ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянув 24 листопада 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2015 року щодо вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 січня 2015 року.

Вказаним вироком місцевого суду засуджено
ОСОБА_6 , 1955 р. н., громадянина України, який згідно положень ст. 89 КК України не має судимості, уроджен-ця с. Тригради Красноокнянського р-ну Одеської обл., мешканця с. Новоселівка Котовського р-ну Одеської обл.,

- за ч. 2 ст. 364 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій;
- за ч. 2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій;
- на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 3 роки позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , будучи директором державного підприємства «Дослідне господарство «Новоселівське» селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення», яке через заборгованість по сплаті ПДФО в сумі 565 111,19 грн згідно п. 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для селекції в рослинництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 18.03.2009, не мало права на компенсацію за програмою «Селекція в рослинництві», в травні 2011 року всупереч інтересам служби дав вказівку головному економісту підприємства ОСОБА_8 підготувати довідку про відсутність у дослідного господарства вищезазначеної заборгованості, завірив її своїм підписом й печаткою підприємства і подав до Міністерства аграрної політики та продовольства України, на підставі чого господарство безпідставно отримало 529 300 грн вищевказаної компенсації, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді збитків державному бюджету на вищезазначену суму.

Апеляційний суд Одеської області 26.03.2015 змінив вказаний вирок в частині призначеного покарання та постановив вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 364 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; за ч. 2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням на 1 рік 6 місяців права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 3 роки позбавлення волі з позбавленням на 2 роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
У запереченнях на цю скаргу захисник ОСОБА_5 просить залишити її без задоволення, як необґрунтовану.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора, та думки засудженого і захисника про необґрунтованість касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Звільняючи ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, суд врахував обставини за яких вчинено злочини, зокрема вік засудженого, відсутність у нього корисливих мотивів, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Отже, положення ст. 75 КК України застосовані обґрунтовано, а вмотивована ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Доводи прокурора про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 2 на ч. 1 ст. 366 КК України є обґрунтованими, оскільки тяжкі наслідки заподіяні внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а не службового підроблення.
Отже, вирок в цій частині підлягає відповідній зміні.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити:
- перекваліфікувати дії останнього з ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону України від 21.12.2010 та призначити за цим законом України про кримінальну відповідальність покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням на один рік шість місяців права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій;
- на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону України від 21.12.2010, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням на два роки права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій;
- на підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненим від відбування основного покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10