АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/6039/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/212/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 1-кп/790/212/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року, -
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з
середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не
працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.12.2014 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, -
засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Як установив суд, 04 квітня 2015 року близько 18 години 00 хвилин, знаходячись біля ресторанного комплексу «Взлітаючий дракон», розташованого по пр. Героїв Сталінграду, 45 в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ресторанному комплексу «Взлітаючий дракон» металеві сходи, вартістю 1058 грн.
В апеляційній скарзі, не оспорюючи обґрунтованості засудження, правильності кваліфікації його дій та справедливості призначеного покарання за його розміром, обвинувачений просить вирок суду змінити, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України або перейти до більш м`якого виду покарання - обмеження волі, посилаючись на наявність у нього непрацюючої дружини, неповнолітнього сина, хворої матері, які потребують його допомоги, позитивної характеристики за місцем проживання та наявність постійного джерела доходів.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст. 65 КК України.
При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з синдромом залежності від опіоїдів, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання.
Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_7 у період іспитового строку, встановленого попереднім вироком, не відбувши покарання за раніше вчинене ним умисне кримінальне правопорушення, знову вчинив умисне корисне правопорушення, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом є справедливим і підстав для призначення більш м`якого виду покарання чи застосування положень ст.75 КК України, не вбачає.
Доводи скарги обвинуваченого про незадовільний стан його здоров`я є безпідставними, оскільки матеріали провадження таких даних не містять і апеляційному суду не надані.
Що ж стосується посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на позитивну характеристику з місця проживання, наявність у нього постійного джерела доходів, малолітньої дитини та непрацюючої дружини, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставами до пом`якшення ОСОБА_7 покарання.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: