АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11КП/790/1551/15 Доповідач апеляц.інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.185ч.3 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ,
за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , прокурора прокуратури Червонозаводського району міста Харкова на вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 4 лютого 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 4 лютого 2015 року
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , судимого:
-10.10.2001 р. за ч.2 ст.263, ч.1 ст.185, ст.125 КК України до 3 років позбавлення волі;
-06.12.2002 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-11.04.2005 р. за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України;
-03.10.2008 р. за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-08.02.2011 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.185 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі;
-12.09.2014 р. за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
визнано винним у вчиненні злочинів і призначено покарання: за ч.3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої обвинуваченим ОСОБА_11 частини покарання, призначеної вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.09.2014 р. до призначеного покарання - остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-17.01.1995 р. за ч.2 ст.229-6 КК України до 3 років позбавлення волі;
-17.10.1997 р. за ч.3 ст.140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-14.05.2003 р. за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
-15.09.2011 р. за ч.2 ст.307, ст.69, ч.2 ст.309 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-03.07.2012 р. за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений 10.06.2013р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 16 днів,
визнано винним у вчиненні злочинів і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:
-17.10.1997 р. за ч.2 ст.143, ч.2, ч.3 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-14.05.2003 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-17.12.2007 р. за ч.2 ст.190, ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.393, ч.1 ст.198 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, працюючого кондуктором в КП «Жовтневе трамвайне депо», проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , судимого:
-11.04.2002 р. за ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.105 КК України звільнений від відбування покарання та направлений в навчально-виховний
заклад на 1 рік та 6 місяців,
-19.06.2003 р. за ч.3 ст.185, ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
-12.05.2008 р. за ч.2 ст.185, ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.296, ч.1 ст.357 КК України до 4 років позбавлення волі;
-21.02.2011 р. ч.1 ст.304, ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі;
-17.06.2014 р. за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-17.09.2014 р. за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої обвинуваченим ОСОБА_14 частини покарання, призначеної вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.09.2014р., остаточно призначено покарання у виді 3років 3місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 ухвалено обчислювати з 16.09.2014 р., ОСОБА_14 - з 21.08.2014 р. та зараховано у строк покарання строк його перебування під вартою з 29.01.2014 р. до 17.04.2014 р. згідно вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17.06.2014 р. До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З цим судовим рішенням не погодилися обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а також прокурор прокуратури Червонозаводського району міста Харкова
Обвинувачені просили пом`якшити покарання, при цьому, ОСОБА_15 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 просили застосувати вимоги ст.69 КК України, посилаючись на неврахування судом першої інстанції позитивних даних про їхні особи та наявність обставин, що пом`якшують покарання.
Прокурор просив скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким призначити більш суворі покарання, посилаючись на надмірну м`якість призначених покарань та на порушення вимог певних норм кримінального закону, що регламентують визначення покарання за сукупністю злочинів та вироків.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинувачених, їхніх захисників - адвокатів, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 17 червня 2014 року приблизно о 03.00 годині ОСОБА_11 за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, прибули до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_16 . ОСОБА_11 підійшов до домоволодіння, у дворі знайшов металевий предмет, за допомогою якого шляхом віджимання навісного металевого замку відчинив вхідні двері будинку. Далі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходились у цей момент біля ОСОБА_11 разом з останнім незаконно проникли в приміщення житлового будинку, звідки таємно викрали: зварювальний апарат ТМ «ЕДОН», модель ВХ-160/200/250-В/С/К вартістю 1030,00 гривень, таль ТШ-1-2,5 шестерну ручну стаціонарну вартістю 595,00 гривень, бензопилу ТМ «Good Lack» вартістю 757,00 гривень, кутову шліфмашинку, ТМ «Makita», модель 6А9020, вартістю 1425,00 гривень, перфаратор TM«Makita», моделі 2470 вартістю 2850,00 гривень; фрезер з коробкою, ТМ «Wintech», моделі WER-850E вартістю 488,00 гривень; телевізор «Самсунг», вартість якого визначити не надалось можливим; колонки для комп`ютера ТМ «Defender» вартістю 96,00 гривень, подовжувач на три роз`єми довжиною 40 метрів вартістю 112,00 гривень; унітаз без бачка ТМ «Коломбо» вартістю 430,00 гривень, ключ газовий вартістю 79,00 гривень. Викраденим майном ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розпорядились на власний розсуд, розподіливши порівну між собою, завдавши, таким чином, своїми діями потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 7862,00 гривень.
