Справа №446/2559/14-к
Провадження № 1-кп/451/63/15
ВИРОК
іменем України
18 серпня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових заідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000880 від 11 листопада 2013 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білібіно Магаданська область Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середня освіта, не працюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 21 березня 2011 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом від 26.03.2015 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 11 листопада 2013 року приблизно о 1 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу банкомату ПАТ «Кредобанк», який розташований в будинку №2, що на вул.Гаватовича в м.Кам`янка-Бузька Львівської області, відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме гроші в сумі 400 гривень. Знявши їх з банківської картки ПАТ «Кредобанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , кошти в сумі 800 гривень, половину з них повернув останньому, а решту 400 гривень відмовився повертати та відкрито в присутності потерпілого заволодів ними, а саме сховав у кишеню куртки та пішов у невідомому напрямку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.186 КК України не визнав, та дав показання, що 10 листопада 2013 року він зустрівся із ОСОБА_8 за місцем свого проживання. З ним знайомий з жовтня 2013 року. Вони вирішили піти випити пиво в м.Кам`янка-Бузька. Білека ОСОБА_9 запропонував йому піти в бар «Омега». Вони підішли до бару «Омега» в м.Кам`янка-Бузька, що знаходиться неподалік автобусної станції і ОСОБА_10 пішов у приміщення бару, щоб купити пиво, а він розмовляв на вулиці по телефону десь 10 хвилин. Через деякий час ОСОБА_8 вийшов за ним та покликав його у приміщення бару, оскільки зустрів там знайомих. Всередині бару були присутні ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Вони всі разом розпивали пиво. ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 до того вже розпивали спиртні напої у барі та ще до цього на футбольному полі. Тоді ОСОБА_6 та ОСОБА_12 запропонували розпити спиртні напої, вони погодилися й розпили пляшку горілку, тоді ще одну і вирішили поїхати продовжувати відпочивати у с.Новий Став Кам`янка-Бузького району у бар «Марія» на дискотеку. Там танцювали, розпивали спиртні напої, він познайомився там із двома дівчатами. Він витратив у барах «Омега» в Кам`янка-Бузька та «Марія» у с.Новий Став Кам`янка-Бузького району гроші у сумі 600 гривень, тому попросив про позику у ОСОБА_6 , суму не вказував. ОСОБА_6 не заперечував, однак пояснив йому, що грошей він не має, такі знаходяться у нього на банківській карточці, які можна зняти лише в м.Кам`янка-Бузька. Тоді ОСОБА_6 запропонував поїхати в м.Кам`янка-Бузьку для того, щоб зняти гроші та повідомив, що він знайде транспортний засіб, так як це була пізно година, десь біля 24 години і маршрутки вже не ходили. ОСОБА_6 на протязі 30 хвилин знайшов автомобіль, тоді він, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 сіли у автомобіль чорного кольору ВАЗ 2106 та поїхали у м.Кам`янка-Бузька. По дорозі, не пригадує хто саме запропонував випити ще пива, тоді вони вийшли із автомобіля біля нічного магазину «Дельта», який знаходиться біля райвідділу міліції, для того, щоб придбати пиво. Оскільки їм там не продали спиртні напої - пиво, не пам`ятає хто саме запропонував піти в нічний бар готелю, що знаходить в м.Кам`янка-Бузька розпити пиво. Вони зайшли у бар готелю, ОСОБА_6 там купив чотири пляшки пива, ОСОБА_12 пива не вживав. Коли розпили пиво, тоді ОСОБА_6 запропонував йому піти до банкомату. По дорозі до банкомату вони йшли та спілкувалися, так як у них були дружні відносини. Він попросив його про позику, на що ОСОБА_6 погодився, не говорив, що коштів не позичить. Біля банкомату, що знаходиться в центрі Кам`янка-Бузька біля дитячого парку зупинився він, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , вони курили, а він в цей час розмовляв по телефону, а ОСОБА_6 один пішов до банкомату, повернувшись він запитав у нього, яку суму коштів зняв,на що ОСОБА_6 відповів, що зняв лише 200 гривень. Тоді він запитав у ОСОБА_6 чи останній зняв для нього кошти, на що він йому повідомив, що кошти для нього не зняв. Тоді вони вдвох пішли до банкомату, ОСОБА_6 вийняв карточку та передав йому в руки, він вставив її у банкомат та запитав у ОСОБА_6 під код, на що останній