Справа № 214/6873/15-к
1-кп/214/645/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві Зборівській ІБ.

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження 0001683 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, працездатного, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий: 28.07.2014 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ч.І ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від набування покарання з випробувальним строком на два роки; мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись 09.06.2015 року, приблизно о 01.00годині, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, перебуваючи біля гаражу неподалік від будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги можливих свідків, відчинивши його знайденим ключем, який загубив ОСОБА_4 , проник до гаражу, звідки взяв перфоратор TM «Bosch» GBH 2-24 DSR вартістю 1245 грн. та теплову гармату TM «Master» BPL 33 М вартістю 3420 грн. Далі, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 була завдана матеріальна шкода на загальну суму 4665 гривень.

Суд прийшов до висновку щодо винуватості ОСОБА_3 .. Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно;
Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий вказав на те, що за тиждень до подій загубив ключа від гаражу, який розташовано в дворі будинку АДРЕСА_2 . Потім, він побачив, що з гаражу зникли речі: перфоратор «Бош» за 1245 грн та теплову гармату 3420 грн. Він звернувся до правоохоронних органів із заявлю про вчинення злочину. Потім в ломбарді він побачив викрадені речі, теплову гармату він викупив, а перфоратор, була реалізовано ломбардом. Потім з`ясувалось, що речі до ломбарду здав знайомий обвинуваченого.

Ним заявлено цивільний позов, просить стягнути з обвинуваченого заподіяну шкоду, як була оцінена експертом, в розмірі 4665 грн.

В мірі покарання покладається на суд, просить сурово не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, з цивільним позовом погодився та підтвердив обставини викладі в обвинувальному акті та потерпілим .

Згоден цивільним позовом, розміром шкоди. Просить сурово не наказувати.

Судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження:

-постановою слідчого визнано речовим доказом теплову гармату, яка повернута на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.с.34-35);

-постановою слідчого визнано речовим доказом довідку з ломбарду «Скарбничка» (а.с.51) ;

- за медичними довідками (а.с.58, 59) ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;

- за довідко ІЦ раніше судимий, за копією вироку від 28.07.2014 року Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_3 засуджено за ст. 185ч.1 КК України до 2 року позбавлення волі з випробуванням на 2 роки. За листом КВІ покарання за вироком від 28.07.2014 року не відбуто (а.с.56)

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за пропозицією сторін, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, а саме докази винуватості обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони розуміють наслідки не дослідження судом цих обставин. Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого, потерпілого, та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, не працює, на обліку у лікарів не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі. При призначенні остаточного покарання слід застосувати правила ст. 71 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст..128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого мають бути задоволені, при цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Так судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 4665 грн, яка підлягає стягненню з винної особи обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначенного та невідбутого покарання за вироком від 28.07.2014 року Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці з відбуванням в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з часу затримання та поміщення до установи для відбування покарання.

Речові докази по справі:

-теплову гармату, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 (а.с.34-35);

-довідку з ломбарду «Скарбничка» (а.с.51) залишити зберігається в матеріалах кримінального провадження ;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4665 грн (чотире тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1