 70 КК України на 7 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу було залишено попередній - підписку про невиїзд.
Строк покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту приведення вироку до виконання.
Зараховано засудженому в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 03.11.2004 р. по 18.11.2004 р. (а.п.8-11)
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17.05.2005 р. вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23.03.2005 р. відносно ОСОБА_7 залишено без змін.
Відповідно до розпорядження Любарського районного суду Житомирської області вирок суду від 23.03.2005 р. відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 17.05.2005 р.
Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 04.10.2007 р. засудженого ОСОБА_7 було оголошено у розшук, оскільки він на час вступу вироку в законну силу, зник зі свого постійного місця проживання.
06.04.2013 р. засуджений ОСОБА_7 був затриманий, що слідує із протоколу затримання.
На даний час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Житомирській ВК (№4).
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Вироком Любарського районного суду Житомирської області від 23.03.2005 р. в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 зараховано строк перебування під вартою з 03.11.2004 р. по 18.11.2004 р., тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, саме наведений період попереднього ув`язнення згідно ч.5 ст.72 КК України повинен бути зарахованим у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, доводи засудженого викладені в апеляційній скарзі з приводу врахування йому в строк відбуття строк перебування в Гомельському СІЗО (республіка Білорусь) з моменту його затримання - 06.04.2013 р., є безпідставними, таке зарахування кримінальним законом не передбачено.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не вбачає порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, яка є законною та обґрунтованою, за відсутністю обґрунтованих підстав для її скасування чи зміни.
Керуючись ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 березня 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строку попереднього ув`язнення без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :