Справа № 567/549/14-к
УХВАЛА

11.07.2014 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5

проводячи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог судове засідання по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив:

на розгляді в Острозькому районному суді Рівненської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
14 травня 2014 року в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 25 лютого 2014 року.
Станом на 11 липня 2014 року кримінальне провадження не розглянуте.
З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що, будучи раніше судимим: 20.02.2006 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 23.10.2008 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 01.08.2013 року ОСОБА_7 змінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців 17 днів; відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2014 року ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 11 місяців 25 днів, звільнений з місць відбування покарання 17.02.2014 року, до погашення чи зняття судимості у встановленому законом порядку, повторно вчинив умисні злочини.
Повторно, 24.02.2014 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в м.Острог Рівненської області, де, на одній із невстановлених вулиць, попередньо отримав від громадянина ОСОБА_5 шкіряний ремінь, з проханням останнього накинути його на шию водію автомобіля марки "Джилі", д.н.з. НОМЕР_1 , тобто громадянину ОСОБА_4 , з яким останні пересувались по населеному пункту.
При цьому, ОСОБА_7 сприйняв прохання ОСОБА_5 , як спонукання до дій спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, та діяв з ним за попередньою змовою групою осіб, хоча, як було встановлено в ході досудового розслідування, умисел ОСОБА_5 був спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, що сам ОСОБА_7 в той момент не усвідомлював.
В послідуючому, 24.02.2014 року, близько 22 год. 30 хв., названа група осіб на автомобілі марки "Джилі", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 прибули на вул. Баштову м.Острог Рівненської області, де зупинились поблизу буд. №26.
Там же, ОСОБА_7 , виконуючи попереднє прохання ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, сидячи на задньому сидінні в салоні автомобіля марки "Джилі", д.н.з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_4 та знаходився під керуванням останнього, накинув на шию водія шкіряний ремінь, яким почав здушувати шию потерпілого, в результаті чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівій боковій поверхні шиї, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після вчинення названих дій ОСОБА_4 покинув салон автомобіля, при цьому громадянин ОСОБА_5 , який в цей час перебував на передньому сидінні пасажира, намагався його утримати за предмети одягу руками, однак потерпілий вирвався від захвату, в послідуючому громадянин ОСОБА_5 пересів на сидіння водія та почав рух транспортним засобом, тобто незаконно заволодів автомобілем марки "Джилі", д.н.з. НОМЕР_1 , що належав громадянину ОСОБА_4 , яким прибув до буд. АДРЕСА_1 , зупинивши транспортний засіб в зв`язку із пошкодженням шини та відсутності в ній тиску повітря.
В цей же час, ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в салоні автомобіля марки "Джилі", д.н.з. НОМЕР_1 , що належав громадянину ОСОБА_4 , вже за відсутності власника автомобіля, викрав сумочку для зберігання документів, що належала потерпілому ОСОБА_4 та яка матеріальної цінності для нього не становить, в котрій містились його грошові кошти в сумі 200 грн., спричинивши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
25 лютого 2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068.
26.02.2014 року ОСОБА_7 був повідомлений про підозру, 26 лютого 2014 року відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому 23.04.2014 і 19.05.2014 року термін тримання під вартою було продовжено, а 12.05.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
При обранні та продовженні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_7 фактично своєї сім`ї немає та немає роботи, що вказує на відсутність в нього самостійних джерел існування. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 фактично своєї сім`ї немає та немає роботи, що вказує на відсутність в нього самостійних джерел існування.
Зазначені обставини вказують на відсутність обставин, які можуть утримувати ОСОБА_7 за місцем проживання, тобто на існування ризиків передбачених п. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що ОСОБА_7 у зв`язку з тяжкістю покарання, яке йому загрожує може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Одночасно, прокурор вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .
Таким чином, під час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою доведено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти продовження строків тримання під вартою, обвинуваченого,який не заперечував проти продовження строків тримання під вартою, суд вважає, що станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, які на даний час не зменшились, а закінчити судовий розгляд до закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою немає можливості, оскільки необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу.
У зв`язку з цим суд, вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 11 вересня 2014 року.
При цьому, судом враховується, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років і в суді доведено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може ухилятися від суду, то щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, судом враховується, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було обрано у зв`язку з тим, що він може вчинити інше правопорушення, оскільки згідно довідки про звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 вбачається, що він є раніше судимим Ізяславським районним судом Хмельницької області 23.10.2008 року за ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, 17.02.2014 року відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців 25 днів.
Наявність непогашеної судимості у ОСОБА_7 вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме відсутність в ОСОБА_7 власної сім`ї та роботи, тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що для завершення судового розгляду необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а тому термін тримання під вартою шодо ОСОБА_7 слід продовжити.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, то на підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 слід визначити в розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24360 грн. Суд вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 в разі її внесення, оскільки менший розмір застави не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, -

ухвалив:

продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ УДПтС України в Рівненській області терміном два місяці до 11 вересня 2014 року.
Визначити розмір застави щодо ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню в розмірі 24360 гривень.
В разі внесення застави щодо ОСОБА_7 покласти на нього обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергах на 09 годину;
2) не відлучатися за межі с. Межиріч Острозького району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному вимоги передбачені ч.8 ст.182 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1