Придніпровський районний суд м.Черкаси

У Х В А Л А

19 листопада 2014 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 22.09.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000001, -
в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову слідчого СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 22.09.2014 року про закриття кримінального провадження № 0007, бо вважає, що вищевказана постанова винесена незаконно та безпідставно.
Свою скаргу ОСОБА_4 мотивував тим, що 04.09.2013 року близько 13.00 години його підзахисного ОСОБА_5 в службовому кабінеті Канівського МВ УМВС України в Черкаській області під час допиту по кримінальному провадженню №000701 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, перевищуючи свої службові повноваження шляхом застосування насильства, примушували зізнатися в скоєнні злочину посадові особи здійснили насильницькі дії, від яких ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження із внесення відомостей до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Під час досудового розслідування слідчий прокуратури Черкаській області ОСОБА_6 , на думку скаржника, незрозуміло чому винесла постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні працівників Канівського МВ УМВС України в Черкаській області ознак складу кримінального правопорушення. Дана постанова є протизаконною та не відповідає фактам, які були насправді. Зокрема, на думку скаржника, слідчі дії з самого початку почали проводити таким чином, щоб виправдати працівників міліції, які здійснили відносно ОСОБА_5 насильницькі дії та спричинили тілесні ушкодження.
Так під час досудового розслідування не проводився допит ОСОБА_7 , також не проводився одночасний допит ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . А саме ОСОБА_7 повідомив батьків ОСОБА_5 , що їхнього сина забрали в райвідділ.
Органами досудового розслідування, взагалі, не бралася роздруківка вхідних дзвінків з телефону ОСОБА_5 , який наголошував, що він не заперечує про це.
Також, вказано, що матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000001 від 10.01.2014р. за фактом перевищення службових повноважень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розглядала слідча відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , про те взагалі нічого не зазначено, що попередником був слідчий прокуратури Черкаській області ОСОБА_11 , який навмисно надав в порушення вимог ст. 221 КПК України особам, на яких вказує ОСОБА_5 копії матеріалів кримінального провадження, а саме копії заяви потерпілого, копії протоколів допиту потерпілого та свідків та інші.
Допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали різні покази з приводу хто, яким чином та о котрій годині забирали ОСОБА_5 з роботи для приводу його до слідчого для проведення слідчих дій та хто проводив його допит.
Крім того, ОСОБА_5 під дверима нікого не міг бачити, бо 05. 09.13р. він у райвідділ не приходив взагалі, що підтверджується випискою з журналу відвідувачів та запрошених, де вказується, що до слідчої 05.09.13р.о 11 годині 35 хв. приходив лише ОСОБА_14 .
Також, свідок ОСОБА_12 вказує, що мати ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , подала заяву в райвідділ про нанесення тілесних ушкоджень її сину, але така заява, взагалі не подавалась, а була подана заява про розбійний напад поєднаний з погрозою позбавити життя та викраденням документів, які їй належать.
04.09.13р., коли ОСОБА_5 перевели з кабінету для допитів в сусідній кабінет, там за столом сиділа слідча ОСОБА_13 , також була ОСОБА_16 .. ОСОБА_5 розповідав те, що від нього вимагали під час катування, ОСОБА_9 періодично заходив в кабінет.
Допитаний ОСОБА_14 повідомляв, що працівники міліції забрали його з роботи близько 11 год., дати він не пам`ятає, а ОСОБА_17 повідомив, що його забрали 04.09.13год. близько 13 год., але протокол допиту свідка ОСОБА_14 проводився з 19год. 15хв. до 20год. 10хв., протокол допиту ОСОБА_5 проводився з 17год. 15 хв. до 18год.40хв. Як зазначає слідча ОСОБА_6 , ОСОБА_5 допитували першого, тоді що робив ОСОБА_14 з 11 години до 19год. 15хв. у райвідділі? А насправді 04.09.13року допитували першим ОСОБА_14 , і ОСОБА_5 неодноразово зазначав про це в допитах.
04.09.13р., коли ОСОБА_5 привезли в райвідділ, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , біля чергового, який сидить за столом першого поверху, та не зупиняючись, повели його на другий поверх, і коли він, як адвокат ОСОБА_5 два рази приїздив у райвідділ та запитував про Глушка, йому повідомляли, що ОСОБА_5 в Канівському МВ немає. Після того, як від ОСОБА_5 добилися зізнавальних показів, слідча ОСОБА_16 повідомила його матері по телефону про те, що її син знаходиться в райвідділі та зізнався у крадіжці. Після того, як батьки у присутності адвоката забрали ОСОБА_5 з райвідділу, в нього погіршився стан здоров`я, тому батьки доставили його в приймальне відділення Канівської ЦРЛ до чергового лікаря, де лікар ОСОБА_5 оглянув тільки живіт, (але слідча ОСОБА_6 зазначає, що лікар оглянув верхню частину тулуба повністю), призначив проходження аналізів після чого призначив лікування. Вночі ОСОБА_18 стало погано, розпочалась рвота. Коли 05.09.13р. ОСОБА_5 довелось зізнатися своїм батькам про побиття в райвідділі, бо мати виявила на його тілі сліди катувань, то ОСОБА_5 звернувся до лікаря-травматолога, невропатолога та терапевта. Про те, що його побили у райвідділі міліції, ОСОБА_5 та його батьки лікарям не говорили, бо хвилювалися за своє життя. Після цих подій в райвідділ ОСОБА_5 сам ніколи не з`являвся, з ним завжди були мати або адвокат.
06.09. 2013 року ОСОБА_5 разом з матір`ю звернулися до ОСОБА_10 , щоб він віддав їм заяву, яку ОСОБА_15 надала йому особисто в руки 04.09.2013року, на що він відповів, що дану заяву віддав ОСОБА_12 , а Сіленко 0,М, в свою чергу теж відповів, що заяви в нього немає. ОСОБА_10 дав в руки ОСОБА_15 матері документи, які в ОСОБА_5 напередодні викрали невідомі, але зразу ж забрав, сказавши що поки не можна їх забирати. ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_15 про те, що якщо ОСОБА_5 нову заяву не напише, то він їй віддасть документи ОСОБА_5 , але допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що не пам`ятає чи бачив він документи ОСОБА_5 .
Ці факти спростовуються матеріалами кримінального провадження №000701, де є розписка про отримання документів.
Після таких подій працівники міліції без наданих їм підстав почали перевіряти куди ОСОБА_5 міг би звернутись з тілесними ушкодженнями, що свідчить про умисне приховування злочину та перевищення службових повноважень.
В постанові слідча ОСОБА_6 зазначає, що допитана в якості свідка слідча ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_5 слідча ОСОБА_13 допитувала в її кабінеті № 12, а ОСОБА_16 виконувала свою роботу та одночасно чула покази ОСОБА_5 , що є неприпустимими слідчими діями так, як ОСОБА_16 не входить в групу слідчих та не могла перебувати під час даної слідчої дії.
Крім того захиснику ОСОБА_5 на неодноразове звернення до слідчих, як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_6 про допитат керівника ОСОБА_5 , який знає, в який день ОСОБА_5 доставлявся до Канівського МВ УМВС та взяти роздруківку вхідних телефонних дзвінків було відмовлено, що свідчить про те, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 свою скаргу підтримав та просив її задоволити із підстав викладених в скарзі.
Процесуальний прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає, що в ході слідства було всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено досліджено всі докази по справі та достовірно встановлено, що факт перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалося насильством чи погрозою його застосування, застосування зброї чи спеціальних засобів або болісних і таких, що ображає особисту гідність потерпілого працівниками Канівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому в їх діях відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а тому орган досудового розслідування обґрунтовано та законно прийняв рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення
Суд заслухавши учасників кримінального провадження вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як зазначено в ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування можу бути про:
- скасування рішення слідчого чи прокурора;
- зобов`язання припинити дію;
- зобов`язання вчинити певну дію;
- відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до положень ст. ст. 21, 24, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 17, 20, 22 КПК України та ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до яких підозра та обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Так, згідно до вимог ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню, крім інших, є форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Відповідно до положень ст. 47 КПК України, захисник, який користується процесуальними правами підозрюваного, зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного та з`ясування обставин, які спростовують підозру, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного.
Саме передбачена чинним КПК України правова процедура передбачає право самостійного обстоювання не лише стороною обвинувачення, але і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
До цих засобів, враховуючи рівні права сторін кримінального провадження на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, відноситься також право захисту заявляти певні клопотання слідчому про збирання доказів, ініціювання проведення слідчих, процесуальних та інших дій, які здатні забезпечити подання до суду належних і допустимих доказів (ст. 93 КПК України).
Саме тому, з метою забезпечення виконання вимог ст. ст. 2, 7 КПК України щодо застосування належної правової процедури, швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду необхідно повернути кримінальне провадження № 0000001 слідчому для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 21, 24, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 7, 9, 20, 22, 40, 42, 47, 93, 110, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 22.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0000001 скасувати.
Направити кримінальне провадження №0000001 слідчому в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 для поновлення та продовження досудового розслідування.
Копію ухвали вручити адвокату, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, процесуальному прокурору прокуратури Черкаської області.
Ухвала підлягає до негайного виконання та не може бути оскаржена.
Слідчий суддя: ОСОБА_1