Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-121/2010 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

прокурора Ряднини В.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, не працюючого, не депутата, раніше судимого:

1)01.10.1992р. Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст. 142 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнився 03.07.1999р. по відбуттю строку покарання;

2)11.02.2002 року Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 27, 185 ч.4, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Наприкінці липня 2010 року ОСОБА_2, поблизу кафе «Семіраміда» в смт. Машівка Полтавської області, знайшов короткоклинкову зброю - ніж, що виготовлений саморобним способом за типом стилета, який умисно носив при собі з метою самозахисту і який 29.09.2010р. під час проведення особистого огляду та речей ОСОБА_2 в приміщенні Машівського РВ УМВС України в Полтавській області був виявлений та вилучений з лівої внутрішній кишені куртки.

Повторно, 29 вересня 2010 року близько 02 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в житловому будинку по вул. Леніна, 18 в смт. Машівка Полтавської області, умисно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, скориставшись станом алкогольного спяніння потерпілої ОСОБА_3, із зовнішньої бокової кишені її куртки жилету викрав 2700 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив суду, що наприкінці липня 2010 року поблизу кафе «Семіраміда в смт. Машівка знайшов ніж, який носив при собі для самозахисту. В послідуючому 29.09.2010р. близько 20 год. до нього в гості прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_3, остання дала йому 50 гривень, на які він купив горілки та віддав їй здачу, та вона перерахувала решту грошей, що залишилося, яких було 2600 грн. Випивши втрьох горілки, ОСОБА_3 прилягла на ліжкові, оскільки їй стало не добре, після чого, коли вона заснула, а він з її кишені витяг гроші. Вночі їздив до магазину ще скуплявся, а коли ОСОБА_3 проснулася, почала кричати та пішла викликати міліцію. Вранці цього дня, з викрадених грошей 300 грн. віддав ОСОБА_5, а потім був затриманий працівниками міліції, та у нього було вилучено 1242 грн. викрадених грошей та знайдений ним раніше ніж. В послідуючому збитки потерпілій відшкодував. В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, суд вважає, що його винність в скоєних злочинах підтверджуються також наступною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

Рапортом чергового Машівського РВ про те, що 29.09.2010р. надійшло телефонне повідомлення про вчинення крадіжки 3000 грн. у ОСОБА_3 ( а.с. 5 ).

У своїй заяві від 29.09.10р. ОСОБА_3 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_2, який в період з 21 год. 28.09.10р. викрав належні їй кошти в сумі 2650 грн. ( а.с. 9 ).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що 28.09.2010р. отримала за земельний пай 3200 грн. Частину грошей витратила, потім зустрілася зі знайомою ОСОБА_4, з якою випили та пішли в гості до ОСОБА_2. Вона дала йому 50 грн. на які він привіз горілки, зефір та сигарети і віддав їй здачу, яку вона положила в праву кишеню. В іншій кишені у неї в паспорті лежали 2700 грн. купюрами по 50 грн., які вона при них перерахувала. Після випитого, їй стало погано і вона заснула. Проснулася від крику ОСОБА_2, який почав виганяти її з будинку, при цьому вже був дуже пяний. На столі помітила іншу пляшку горілки, закуску, а біля ОСОБА_4, яка сиділа на дивані свій паспорт, після чого виявила відсутність грошей. Перевіривши кишені ОСОБА_4 грошей не виявила, і оскільки ОСОБА_2 також грошей не повертав, звернулася до міліції. Частину грошей в сумі 1500 грн., цього ж дня їй повернули працівники міліції, а решту пізніше віддала мати підсудного. Оскільки гроші повернуті від позову відмовляється.

29.09.2010р. в ході огляду господарства ОСОБА_2 встановлено місце розташування кімнат та вилучено речові докази: 2 сліди пальців рук з пластикової пляшки з надписом «Дюшес» ( а.с. 14-18, 54).

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи № 85 від 26.10.2010р. вилучені в ході огляду місця пригоди 2 сліди пальців рук, залишені середнім та безіменним пальцем правої руки ОСОБА_2 ( а.с. 50-53 ).

Допитана свідок ОСОБА_4 показала, що того дня вона зустрілася зі знайомою ОСОБА_3, з якою трохи випили, а по дорозі додому зайшли в гості до підсудного. ОСОБА_3 дала йому 50 грн., він купив горілки та закуски, вони випили, а потім з ОСОБА_3 позасинали. В послідуючому її розбудив ОСОБА_2, запропонував випити, і в цей час вона на столі помітила іншу пляшку горілки, закуску, а збиваючи подушку під нею знайшла паспорт ОСОБА_3. Після цього потерпіла почала кричати, що у неї викрадені гроші, перевірила її кармани, а потім вони разом викликали міліцію.

Згідно рапорту оперуповноваженого Машівського РВ ОСОБА_6, 29.09.2010р. після затримання та доставлення в Машівський РВ ОСОБА_2 під час його особистого огляду у лівій внутрішній кишені куртки було виявлено та вилучено ніж кустарного виробництва ( а.с. 8 ).

29.09.2010р. під час особистого огляду ОСОБА_2 вилучено речові докази: у верхній лівій внутрішній кишені куртки виявлено грошові кошти, купюрами різним номіналом на загальну суму 1242 грн., в іншій внутрішній кишені зліва виявлено ніж по типу стилет ( а.с. 25-27, 47 ).

Як убачається з висновку експертизи холодної зброї № 78 від 11.10.2010р. вилучений у ОСОБА_2 ніж є короткоклинковою холодною зброєю, виготовлений саморобним способом за типом «стилета» ( а.с. 43-45 ).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що того дня він був запрошений понятим, де під час особистого огляду підсудного було вилучено 1240-1250 грн., а також ніж.

29.09.10р. оглянуті речові докази: 6 шт. грошових купюр номіналом по 50 грн. на загальну суму 300 грн., які добровільно видав працівникам міліції гр.-н ОСОБА_5 і які згідно його пояснень йому вранці віддав ОСОБА_2 ( а.с. 33, 47 ).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в один з днів близько 6 год. ранку до нього прийшов ОСОБА_2 і віддав йому 300 грн. купюрами по 50 грн., як могорич за те, що він, ОСОБА_2, раніше продав йому телевізор, але ОСОБА_5 на прохання матері підсудного повернув його назад. В послідуючому вказані гроші видав працівникам міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що підсудний є її сином, до якого вона приїжджає кожен ранок. Того дня, коли це трапилося, в будинку сина не було, а у дворі були ОСОБА_3 та ще одна жінка. ОСОБА_3 сказала, щоб вона віддала гроші, але про які саме вона не знала. В послідуючому дізнавшись про вказаний інцидент частину грошей повернула потерпілій.

У відповідністю зі ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним допитувати свідка ОСОБА_9, оскільки його показання дані в ході досудового слідства ніким не оспорюються. Підсудній та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає та їм розяснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати:

-за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно;

-за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в стані алкогольного спяніння.

По місцю проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, так як на адмінкомісії при Машівській селищній раді не розглядався ( а.с. 78 ), згідно висновку лікарів Машівської ЦРЛ має легку розумову відсталість, визнаний здоровим, працездатним, потребує примусового протиалкогольного лікування, протинаркоманійного лікування не потребує (а.с. 80 ). З довідок про судимість та копії вироків вбачається, що він раніше двічі судимий за ст. ст. 142 ч.3, 27 -185 ч.4 КК України, на даний час судимості не погашені ( а.с. 81-90 ).

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як середньої тяжкості, особу підсудного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, і враховуючи те, що він має непогашені судимості, повторно вчинив корисливий злочин, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спяніння, ніде не працює, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням підсудному для його виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 263 КК України.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для призначення підсудному більш мякого покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, арешту та обмеження волі, а також застосування до нього ст. 69 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_2 позитивно характеризується по місцю проживання та обставини, що помякшують його покарання: щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, суд вважає за доцільне застосувати до підсудного звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Крім цього, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_2 примусового протиалкогольного лікування немає, оскільки відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» - примусовому лікуванню на підставі ст. 96 КК України підлягають … лише ті особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоровя інших осіб. Алкоголізм та наркоманія до цих хвороб не належать.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України і вважає, що грошові кошти в сумі 1542 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 слід залишити їй як власнику; ніж, що знаходиться в кімнаті речових доказів Машівського РВ знищити; 2 сліди пальців рук, що зберігаються при справі залишити зберігати при справі ( а.с. 47, 54 ).

Щодо заявлено ОСОБА_3 позову, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки збитки завдані злочином в ході досудового слідства ОСОБА_2 відшкодовані ( а.с. 35, 60, 62 ).

Суд приходить до висновку, що з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області підлягають стягненню витрати на проведення дактилоскопічної експертизи та на проведення експертизи холодної зброї в розмірі 405, 64 грн. ( а.с. 42, 49 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України до 2 ( двох ) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 263 КК України до 1 ( одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 ( один ) рік.

Зобовязати ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично зявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 1542 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 слід залишити їй як власнику; ніж, що знаходиться в кімнаті речових доказів Машівського РВ знищити; 2 сліди пальців рук зберігати при справі.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області витрати на проведення дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї в розмірі 405, 64 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд.

Суддя: