УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 про зміну виду покарання військовослужбовцю призваному за мобілізацією сержанту ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з поданням про зміну виду покарання військовослужбовцю призваному за мобілізацією сержанту ОСОБА_4 , засудженому 21.04.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград за ч. 2 ст. 407 КК України.

В обґрунтування даного подання вказується, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України та йому призначено покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запобіжний захід не застосувався.

21.04.2015 року вирок суду щодо ОСОБА_4 набрав законної сили та підлягав виконанню.

26.05.2015 року у урахуванням вимог ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на виконання Указу Президента України від 06.05.2015 року № 254/2015 «Про звільнення в запас військовослужбовців, які були призвані на військову служу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 06 травня 2014 року № 454 «Про часткову мобілізацію», наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_1 № 148 сержанта ОСОБА_4 виключено із списків особового складу військової частини, знято з усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Павлоград, Дніпропетровської області). Порушень вимог чинного законодавства з боку командування військової частини польова пошта В НОМЕР_1 під час звільнення сержанта ОСОБА_4 не вбачається, ОСОБА_4 вже не являється військовослужбовцем і не може відбувати покарання на гауптвахті, а тому начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 просить змінити вид покарання військовослужбовцю призваному за мобілізацією сержанту ОСОБА_4 .

В судове засідання представник заявника, ОСОБА_4 та прокурор, будучи належним чином повідомленими, не з`явились.

Суд, дослідивши подання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з подання ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді арешту, яке він згідно вимог ч. 2 ст. 60 КК України, як військовослужбовець має відбувати на гауптвахті.

В період з дати ухвалення вироку до надходження його на виконання ОСОБА_4 звільнений з військової служби, а отже він має відбувати покарання за загальними правилами, які передбачають відбуття арешту за місцем засудження в арештних домах. При цьому сам вид покарання не змінюється, змінюється лише порядок його відбування.

В той же час, Законом не надано суду право замінювати такий вид покарання як арешт на інший вид покарання, а тому подання задоволено бути не може.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну виду покарання військовослужбовцю ОСОБА_4 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1