Справа № 460/1717/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/644/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000385 від 29.03.2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитне Яворівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

встановила:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 01.04.2015 року, тобто з часу фактичного затримання.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, останній раз 14.05.2012 року Яворівським районним судом Львівської області за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК україни, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, після звільнення з місця позбавлення волі по закінченні строку відбуття покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 24 березня 2015 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом злому вхідних дверей, проник в приміщення житлового будинку потерпілого ОСОБА_10 , проживаючого в селі Рокитне Яворівського району Львівської області, та із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке полягало у тому, що потерпілий ставив вимоги залишити будинок і припинити протиправні дії, він наніс потерпілому декілька ударів руками в груди, після чого відкрито викрав з кишені піджака потерпілого ОСОБА_10 гроші в розмірі 270 гривень, а з підсобного приміщення потерпілого відкрито викрав лопату з нержавіючої сталі, дві коси, алюмінієву бочку об`ємом 200 літрів, алюмінієву пельменницю, а всього викрав майна у потерпілого на загальну суму 1500 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись краденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 27.03.2015 року, приблизно о 23 годині, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, шляхом розбиття шибки вікна, проник в приміщення житлового будинку потерпілого ОСОБА_10 , проживаючого в селі Рокитне Яворівського району Львівської області, та із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке полягало у тому, що потерпілий ставив вимоги залишити будинок у припинити протиправні дії, він наніс потерпілому декілька ударів руками в обличчя та декілька ударів металевим гачком по різних частинах тіла поетрпілого, після чого відкрито викрав майна потерпілого на суму 800 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись вкраденим на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 31.03.2015 року, у потерпілого ОСОБА_10 виявлено синці на обличчі, рану та синець на грудній клітці зліва, рану та синець на правому передпліччі, які утворилися від контактів з тупими предметами і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний із проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити покарання ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК україни, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції при призначенні не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а також дані про особу винного, а саме те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, а також матір, яка є інвалідом першої групи. Крім того, просить змінити вирок в частині поміщення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу на поміщення його до кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000385, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.
Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у вироку врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Крім того, попри те, що суд першої при призначенні покарання не врахував наявності у обвинуваченого на утриманні неповнолітньої дитини та матері, яка є інвалідом, з огляду на обставини вчиненого злочину, на особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання є недоцільним та неможливим.

Разом з цим, ст. 86 КВК України передбачено, що вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, а тому суд першої інстанції не має повноважень на визначення виду колонії, в якій засуджений до позбавлення волі відбуває покарання, відтак, згідно зі ст. 404 КПК України, слід виключити із резолютивної частини вироку Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2015 року покликання на поміщення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
у задоволенні апеляційної скарги скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, виключити із резолютивної частини вироку Яворівського районного суду Львівської області від 09.06.2015 року покликання на поміщення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4