Крім того, 06 серпня 2014 року у вечірній час ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_14 з метою крадіжки, знаходячись біля перукарні ПП фірма «Аліса» за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 262, проникли через відкриту кватирку вікна перукарні до приміщенняі таємно викрали: три пари ножиць ТМ «Могильов» загальною вартістю 30 гривень, ножиці ТМ «Proline» з прямим полотном, вартістю 190 гривень, ножиці філірувальні вартістю 22 гривні, машинку для стрижки ТМ «Moser» в комплекті з базою, зарядкою і насадками до неї в кількості 3-х штук, підставки, зарядного пристрою, акумулятору, вартістю 1207 гривень, що належать ОСОБА_17 , ножиці ТМ «Мерц», з прямим полотном вартістю 75 гривень, машинку для стрижки ТМ «Oster», в комплекті з десятьма різними насадками і ножем з лезом 3 мм вартістю 738 гривень, фен ТМ «Moser» вартістю 378 гривень, що належать ОСОБА_18 , лампу для нарощування нігтів ТМ «Lady Victory», вартістю 380 гривень, DVD диск з назвою «Виды Санкт-Петербурга», перша частина, вартістю 25 гривень, що належать ОСОБА_19 , DVD - програвач ТМ «Deso» вартістю 120 гривень, трубку без бази телефону ТМ «Panasonic», модель КС-TCD400RU, вартістю 85 гривень, електричний вентилятор ТМ «Saturn», вартістю 113 гривень, що належать ПП фірмі «Аліса» в особі директора ОСОБА_20 . Крім того ОСОБА_11 також таємно викрав бритву (небезпечну) зі змінним лезом, червоного кольору, фен іноземного виробництва, магнітофон НОМЕР_1 , з програвачем для аудіо касет, і дисків, підставку для електричного чайника ТМ «Тефаль» оцінити які потерпілими та експертом не виявилось можливим, та зв`язку ключів у кількості п`яти штук, які не мають для потерпілих матеріальної цінності. Вищеперераховане майно ОСОБА_11 по черзі передав ОСОБА_14 через відкриту кватирку, який в цей час знаходився поруч із перукарнею. Після чого ОСОБА_11 разом з ОСОБА_14 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 1449 гривень; потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 1191 гривня; потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 405 гривень; потерпілій ПП фірма «Аліса» матеріальну шкоду на загальну суму 318 гривень.
Крім того, ОСОБА_22 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_13 , 06 серпня 2014 року, в період часу з 01 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин з метою крадіжки прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , де мешкає знайомий ОСОБА_12 - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 проник на територію вказаного домоволодіння, перелізши через огорожу, зсередини відчинив хвіртку, таким чином надавши змогу ОСОБА_13 також проникнути на територію домоволодіння. Побачивши у дворі автомобіль, ВАЗ 2106, д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_23 , ОСОБА_12 таємно викрав з бардачка автомобіля пластикову коробку з дрібними інструментами, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, та знімач кульових опір шестигранного черв`ячного гвинта вартістю 140 гривень, а з багажника - гідравлічний домкрат ТМ «Міоі», вартістю 580 гривень та металевий чемодан з паяльником для пайки пластикових труб в комплекті з насадками під труби діаметром 20, 25, 32, 40 вартістю 540 гривень, з-під капоту автомобіля -автомобільний акумулятор ТМ «Impulse» вартістю 488 гривень. В той же час ОСОБА_13 знаходився поряд з ОСОБА_12 з метою запобігання виникненню перешкод і попередження останнього в разі появи сторонніх громадян. Після скоєння крадіжки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином своїми діями потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 1748 гривень.
Крім того, у період з 16.08.2014 року по 17.08.2014 року, у нічний час ОСОБА_11 , знаходячись з метою крадіжки біля будинку АДРЕСА_8 шляхом вільного доступу, проник через відчинені вхідні двері до під`їзду будинку, де на першому поверсі під сходами з лівого боку таємно викрав дитячу коляску ТМ «Quatro» вартістю 850 гривень, що належала ОСОБА_26 .
