ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2445/16-к
Провадження № 1-в/210/1292/16

"06" червня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представник КВК № 80 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання ОСОБА_4 , засудженого 22 листопада 2013 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ст. 187 ч.1, ст. 71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу застосовано ч. 5 ст. 72 КК України та зарховано в строк відбування покарання час попереднього ув"язнення з 17 вересня 2013 року по 23 грудня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі

про застосування умовно-дострокового звільнення,
В С Т А Н О В И В :
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув необхідну частину строку призначеного покарання, діючих стягнень не має, має заохочення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії, заперечував з приводу задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі 4 рази був поміщений до ДІЗО. Допущені порушення виражались в порушенні правил внутрішнього розпорядку. На теперішній час має одне заохочення.

Прокурор також просив суд відмовити у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення, пославшись на те, що засуджений ОСОБА_4 своїм сумлінням ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.
Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання.
Суд, вислухавши пояснення та доводи учасників кримінального провадження, дослідивши особову справу засудженого, його індивідуальну програму соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з Постановою № 2 Пленуму Верховного Суду України від 06.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії, по суті внесеного подання.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання. Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінко і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покаранню виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконання громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Розглядаючи клопотання засудженого про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України, в місцях позбавлення волі перебуває з 18 вересня 2013 року, під час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 08.01.2014 року утримувався в Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області №80, де за час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 09.11.2014 року знаходився в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, за час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 29.11.2014 року по теперішній час відбуває покарання в Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області №80, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі 4 рази був поміщений до ДІЗО. Допущені порушення виражались в порушенні правил внутрішнього розпорядку. Так, 02.04.2015 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії установи згідно ст. 82 КК України у зв`язку з наявністю діючого стягнення, йому було відмовлено. Крім того, 29.10.2015 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії установи згідно ст. 81 Кримінально-виконавчого кодексу України у зв`язку з наявністю діючого стягнення йому було відмовлено.

На момент розгляду клопотання, стягнення погашені.

Крім того, з характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_4 не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що станом на момент розгляду заяви за результатами оцінки ступеня виправлення встановлено, що засуджений не стає на шлях виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, заява ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення подання передчасно, оскільки оцінка ступеня його виправлення за час відбуття покарання не свідчить про те, що він своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення та в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні засуджений не надав суду пояснень, які ж саме обставини та докази свідчать про його безумовне виправлення, та те що він своїм сумлінним ставленням до праці довів таке виправлення, і заслуговує на застосування ст. 81 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого перевіркою матеріалів провадження не встановлено, навіть не зважаючи на те, що стягнення погашені.
Так, доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складено 08 червня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_1