ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 214/7999/15-к
Провадження № 1-кп/210/165/16

"18" січня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000013, внесеного до ЄРДР 04 червня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який має вищу освіту, перебуває в зареєстрованому шлюбі, працює на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники підготовчого судового засідання: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно з ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000013, внесеного до ЄРДР 04 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України (Т.1, а.с.22-26).

За змістом скерованого до суду обвинувального акту вбачається, що «…досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , «…», будучи службовою особою вчинив злочин проти правосуддя при наступних обставинах. «…». Бездіяльність ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфікована за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, а саме як: «умисне невиконання службовою особою рішення суду, що набрало законної сили» (Т.1, а.с. 4).

У підготовчому судовому засіданні на розгляд винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження з підстав не здійснення відкриття матеріалів досудового розслідування йому як обвинуваченому та порушення його права на захист; а також клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з підстав необґрунтованості покладених на нього обов`язків.
Крім того, в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання обвинуваченим подано скарги на дії слідчого/прокурора, а саме:

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , прокурора Прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_9 , старшого прокурора Прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 незаконними та такими, що порушують принцип презумпції невинуватості (Т. 1 а.с.106-109);

- про визнання дій групи прокурорів у складі: прокурора ОСОБА_10 , старшого прокурора ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_12 щодо зупинення досудового розслідування з 15.09.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 04.06.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та винесену за результатами вчинення дій Постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15.09.2015 року, незаконними; та визнання дій цієї ж групи прокурорів щодо оголошення ОСОБА_5 у розшук з 15.09.2015 року та винесену за результатами вчинення дій Постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15.09.2015 року, незаконними (Т. 1 а.с. 238-242);

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_10 , старшого прокурора ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_12 щодо зупинення досудового розслідування з 10.08.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 04.06.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, незаконними; та визнання дій цих же осіб щодо оголошення ОСОБА_5 у розшук з 10.08.2015 року та винесену за результатами вчинення цих дій Постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 10.08.2015 року - незаконними (Т. 2 а.с. 1-5);

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та групи прокурорів у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо прийняття ними рішення про проведення 26.08.2015 р., 28.08.2015 р., та 31.08.2015 р. слідчих дій, у вигляду допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваного - незаконними (Т. 1 а.с. 110-112);

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , старшого прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , що виразились у порушенні права на захист, а саме ненаданні передбаченої законом можливості ознайомитись із матеріалами кримінального провадження № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України, - незаконними; визнання матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 04.06.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України недопустимими доказами та закриття провадження у справі № 214/7999/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 04.06.2015 року (Т. 1 а.с. 45-50);

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_10 , старшого прокурора ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 , що виразились у порушенні порядку проведення тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» та вилучення їх копій до СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для приєднання їх до кримінального провадження № 0000013, а також у приєднанні їх до кримінального провадження, незаконними; та визнання документів, які були отримані (зібрані) за результатами тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» відповідно до Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.06.2015 року та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000013, недопустимими доказами (Т. 1 а.с.51-55.);

- про визнання дій прокурора ОСОБА_10 та старшого прокурора ОСОБА_11 щодо збирання та приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000013 Листа Начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_13 від 03.06.2015 року за № 08-4019145 незаконними та визнання документів, які були зібрані на підставі запиту прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу від 02.06.2015 року № 53-1647 вих.15, недопустимими доказами (Т. 1 а.с.101-195);

- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_10 , старшого прокурора ОСОБА_11 щодо витребування інформації про стан його здоров`я з Криворізького наркологічного та психоневрологічного диспансерів, з Управління ІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області такими, що порушують ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на повагу до приватного і сімейного життя, - незаконними та визнання документів, які були зібрані на підставі Листів № 31/8-11243 від 25.06.2015 року недопустимими доказами (Т. 1, а.с. 89-94);

- про визнання дій слідчого ОСОБА_8 , групи прокурорів (у складі: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), групи прокурорів (у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), групи прокурорів (у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_14 ), щодо порушення права на захист, яке виразились у не роз`ясненні ОСОБА_5 прав гарантованих КПК та Конституцією України, - незаконними (Т. 1 а.с.88);

- про визнання дій прокурора ОСОБА_10 та слідчого ОСОБА_8 щодо порушення права на захист, яке виразились у відмові отримувати від ОСОБА_5 , пояснення, показання стосовно підозри, - незаконними (Т.2 а.с.163-167);

- про визнання постанов про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 10.08.2015р., про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15.09.2015р., про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 10.08.2015р. (Т.4 а.с. 163-167, 170-174), про визначення групи прокурорів від 02.10.2015р., про визначення групи прокурорів від 10.07.2014р., про визначення групи прокурорів від 05.06.2014р., про визначення підслідності від 04.06.2015р. (Т.6 а.с.51-54, 60-64, 70-73, 78-79), про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення від 22.07.2015р.; про відновлення досудового розслідування від 01.09.2015р.; про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні від 28.08.2015р.; про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні від 04.09.2015р.; про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні від 07.09.2015р.; про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні від 08.09.2015р.; про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні від 09.09.2015р. незаконними.

Також, в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України під час підготовчого судового засідання обвинуваченим подано заперечення на ухвали слідчих суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, а саме:
- визнати результати розгляду Клопотання від 13.10.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене 13.10.2015 року старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 16.10.2015 року у справі №214/7689/15-к, провадження № 1-кс/214/915/15 незаконними та визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_15 від 16.10.2015 року у справі №214/7689/15-к, провадження № 1-кс/214/915/15, недопустимими доказами (Т. 2 а.с.57-61);

- визнати результати розгляду Клопотання від 17.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погодженого 20.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_12 та Клопотання із доповненнями та змінами від 15.10.2015 року слідчого ОСОБА_8 погоджене старшим прокурором ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та винесену за результатами їх розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 15.10.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, - незаконними; а докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 15.10.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15 - недопустимими доказами (Т.2 а.с. 120-127);

- визнати результати розгляду Клопотання прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_12 від 04.08.2015 року про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме право на свободу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом ухвалення ОСОБА_15 рішення від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Т.2 а.с. 8-14);

- визнати результати розгляду Клопотання від 16.06.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ «Промисловий ремонт» та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 18.06.2015 року, справа № 214/4495/15-к, провадження № 1кс/214/574/15, незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 18.06.2015 року, справа № 214/4495/15-к, провадження № 1кс/214/574/15, недопустимими доказами (Т. 1 а.с. 56-59);

- визнати результати розгляду Клопотання від 10.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого 13.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_12 , про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме право на свободу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом ухвалення ОСОБА_16 рішення від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, яким було задоволено Клопотання від 10.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого 13.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_12 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 (Т. а.с.15-21);

- визнати результати розгляду Клопотання від 27.08.2015 року прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_10 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час досудового розслідування, та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_17 від 27.08.2015 року, справа № 214/6644/15-к, провадження № 1-кс/214/756/15, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_17 від 27.08.2015 року, справа № 214/6644/15-к, провадження № 1-кс/214/756/15, про надання дозволу на здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 до прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу для допиту в якості підозрюваного, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме права на свободу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом ухвалення ОСОБА_17 рішення, яким було задоволено Клопотання від 27.08.2015 року прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_10 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час досудового розслідування (Т. 1 а.с. 126-130);

- визнати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_18 від 06.11.2015р, постановлену за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_19 незаконною (Т.6 а.с. 81-82).

Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав його повернення не вбачається, підстав для закриття провадження немає, підсудність визначена апеляційним судом, тому просив призначити справу до судового розгляду. Також останній просив відмовити у задоволенні скарг обвинуваченого, оскільки вони стосується безпосередньої оцінки доказів, що здійснюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Також зазначив, що доводи обвинуваченого про не ознайомлення з матеріалами провадження безпідставні, оскільки матеріали надано ОСОБА_5 для ознайомлення.
Захисник у підготовчому судовому засіданні підтримав скарги обвинуваченого, просив їх задовольнити, враховувати заперечення на ухвали слідчих суддів. Проти клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду не заперечував.
Обвинувачений щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту - покладався на розсуд суду, наполягав на задоволенні його скарг, клопотав на призначенні почеркознавчої експертизи підписів на протоколі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та які посилається прокурор, оскільки він їх не підписував а матеріали йому не надавались в повному обсязі для ознайомлення. Зазначав, що під час досудового розслідування порушено його права на захист, не роз`яснено прав, сфабриковано докази, застосовувались недозволені методи фізичного та морального тиску..
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження.

Статтею 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Однак, як убачається безпосередньо з обвинувального акту складеного 28 жовтня 2015 року старшим слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та затвердженого 28 жовтня 2015 року старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , він усім імперативним вимогам регламентованим ч. 2 ст. 291 КПК України не відповідає.
Так, суд звертає увагу, що в порушення положень пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України направлений до суду обвинувальний акт містить лише формальний та поверхневий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення (тобто те, що встановлено досудовим розслідуванням), але не містить формулювання обвинувачення, яке у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являється твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, в направленому до суду обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_5 не висунуто, а прокурором який підписав та затвердив обвинувальний акт, та слідчим який його склав, лише поверхнево описано фактичні обставини справи, які кваліфіковані як злочин проти правосуддя, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України (в редакції якої норми статті не зазначено).

Суд звертає увагу на те, що відсутність обвинувачення, так само як і пред`явлення неконкретного обвинувачення, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке обмежує ОСОБА_5 у здійсненні його права на захист, не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить в собі дані про так звані деталі вчинення злочину, які б були викладені у сформульованому обвинуваченні, що прямо порушує п. 3 ст. 6 Конвенції та є неприпустимим.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі Абрамян проти Росії від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі Камасінскін проти Австрії №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі Матточіа проти Італії №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі І.Н. та інші проти Австрії №42780/98 п. 34). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом b п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі Даллос проти Угорщини №29082/95 п. 47).

Оскільки обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, містить тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію вчиненого, за відсутності формулювання обвинувачення в акті, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону, позбавляє суд можливості призначити провадження до судового розгляду та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
При цьому, суд враховує, що прокурор у ході судового розгляду не зможе змінити обвинувачення в цій частині, оскільки, згідно з ст. 338 КПК України прокурор має таке право, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, але у цьому випадку дана процесуальна дія є не можливою, оскільки обвинувачення взагалі не висунуто, тож є не можливим змінити те, чого немає.
Також суд зазначає, що у підготовче судове засідання прибув ОСОБА_20 , та подав до канцелярії суду цивільний позов а порядку ст. 128 КПК України, та зазначив, що він є потерпілим на виробництві, невиконанням рішення суду йому завдано шкоду, оскільки до теперішнього часу не складено на виконання рішення суду актів за формами Н1 та Н5, у зв`язку з чим йому не виплачено страхові виплаті, належні за законом, не відшкодована шкода. Зазначив, що він подавав заяви про те, що рішення не виконується, його допитували, але право на пред`явлення позову йому ніхто не роз`яснював. Тому він звертається до суду із проханням визнати його цивільним позивачем, оскільки злочином йому завдана шкода, а обвинуваченого ОСОБА_5 та підприємство ТОВ «Промисловий ремонт» директором якого є ОСОБА_5 цивільними відповідачами, та прийняти його позов в порядку ст.. 128 КПК України.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_20 цивільним позивачем, а ОСОБА_5 та ТОВ «Промисловий ремонт» цивільними відповідачами. При цьому, прокурор пояснив, що ОСОБА_20 не був визнаний потерпілим на стадії досудового розслідування, оскільки був визнаний свідком та зазначав при допиті, що вважає себе потерпілим. Також прокурор стверджує, що ОСОБА_20 , як свідок у справі та як особа, якій завдано злочином шкоди може бути визнано цивільним позивачем.
Захисник обвинуваченого зазначив, що КПК України не передбачає право свідка подавати в порядку ст.. 128 КПК України цивільний позов. Так само як і не містить повноважень суду визнавати свідка у кримінальному провадженні цивільним позивачем.
Обвинувачений думку захисника підтримав.
Суд приходить до висновку, що обвинувальний акт складено не лише з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а й містить формальний і не логічний виклад фактичних обставин, і до того ж складений з порушенням п 3, 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У свою чергу, обвинувачення, як і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті має бути логічним, зрозумілим та конкретним, (п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України), та поряд із цим містити відомості про завдану матеріальну шкоду (п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомості про потерпілих.
З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, яке кваліфіковане слідчим за ч. 2 ст. 382 КК України вбачається, що «…за апеляційною скаргою ОСОБА_21 . Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено рішення від 05.02.2014 року у справі № 2-3446/11, яким скасовано рішення суду першої інстанції, задоволено позовні вимоги ОСОБА_20 , а саме визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_22 24.03.2011 року о 09 год. 20 хв. під час виконання професійних обов`язків на ТОВ «Промисловий ремонт» таким, що пов`язаний з виробництвом, визнано недійсними акт форми НПВ від 13.07.2011 року та акт форми Н5 від 13 липня 2011 року, зобов`язано ТОВ «Промисловий ремонт» скласти акт за формою Н-1 та акт за формою Н-5 за фактом нещасного випадку, який стався з ОСОБА_22 відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.2004 року №1112, який був чинним на момент настання нещасного випадку. Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення».
За змістом обвинувального акту також зазначається, що «Внаслідок протиправної бездіяльності генерального директора ТОВ «Промисловий ремонт» ОСОБА_7 , постраждалий від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_23 позбавлений права на отримання страхових виплат, пов`язаних з втратою здоров`я та працездатності, внаслідок нещасного випадку, оскільки відповідно до ст. 36 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для оплати потерпілому від нещасного випадку витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є саме акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами..».

З обвинувального акту вбачається, що державі матеріальних збитків не завдано, а з реєстру матеріалів вбачається, що ОСОБА_20 був допитаний в якості свідка, та з реєстру не вбачається, що відносно ОСОБА_20 складалась постанова про визнання його потерпілим.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Наявність/відсутність шкоди є обставиною, як відповідно до ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
В силу п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті слідчий формально посилається на те, що ОСОБА_20 є потерпілим на виробництві, однак позбавлений права на отримання належним виплат у зв`язку з тим що рішення суду не виконано. При цьому, в доданих до обвинувального акту матеріалах взагалі відсутні відомості про проведення експертиз з метою визначення розміру матеріальних збитків, яка є обов`язковою за змістом ст. 242 КПК України.
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК саме на слідчого та прокурора покладено обов`язок звернутися до експерта для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, тощо. Перекладення цих обов`язків на суд, суперечить засадам кримінального провадження, є недопустимим з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та наявності у сторони обвинувачення обов`язку доказування.
Також до обвинувального акту, в порушення вимог ч.1 ст.109 та п.1 ч.4 ст.291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який не відповідає в повному обсязі вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме він не відображає в повному обсязі проведених процесуальних дій, не містить даних щодо усіх осіб, відносно яких або за участю яких проводились певні дії та щодо яких приймались процесуальні рішення.

Крім того, зі змісту реєстру вбачається, що обвинуваченому не було надано доступу до матеріалів кримінального провадження, що є порушенням вимог ст. 290 КПК України. З реєстру слідує (п.23 розділу І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» (Т. 1, а.с. 5 зворот), що доступ до матеріалів кримінального провадження надавався стороні захисту, тобто адвокатам обвинуваченого.

Отже, доводи обвинуваченого щодо ненадання йому доступу до матеріалів кримінального провадження (їх відкриття в розумінні ст. 290 КПК України) в певній мірі заслуговують на увагу, оскільки повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів 10 вересня 2015 року здійснено стороні захисту, даних щодо вчинення такої процесуальної дії для обвинуваченого представлений до суду реєстр не містить.

Суд приходить до висновку щодо невідповідності обвинувального та реєстру до нього вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим, відповідно до ст. 314 КПК України, приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Що стосується клопотання обвинуваченого про призначення почеркознавчої експертизи, суд не вбачає підстав для її проведення у зв`язку з прийняттям рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Суд вважає, що вищеназвані недоліки перешкоджають призначенню справи до розгляду по сутті, відсутність обвинувачення в обвинувальному акті навіть за наявності викладу фактичних обставин та правової кваліфікації, порушує передбачене ст. ст. 7, 20, 42 КПК України право на захист від пред`явленого обвинувачення та принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості на підставі ст.22 КПК України.

Усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого або судового розгляду справи законом не передбачено, у зв`язку з чим обвинувальний акт із зазначених вище підстав підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення виявлених недоліків.

При цьому, суд враховуючи той факт, що цей обвинувальний акт затверджений 28 жовтня 2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , тобто процесуальне керівництво та підтримання державного обвинувачення у провадженні здійснювалося прокуратурою Саксаганського району м. Кривого Рогу. З копії постанови про призначення групи прокурорів 17 грудня 2015 року випливає, що на цей час, у зв`язку з реорганізацією структури органів прокуратури України прокуратуру Саксаганського району м. Кривого Рогу ліквідовано та призначено групу прокурорів з числа прокурорів прокуратури Криворізької місцевої прокуратури № 3, тож саме останній, суд вважає за необхідне повернути цей обвинувальний акт для усунення виявлених недоліків.
Щодо клопотання сторони захисту та обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд зазначає, наступне.

Відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих, свідків, тощо. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судові, вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк, що не перевищує двох місяців, що узгоджується з положеннями ч. 6 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з клопотання про скасування запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5 15 жовтня 2015 року застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.. Таким чином, строк дії обов`язків сплинув 14 грудня 2015 року. Клопотань про продовження дії запобіжного заходу, чи покладання нових обов`язків, так само як і обрання іншого запобіжного заходу до суду від прокурора не надходило.

Таким чином, підстав для скасування запобіжного заходу не вбачається, оскільки він втратив чинність.

Що стосується заявлених ОСОБА_5 скарг, в яких останній просить суд визнати дії слідчих та прокурорів, які приймали участь у досудовому розслідуванні, незаконними, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 307 КПК України за наслідками розгляду скарги суд, може прийняти одне з рішень: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Положеннями ст.ст. 314-317 КПК України не передбачено особливого порядку розгляду скарг на дії (рішення, бездіяльність) слідчого, прокурора, які не підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування до слідчого судді, у зв`язку з чим суд керується положеннями ст. 307 КПК України, що узгоджується з положеннями ст. 2, 7-9, 17, 18 КПК України.

Таким чином, до компетенції суду не віднесено задоволення скарги на дії (рішень, бездіяльності) слідчого/прокурора, здійснених на стадії досудового розслідування, шляхом визнання їх незаконними.

Що ж стосується вимог ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими, то суд роз`яснює, що на цьому етапі розгляду справи висловлені доводи сторони захисту та обвинуваченого стосовно недопустимості доказів у розумінні ст.ст. 84-89 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки потребують їх дослідження під час судового розгляду, та підлягають оцінки з точки зору встановлених вимог та стандартів доказування, що здійснюється на стадії ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
Аналогічної думки суд приходить і щодо заявлених заперечень на ухвали слідчих суддів в частині визнання доказів недопустимими, та зазначає, що у зв`язку з поверненням обвинувального акту оцінка доказів судом на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється.
В частині клопотання про закриття кримінального провадження з підстав не ознайомлення з матеріалами на стадії досудового розслідування суд зазначає наступне.
Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 КПК України, та до них законодавцем віднесено: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу. Кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Під час підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для закриття кримінального провадження № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України не встановлено, тому у задоволенні клопотання в цій частині суд відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, ст.ст. 110, 109, 291 КПК України, враховуючи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, зареєстрованому 04 червня 2015року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків, та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.
Клопотання ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження залишити без розгляду.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання вважати таким, що втратив чинність.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження, зареєстрованого 04 червня 2015року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що усі скарги щодо визнання доказів та постанов недопустимими являються предметом судового розгляду.

Ухвала суду про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали буде оголошено 22 січня 2016 року .

Суддя: ОСОБА_1