Крім того, в період з 23 серпня 2014 року по 24 серпня 2014 року ОСОБА_11 , знаходячись з метою крадіжки біля двоповерхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_9 , шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері зайшов у під`їзд будинку, де проник до комори, розміщеної між першим та другим поверхом, перелізши через стіну із зачиненими дверями у наявний отвір. З цієї комори ОСОБА_11 таємно викрав: рибальський ящик вартістю 230 гривень,
сито для зачистки лунки вартістю 15 гривень, кормушку для рибної ловлі з сіткою для мотиля вартістю 25 гривень, кормушку для рибної ловлі для сухого корму вартістю 12 гривень, вудки для зимової рибалки в кількості семи штук загальною вартістю 595 гривень, рукавиці з джинсової тканини з хутром всередині вартістю 100 гривень, спінінги складні вітчизняного виробництва в кількості п`яти штук загальною вартістю 795 гривень, катушки інерційні, у кількості п`яти штук, загальною вартістю 270 гривень, вудку телескопічну вартістю 112 гривень, вудку з бамбуковим вудилищем телескопічну вартістю 130 гривень, льодобур вартістю 450 гривень, садок для риби вартістю 56 гривень, рюкзак спортивний вартістю 230 гривень, катушку безінерційну вартістю 37 гривень, чоловічий рибальський костюм вартістю 157 гривень, чоловічий рибальський костюм вартістю 85 гривень, підставки для спінінгу у кількості п`яти штук загальною вартістю 90 гривень, термосумку ТМ «Море» вартістю 155 гривень, дитячий двоколісний велосипед вартістю 685 гривень та пенал з поплавками і коробок з рибальськийми снастями, які для потерпілого ОСОБА_27 матеріальної цінності не представляють, загалом заподіяв ОСОБА_27 матеріальну шкоду на 4219 гривень.
Крім того, наприкінці серпня - початку вересня 2014 року ОСОБА_11 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Льговська» по пр. Гагаріна в м. Харкові, в траві на землі знайшов речовину рослинного походження у подрібненому вигляді, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, яку переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у вересні 2014 року виготовив для самостійного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який зберігав її у себе вдома. 13 вересня 2014 року о 15 годині 50 хвилин, в ході проведення огляду працівниками міліції за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 в його кімнаті на підлозі було виявлено та вилучено два паперових згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,6003 грама та 7,5211 грама, та в кухні на столі було виявлено та вилучено деформовану полімерну пляшку, всередині якої знаходиться прозора рідина, коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, маса концентрату з макової соломи у перерахунку на суху речовину 8,3774 грама. Зазначені наркотичні засоби ОСОБА_11 незаконно зберігав без мети збуту для власного вживання.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинувачених і правильності кваліфікації їхніх дій ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і ніким з його учасників не оспорені.
Відповідно до вимог чч. 1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Що стосується конкретних апеляційних вимог обвинувачених і прокурора, то згідно вимог ч.1-3 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Згідно ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченим, в цілому врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочинів, їхню кількість, дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів без ізоляції від суспільства й щодо відсутності підстав для застосування вимог ст.ст.69 та 75 КК України.
Судом були враховані й ті обставини, на які посилаються обвинувачені, - щире каяття, наявність у ОСОБА_13 малолітньої дитини. Посилання останнього на те, що злочини були ним скоєні внаслідок крайньої необхідності та тяжкого особистого положення, є голослівними й нічим об`єктивно не підтверджені. Посилання ОСОБА_11 на наявність у нього брата-інваліда, а ОСОБА_12 батька-інваліда, вказують не певні проблеми в сім`ях щодо близьких родичів, але жодним чином не знижують суспільної небезпеки обвинувачених і скоєних ними злочинів.
Підстав посилювати на пів-року покарання, призначене ОСОБА_11 за ст.309ч.2 КК України, про що просить прокурор, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, покарання, призначені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 за ч.3 ст.185 КК України є несправедливими внаслідок їхньої надмірної м`якості.
Зазначена норма кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Судом першої інстанції недостатньо враховано, що ОСОБА_12 має 5 судимостей за умисні злочини, в т.ч. 3 за крадіжки за обтяжуючих обставин, а ОСОБА_13 має 3 судимості за крадіжки та грабіж за обтяжуючих обставин, обидва знову скоїли 2 крадіжки за попередньою між собою змовою, з проникненням у житло та інше сховище на загальну суму 9610грн. ОСОБА_14 має 6 судимостей за крадіжки за обтяжуючих обставин та грабіж, також скоїв 2 крадіжки, одну з яких за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з проникненням у інше приміщення та сховище. Що стосується засудження ОСОБА_11 за аналогічні 4 крадіжки до 3 років 6 місяців позбавлення волі, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості виправити цю помилку у зв`язку з відсутністю апеляційного приводу.
