Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року Справа № 608/117/16-к
Номер провадження1-кс/608/17/2016

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника Чортківського слідчого ізолятора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , про скасування запобіжного заходу та звільнення з-під варти з Чортківського слідчого ізолятора-арештного дому управління Державного департаменту України з питань виконання покарань,--

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2016 року ОСОБА_5 звернувся в суд з вищезазначеним клопотанням, в якому вказав, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України і на підставі ч. 1 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання в виді 2 років та 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2014 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року змінено, йому пом`якшено покарання і на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 квітня 2014 року скасовано та справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.
До нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і він утримується в Чортківському слідчому ізоляторі -- арештному домі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Посилаючись в клопотанні на те, що вирок відносно нього не набрав законної сили і на даний час закінчився строк давності, що є підставою звільнення його від кримінальної відповідальності, заявник просить скасувати відносно нього запобіжний захід та звільнити його з-під варти з Чортківського слідчого ізолятора -- арештного дому управління Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає клопотання ОСОБА_5 безпідставним, в зв`язку з чим просить в його задоволенні відмовити, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За правилами ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України визначено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 206 вищезазначеного Кодексу якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року, який на даний час не набрав законної сили, оскільки ухвала апеляційного суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року.
ОСОБА_5 обвинувачується в злочинах, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, які були вчиненні 1 січня 2011 року, і відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України інкриміновані діяння є злочинами середньої тяжкості,так як вони передбачають покарання не більше п`яти років позбавлення волі.
Розділом ІХ Кримінального кодексу України визначено правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності. Зокрема, ст. 49 зазначеного Кодексу передбачає звільнення від кримінальної відповідальнотсі у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинння злочину середньої тяжкості.

Отже, на даний час закінчився строк давності кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , так як з часу вчинення інкрмінованих йому діянь пройшло більше п`яти років, а тому за таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав подальшого застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід буде порушувати його право на свободу, проголошене статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 26, 206 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,--

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було обрано щодо нього вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2013 року.
Звільнити негайно ОСОБА_5 з-під варти з Чортківського слідчого ізолятора-арештного дому управління Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1