його не повідомив, а сам особисто ввів під код. Після цього, він у банкоматі зазначив про зняття коштів в сумі 800 гривень, коли гроші вийшли з банкомату він 400 гривень залишив собі, оскільки домовлявся з ним про позику, а 400 гривень та карточку повернув ОСОБА_6 .. Оскільки вони мали ще намір розпивати спиртні напої, він пішов в напрямок першої школи до нічного магазину «Дельта», де працює його знайома разом із ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_6 йшли позаду них, він їх бачив. Коли вже дійшли до приміщення школи №1, він їх уже не бачив, щоб вони йшли позаду. Тоді вони у магазині купили дві пляшки пива та пішли до його знайомого ОСОБА_14 , прізвища не знає, бо нещодавно із ним познайомився та в нього вони і заночували. Зранку прокинувся та пішов на роботу де і був затриманий працівниками міліції, які привезли його в райвідділ міліції, де вже був ОСОБА_6 . Працівники міліції запитали де банківська карточка ОСОБА_6 та чому він зловживаючи довірою ОСОБА_6 заволодів його коштами. При цьому ОСОБА_7 пояснював, що він не пам`ятає, де його банківська карточка. Із ОСОБА_6 , до цього знайомий не був, ця зустріч була випадковою, його знав ОСОБА_8 і він через нього із ним познайомився. Про позику грошей попросив у ОСОБА_6 коли перебувати в с.Новий Став Кам`янка-Бузького району, так як гроші, які він мав при собі в розмірі 600 гривень, витратив у барах «Омега» та «Мрія» на відпочинок. Коли із села Новий Став Кам`янка-Бузького району приїхали в м.Кам`янка-Бузька, всі перебували на підпитку, але розуміли значення своїх дій та могли ними керувати. Коли він з ОСОБА_6 знімали кошті, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 перебували на розі біля дитячого парку, нічого вони не бачили, оскільки місце розташування банкомату їм не було видно. Біля банкомату ОСОБА_6 вийняв банківську карточку із гаманця та надав йому в руки добровільно, тоді він її вставив у банкомат, звернувся до нього, щоб він повідомив під код, на що ОСОБА_6 сам ввів під код і він зняв 800 гривень. Зняв суму 800 гривень, а не 400 гривень, яку хотів позичити, оскільки ОСОБА_6 повідомив, що йому теж потрібні, ще гроші на наступний день, тому він зняв 800 гривень. ОСОБА_6 не вимагав від нього 800 гривень повної суми, він йому повернув 400 гривень, як домовлялися про позику до зарплати. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували у стані алкогольного сп`яніння, а він також перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, багато не вживав, так як на наступний день повинен був йти на роботу. Банківську карточку також повернув ОСОБА_6 , він її сам забрав, при цьому він повідомив ОСОБА_6 , що через декілька днів віддасть кошти із зарплати. Визнає, що вчинив кримінальне правопорушення, однак грабежу не вчиняв, оскільки кошти забрав по домовленості із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 10 листопада 2013 року він із знайомими перебували на футболі, після того вдома випили 2 літри пива та пішли у бар Казку посиділи там, а тоді пішли біля автостанціі, що знаходиться в м.Кам`янка-Бузька у бар «Омега». З ним разом були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Замовили пляшку горілки і закуску, розпили її з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 алкоголю не вживав. Потім подзвонили до ОСОБА_11 , який до них приїхав й вони замовили та випили ще одну пляшку горілки на трьох, ОСОБА_16 спиртних напоїв не вживав. Після цього вийшли на вулицю і до них підійшов ОСОБА_12 і вони випили по банці пива, ємкістю 0,5 літра, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пиво не вживали. Тоді до них підійшов ОСОБА_17 , він з ним знайомий і вони зайшли в приміщення бару і замовили ще одну плашку горілки. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_5 , вони розпили пляшку на чотирьох. ОСОБА_12 запропонував поїхати в с.Новий Став Кам`янка-Бузького району продовжувати відпочивати. Вони погодилися і ОСОБА_12 викликав машину, тоді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_5 , сіли в бус знайомого та поїхали у с.Новий Став Кам`янка-Бузького району. ОСОБА_5 до цього часу не знав, з ним познайомився в цей день. Коли приїхали у с.Новий Став Кам`янка-Бузького району ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли в одну сторону, а він ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в другу сторону. Тоді він зустрівся із своїм колегою ОСОБА_18 , але вже з ним не вживали спиртні напої, поговорили біля шашличної та розійшлися. Потім він, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 поїхали до м.Кам`янка-Бузька до нічного магазину, хотіли купити та випити ще пива, але їм там пиво не продали, бо було закрито, тоді вони пішли до нічного бару, що знаходиться в готелі. Він купив пиво по пляшці, ємкістю 0,5 л., вони його розпили. Тоді він сказав, що йому потрібно зняти гроші на дорогу додому на таксі, і вони всі вийшли із бару та почали прямувати в напрямку банкомату ПАТ «Кредобанк», а ОСОБА_12 пішов додому. Він пішов один до банкомату та зняв 200 гривень, коли повернувся назад, тоді пішов ще раз знімати з банкомату гроші з ОСОБА_5 , він надав йому карточку, ввів пін код, а ОСОБА_5 зняв 800 гривень, які він йому сказав повернути, а він побіг до першої школи вуличкою, гроші не повернув. Він йому пару разів повторював повернути гроші, але він побіг. Тоді до нього підійшов ОСОБА_8 та запитав, що сталося, на що він повідомив йому, що ОСОБА_5 гроші зняв однак йому не повернув. Тоді він із ОСОБА_11 визвали таксі, сіли в таксі та поїхали додому. У селі Новий Став Кам`янка-Бузького району ОСОБА_5 говорив йому про позику грошей, однак він не погоджувався. Жодного конфлікту між ними не було. Вдруге його спонукало піти до банкомату, так як попросив ОСОБА_5 , він надав йому карточку та ввів пін код, він казав йому зняти 400 гривень, а він зняв 800 гривень. Карточку ОСОБА_5 повернув йому в руки, він поклав її може у гаманець, може й загубив не пам`ятає, а він взяв повну суму грошей тай втік в бік першої школи. Коли ОСОБА_5 втікав він говорив йому, щоб він віддав всю суму, так як йому потрібні гроші. Не пригадує, де в це час були ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , бо був в стані сп`яніння. Він не збирався доганяти ОСОБА_19 , а повернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_5 забрав гроші, тоді ОСОБА_8 пішов за ним, а вони з ОСОБА_11 викликали таксі та поїхали додому. ОСОБА_12 пішов додому, тоді коли вони йшли до банкомату. ОСОБА_5 гроші передав йому через ОСОБА_8 чи 200 чи 400 він не пригадує. Розмова про позику між ними була, але він йому відмовляв. Дозволив зняти 400 гривень для нього, а ОСОБА_5 карточку повернув і зняв 800 гривень, у його присутності кошти не повернув, через 10 хвилин повернув через ОСОБА_8 200 гривень, а може 400 гривень він не пам`ятає. Чи був присутнім при передачі (поверненні) грошей ОСОБА_5 , він також не пам`ятає. Відмовився в судовому засіданні від отримання коштів в розмірі 400 гривень, які передані фактичною дружиною ОСОБА_5 , повідомив суду, що він йому їх пробачає, просив покарати ОСОБА_5 по закону.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_5 познайомився вперше в м.Кам`янка-Бузька в барі «Омега», в якому стані був ОСОБА_5 не пам`ятає. Коли відпочивали у селі Новий Став Кам`янка-Бузького району вживали спирні напої, з ким не пам`ятає, як і не пригадує, як повернулися в м.Кам`янка-Бузька, ніби на таксі, хто оплачував не знає, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння. Чи просив ОСОБА_5 у ОСОБА_6 про позику йому невідомо. Бачив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли до банкомату знімати гроші, з якою метою йому невідомо. В цей час він з ОСОБА_8 стояли неподалік через дорогу, він побачив, що ОСОБА_5 побіг, ОСОБА_8 побіг за ним. Зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що ОСОБА_5 забрав карточку. Розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо позики грошей не чув, конфлікту між ними біля банкомату не було, біля самого банкомату вони перебували двоє. Зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що ОСОБА_5 забрав його карточку, про кошти, які він йому повернув у розмірі 400 гривень та про кошти, які зняв у розмірі 800 гривень нічого не розказував. Йому невідомо жодних обставин, а лише із слів ОСОБА_7 , бачив тільки двох біля банкомату, конфлікту не було, ОСОБА_5 втік, ОСОБА_7 про гроші нічого не говорив, не вимагав їх повернення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він з ОСОБА_5 та ОСОБА_12 поїхали у с. Новий Став Кам`янка-Бузького району на дискотеку, там відпочивали та вживали спиртні напої, всіх обставин добре не пригадує. На дискотеці їх спочатку троє, тобто він, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , пізніше вони ще зустріли інших хлопців, прізвищ їх не знає. З ними випили ще горілки, а пізніше поїхали у м.Кам`янка-Бузька на таксі, він разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .. В м.Кам`янка-Бузька, ОСОБА_5 з ОСОБА_6 відходили в бік, про щось розмовляли, потім вони пішли до банкомату, який знаходиться поблизу приміщення «Технолюкс», знімали там гроші. Біля банкомату їх було троє: він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , стояв з боку через дорогу. ОСОБА_5 знімав гроші, а вони відійшли в бік на тротуар, ОСОБА_5 передав йому гроші, щоб він віддав їх ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 повернувся та пішов. ОСОБА_5 знімав кошти, вони це бачили, стояли біля нього. Гроші, він віддав ОСОБА_6 , які йому передав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подивився на них, щось там йому не сходилося, він почав шукати, кликати ОСОБА_5 , останній зник за поворотом. Вони кликали, шукали ОСОБА_5 , зайшли за поворот, його вже там не було. Він не бачив, хто давав карточку, суми грошей не бачив. Передав ОСОБА_6 кошти, яка там була сума грошей, також не бачив, ОСОБА_5 після цього пішов. ОСОБА_6 почав кликати ОСОБА_5 , останнього вже не було видно, він пішов. Біля банкомату спереду стояли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а він стояв з-заді на асфальтному підвищенні, але не біля самого банкомату, а ОСОБА_11 стояв ще дальше ніж він. Розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не чув, це була п`яна розмова, якісь цифри вводили, вони не сварилися, все було нормально, конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не було, це було б помітно, чутно, все було між ними нормально. Він стояв на відстані, приблизно 2-ох метрів від банкомату, а ОСОБА_11 , приблизно 8-9 м.,через дорогу, набагато дальше від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. ОСОБА_11 видимість банкомату, повинен був би бачити, банкомат з цього місця, де стояв ОСОБА_11 , було добре видно, мабуть бачив. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вдвох знімали кошти, між ними усе було нормально, суперечок ніяких не було. Перед тим, як іти до банкомату, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відходили в бік та про щось розмовляли, він не чув про що. Розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , поблизу банкомату про позику грошей, також не чув. Кошти знімав ОСОБА_5 , тримав їх у руках. Він не звертав уваги, чи ОСОБА_5 забирав карточку з банкомату. Зняли гроші, ОСОБА_5 , який йшов попереду, а він йшов за ним, доганяючи його, а позаду йшов ОСОБА_6 .. Далеко не відійшовши, як ОСОБА_5 через нього передав гроші ОСОБА_6 , який йшов позаду. Там був вузький тротуар, незручно було йти всім разом, тому йому простіше було передати гроші ОСОБА_6 , оскільки було мало місця. Яку суму грошей ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 , йому це не відомо. ОСОБА_6 нічого не говорив, вони зупинилися, він почав рахувати гроші, щось йому не сходилося і він почав оглядатися, шукати, кликати ОСОБА_20 , але останнього уже не було. Зрозумівши, що ОСОБА_5 вже не має, ОСОБА_6 сказав до нього мовою автора «ладно, нехай собі буде, чорт з тими грошима» і ОСОБА_7 з ОСОБА_21 сіли у таксі, а він пішов додому. Вони поїхали в напрямку с. Новий Став Кам`янка-Бузького району. ОСОБА_5 пішов в напрямку 1-ої школи, що в м.Кам`янка-Бузька. Вони перебували у нетверезому стані, усі були добре випивши, можливо, він усе добре не пригадує.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що пригадує, що він, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 поїхали в с.Новий Став Кам`янка-Бузького району відпочивати, розпивати там спиртні напої. Після цього, вони повернулися у м.Кам`янка-Бузька, він вийшов поблизу готелю «Львів» та пішов додому. В селі Новий Став їх було багато, всіх він не знав, знав лише ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .. За столом сиділи всі разом, розпивали спиртні напої, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сиділи, усі між собою про щось розмовляли, відпочивали, розмови про позику грошей не чув. Не пригадую, хто саме запропонував їхати у м.Кам`янка-Бузька по гроші. В м.Кам`янка-Бузька він пішов додому, куди вони пішли, йому не відомо, розмов ніяких про позику коштів між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , не чув, йому про це нічого не відомо, як і не бачив зняття їх з банкомату та передачу грошей. Через проміжок часу та через те, що він перебував стані алкогольного сп`яніння, не все пригадує.

Захисник ОСОБА_4 звертала увагу суду, що потерпілий відмовився отримати кошти в розмірі 400 гривень, які передала фактична дружина ОСОБА_5 , оскільки з сторона обвинувачення на нього здійснює вплив, та врахувати, що потерпілий повідомив суду, що він пробачає кошти обвинуваченому, поруч з тим просить судити його по закону.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.7 КПК України загальними засадами кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

За змістом ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄС у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.95 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Кожна сторона кримінального провадження має права та обов"язки для збору тих чи інших доказів.

Відповідно до змісту ст.370 КПК України суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

За правилами ст.337 ч.3 КПК України «З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».

З обвинувального акту вбачається, що органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: грабіж - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Проте, така кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Покази потерпілого про те, що обвинувачений вчинив грабіж відкрите викрадення коштів, так як він кричав за ним декілька разів про повернення коштів, але останній втік, спростовуються показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не було, він стояв на відстані, приблизно 2-ох метрів від банкомату, а ОСОБА_11 , приблизно 8-9 м. Перед тим, як йти до банкомату, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відходили в бік та про щось розмовляли, він не чув про що. Кошти знімав ОСОБА_5 , тримав їх у руках. Зняли гроші, ОСОБА_5 , який йшов попереду, а він йшов за ним, доганяючи його, а позаду йшов ОСОБА_6 .. Далеко не відійшовши від банкромату, як ОСОБА_5 через нього передав гроші ОСОБА_6 , який йшов позаду, бо там був вузький тротуар, незручно було йти всім разом, тому йому простіше було передати гроші ОСОБА_6 . ОСОБА_6 нічого не говорив, вони зупинилися, він почав рахувати гроші, щось йому не сходилося і він почав оглядатися, шукати, кликати ОСОБА_20 , але останнього уже не було. Зрозумівши, що ОСОБА_5 вже не має, ОСОБА_6 сказав до нього мовою автора «ладно, нехай собі буде, чорт з тими грошима» і ОСОБА_6 з ОСОБА_21 сіли у таксі, а він пішов додому. Тобто, вказане свідчить про те, що обвинувачений не втікав, забрав кошти, які домовився позичити у потерпілого та пішов, потерпілий не вимагав повернення коштів.

Також покази потерпілого про грабіж біля банкомату, спростовуються показами свідка ОСОБА_11 , який суду підтвердив, що ОСОБА_6 взагалі не говорив про викрадення грошей коли підійшов до нього від банкомату, а лише повідомив про викрадення ОСОБА_5 його банківської карточки, яку як ствердив в судовому засіданні потерпілий обвинувачений йому повернув, а може він її загубив, не пригадує.

Крім цього, судом враховано, що потерплий вдруге пішов до банкомату, так як попросив ОСОБА_5 , він надав йому карточку та ввів пін код, він казав йому зняти 400 гривень, а він зняв 800 гривень, після чого карточку ОСОБА_5 повернув йому в руки, він поклав її може у гаманець, може й загубив не пам`ятає. Похід потерпілого ОСОБА_6 вдруге до банкомату розцінюється судом не що інше як згода про надання позики, бо якщо потерпілий не мав бажання надати позику, тоді з якою метою повторно йшов до банкомату, коли перед цим зняв собі кошти в сумі 200 гривень на дорогу додому. А обвинувачений, зловживаючи довірою, зняв 800 гривень, замість ввірених йому 400 гривень, з яких 400 повернув потерпілому, а 400 гривень залишив собі як позику, про яку попередньо домовився х потерпілим ОСОБА_6 .

Також судом взято до уваги покази потерпілого, який суду повідомив, що міг сам особисто зняти гроші, однак цього не зробив бо перебував в стані алкогольного сп`яніння та довірив це зробити обвинуваченому, якого знав всього лише один день.

Розбіжності у показах усіх учасників процесу на думку суду мають через перебування їх в стані алкогольного сп`яніння та за минуванням значного проміжку часу, і такі ставлять під сумнів докази, які вказують на вчинення обвинуваченим грабежу, та вказують на їх недопустимість, оскільки викликають обґрунтовані сумніви вчинення даного кримінального правопорушення, які не були спростовані прокурором в судовому засіданні.

На підставі показань обвинуваченого, потерпілого і свідків, судом беззаперечно встановлено, що в даному випадку обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, яке виразилось у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) потерпілого, вчиненого повторно. Зокрема обвинувачений заволодів чужим майном грошовими коштами в розмірі 400 гривень, маючи доступ до банківської карточки, зловживаючи довірою потерпілого, знаючи, що на ній знаходяться кошти, зняв значно більшу суму коштів із неї, а саме 800 гривень, замість 400 гривень, які були йому ввірені потерпілим, 400 гривень з яких повернув потерпілому, а 400 гривень залишив собі як позику, про яку попередньо із ним домовився.

Таким чином, розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення та, проаналізувавши і оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, відповідно до вимог ст.94, 337 ч.3 КПК України, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинений повторно.

Суд при цьому врахував примітку до ст. 185 КК України, де вказано, що «у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187,262 цього Кодексу.

ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 березня 2011 року за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 6.09.2013 року умовно- достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, відсутні.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення повторно, в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Судом враховано, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення в період не погашення судимості за попередній злочин, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Невідбута частина покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 березня 2011 року, відповідно до ч.1 ст.71 КК України підлягає частковому приєднанню до призначеного за цим вироком покаранню.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного року частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 березня 2011 року, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18 листопада 2014 року.

Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання ОСОБА_5 під вартою з 18 листопада 2014 року по день проголошення вироку включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без зміни.

Речовий доказ: диск (носій інформації), на якому знаходяться фотоматеріали по кримінальному провадженні №00000880 від 11.11.2013 року долучити до матеріалів судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1