Крім того, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , порушив вимоги ст.ст.70 та 71 КК України, а, призначаючи покарання ОСОБА_12 , не застосував взагалі вимоги ст.71 КК України, які підлягали застосуванню.
Так, ОСОБА_11 скоїв 4 злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, після чого був засуджений за інший злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75 КК України, а в період іспитового строку знову скоїв злочин, передбачений ст.309 ч.2 КК України. Тому в даному випадку мають бути застосовані вимоги ч.4 ст.70 КК України, а після цього вимоги ст.71 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі просив на підставі ст.70 КК України поглинути покарання призначене за злочин, що був скоєний після ухвалення вироку від 12 вересня 2014 року, покаранням, призначеним за злочини, які мали місце до ухвалення зазначеного вироку, а вже потім застосувати вимоги ст.71 КК України, що є також неправильним.
ОСОБА_12 10 червня 2013 року був звільнений з місць обмеження волі умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 16 днів, крадіжки, за які його засуджено, скоїв відповідно 17 червня 2014 року та 6 серпня 2014 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення. Тому до нього мають бути застосовані вимоги ст.71 КК України, що з незрозумілих причин не зроблено судом першої інстанції.
ОСОБА_14 був засуджений 17 вересня 2014 року за ст.ст.15ч.2 та 185ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. За крадіжки, скоєні 6 серпня 2014 року та 11-12 серпня 2014 року, його засуджено до 3 років 2 місяців позбавлення волі. За сукупністю вироків суд, хоча правомірно послався на ч.4 ст.70 КК України, тим не менш, неправильно визначив остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі, оскільки, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 своєї Постанови № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.
Запропоновані прокурором покарання для ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , також є несправедливими з урахуванням міри, запропонованої ним же для ОСОБА_11 , обсяг злочинних дій якого є значно більшим ніж в інших обвинувачених.
А тому колегія суддів призначає покарання з урахуванням принципу індивідуалізації відповідальності.
Підлягає уточненню і дата, з якої має обраховуватися початок строку покарання. Так, ОСОБА_13 у своєму доповненні до апеляційної скарги просив рахувати початок цього строку з 15, а не з 16 вересня 2014 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були затримані фактично 15 вересня 2014 року, з ними проведені у цей день певні слідчі дії, після чого вони не звільнялись. Тому строк покарання зазначеним обвинуваченим слід рахувати з 15 вересня 2014 року.
В решті вирок суду від 4 лютого 2015 року є законним і обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 404, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
П Р И С У Д И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Червонозаводського району міста Харкова задовольнити частково.
Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 4 лютого 2015 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у частині призначених їм покарань скасувати.
Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити покарання:
ОСОБА_11 за ст.185 ч.3 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст.309 ч.2 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання покаранням, призначеним за ст.185 ч.3 КК України, менш суворого покарання, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2014 року, призначити покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до зазначеного покарання, призначеного за цим вироком покарання за ст.309ч.2 КК України, остаточно ОСОБА_11 призначити покарання у виді 4 /ЧОТИРЬОХ/ років позбавлення волі.
ОСОБА_12 за ст.185ч.3 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 3 липня 2012 року, згідно ст.72 КК України з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно ОСОБА_12 призначити покарання у виді 3 /ТРЬОХ/ років 10 /ДЕСЯТИ/ місяців позбавлення волі.
ОСОБА_13 за ст.185ч.3 КК України 3 /ТРИ/ роки 4 /ЧОТИРИ/ місяці позбавлення волі.
ОСОБА_14 за ст.185ч.3 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2014 року остаточно ОСОБА_14 призначити покарання у виді 3 /ТРЬОХ/ років 9 /ДЕВ`ЯТИ/ місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 рахувати з 15 вересня 2014 року, а не з 16 вересня 2014 року, як зазначено у вироку від 4 лютого 2015 року.
В решті вироку суду від 4 лютого 2015 року залишити без змін.
Копії вироку апеляційного суду негайно вручити засудженим і прокурору.

Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОЧЕРЕТНИЙ