ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1 Справа № 375/1750/13-к Провадження № 1-кс/375/196/13
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

05.10.2013 слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області Литвин О.В., при секретарі Юрченко Л.В., за участю прокурорів Михайленко О.М., Сахно Л.В., адвоката Хіцької К.Г., підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_1, розглянувши клопотання слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області Коваленка В.О. у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 20.09.2013 року,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

04.10.2013 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області Коваленка В.О. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи ОСОБА_1, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що: ОСОБА_5 за достатніх підстав підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; є достатні підстави вважати наявним ризики його переховування від органів досудового слідства, знищення ним речових доказів, впливу на свідків та підозрюваних у провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення і на що вказує тяжкість скоєного підозрюваним кримінального правопорушення та його суспільна небезпечність.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за викладених у ньому обставин та просив його задовольнити. Також послався на те, що існують ризики продовження підозрюваним злочинної діяльності та впливу на свідків.

Захисник проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на відсутність доказів пред'явленої ОСОБА_1 підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, оскільки він наркотичні засоби не збував гроші за них не отримував. Натомість є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання. На разі, таких підстав суду він не назвав.

Підозрюваний ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечує та просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також суду показав, що він весною 2013 року був засудженим судом за придбання наркотичних засобів. Знайдені по місцю його проживання наркотичні засоби йому надав ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_5. Кошти, які в нього вилучили, він отримав в рахунок боргу. На запитання уточнив, що знав про протиправність обігу наркотичних засобів, але погодився на пропозицію ОСОБА_6. Обшук у будинку, де він мешкає і де у його присутності працівники міліції знайшли наркотичні засоби, проводився за його згодою. При цьому жодного тиску на нього з боку працівників міліції не було. На даний час він особисто наркотичних засобів не вживає.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, допитавши у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були понятими при проведенні обшуку, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю клопотання обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а також недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи прокурора про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_1 передбаченого ч.2 ст.307 КК України кримінального правопорушення суд вважає аргументованими і на це вказує сукупність встановлених у кримінальному провадженні обставин, які визнав сам підозрюваний, і якими є обставина виявлення по його місцю проживання наркотичних засобів і що не заперечує сам підозрюваний, а також обставини збуту ним наркотичних засобів, яку він хоч і заперечує, але яка не викликає у суду сумнівів з огляду на отримані у кримінальному провадженні доказів і, насамперед, покази підозрюваного ОСОБА_5 від 22.09.2013 року.

Погоджується суд і з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_1 іншого кримінального правопорушення, його ухилення від досудового розслідування кримінального провадження, і на що вказують у своїй сукупності обставина притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за злочин у сфері обігу наркотичних засобів (був засуджений 18.04.2013 року Рокитнянським районним судом Київської області ч.1 ст.309 КК України), обставина розуміння ним протиправності своїх дій щодо передачі наркотичних засобів іншим особам (на що він вказав у судовому засіданні особисто) і що вцілому вказує на схильність останнього до скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів. На це вказує також обставина перебування його на обліку у лікаря-нарколога з приводу епізодичного вживання наркотичних засобів та наявні у матеріалах кримінального провадження показання підозрюваного ОСОБА_5 від 22.09.2013 року.

Відповідно до положень ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 більш мякого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства - тримання під вартою.

Доказами названих обставин у кримінальному провадженні є:

· Вимога про судимість на імя підозрюваного;

· Вирок Рокитнянського районного суду щодо ОСОБА_1 від 18.04.2013 року за ч.1 ст.309 КК України;

· Показання самого підозрюваного ОСОБА_1 як свідка від 20.09.2013 року, а також його особисті показання у судовому засіданні;

· покази підозрюваного ОСОБА_5 від 22.09.2013 року;

· Наявні у матеріалах кримінального провадження висновки судово-хімічних експертиз.

Висновку про задоволення клопотання органу досудового слідства суд також дійшов, оцінивши у сукупності обставини кримінального провадження щодо вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тяжкості покарання за останнє, ступеня суспільної небезпечності скоєного і що узгоджується із положеннями ст.178 КПК України.

Обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ч.3 ст. 183, ч.5 ст.182 КПК України та з огляду на дані, що характеризують його особу, наявного ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, одночасно вирішує питання про визначення розміру застави в обсязі 70 мінімальних заробітних плат, який вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених ст.194 КПК України. НА разі, внесення всєї визначеної суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обовязків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області Коваленка В.О. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи ОСОБА_1, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його в СІЗО №13 Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 рахувати з 14 години 00 хвилин 03.10.2013 року.

Строк дії ухвали закінчується о 14 годині 00 хвилин 03.11.2013 року.

Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_1 в обсязі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 80290.00 грн. і які необхідно сплатити до спливу стркоу дії даної ухвали, тобто до 14 години 00 хвилин 03.10.2013 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_1 з під-варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_1 такі обов'язки: 1) прибувати до органу досудового слітсва та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу органу досудового слідства та суду; 3) повідомляти орган досудового слідства та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляції через Рокитнянський районний суд на протязі п'яти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.В.Литвин