печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

заінтересованої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
12 жовтня 2015 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на речі підозрюваного ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий посилається на те, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 410 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що у ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час, у продовж 2015 року по 10.10.2015 рік начальник речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_7 , офіцер відділу закупівлі матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_8 , начальник речового сховища (для забезпечення ГУ НГУ) складів господарчого взводу роти бойового та матеріально технічного забезпечення ОСОБА_9 та начальник сховища речового складу відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії ОСОБА_10 в умовах особливого періоду, з корисливих мотивів, увійшли у злочинну змову та розробили злочинний задум, об`єднаний єдиним умислом на незаконне збагачення за рахунок держави, а саме на привласнення та послідуючий продаж і збут привласненого ними військового майна, яке у зв`язку із займаними ними посадами перебувало у їх віданні, невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаних ними посадах.

З цією метою ОСОБА_7 було запропоновано ОСОБА_11 придбати у нього військове майно, а саме камуфльований формений одяг НГ України, натільну білизну, термобілизну, шкарпетки, постільну білизну, бронежилети, жилети «розгрузки», тактичні ліхтарі, формені армійські черевики з високими берцями та інше речове майно.

Згодом, ОСОБА_11 усвідомивши факт того, що ОСОБА_7 вищевказане майно привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем, як військова службова особа, в умовах особливого періоду, як наслідок вказане військове майно незаконно здобуто, та наявність у останнього стійкого злочинного умислу на незаконне збагачення за рахунок держави, який полягає, у тому числі, в збуті раніше привласненого військового майна невизначеному колу осіб упродовж усього періоду перебування на займаній посаді, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та почав діяти з метою викриття злочинної діяльності службових осіб військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України за умовами конфіденційного співробітництва.

Таким чином, начальник складу речового забезпечення військової частини НОМЕР_1 НГ України молодший лейтенант ОСОБА_7 підозрюється у тому, що своїми протиправними діями, будучи військовою службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усупереч інтересів служби, у продовж червня-жовтня 2015 року, в умовах особливого періоду, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , привласнив шляхом зловживання своїм службовим становищем інше військове майно загальною вартістю 27 352,14 грн, в результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України спричинені збитки на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 з останніх чисел серпня 2015р., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок держави, розуміючи, що у зв`язку із зміною посади та втратою у зв`язку з цим доступу до речового майна та приміщень складів речового забезпечення військової частини НОМЕР_1 НГ України не здатен у подальшому привласнювати та збувати військове майно, схилив, шляхом умовлянь по телефону, начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України ОСОБА_12 до заволодіння ним, як військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, раніше відокремленого військового майна.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у тому що підбурив начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України ОСОБА_12 , до заволодіння як військовою службовою особою, із зловживанням службовим становищем військовим майном на суму 243 076 грн, в результаті чого державі, в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України, спричинені збитки на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 410 КК України.

З цією метою 10.10.2015 у період часу з 18 год 34 хв по 19 год 05 хв ОСОБА_12 , реалізуючи злочинний умисел збуджений ОСОБА_7 , направлений на незаконне збагачення за рахунок держави усвідомлюючи протиправність своїх дій на своєму приватному автомобілі Ssang Yong Korando, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2 у 2 етапи вивіз військове майно, яким заволодів шляхом зловживання своїм службовим становищем за межі військової частини НОМЕР_1 , та під час зустрічі з ОСОБА_11 біля військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України, за адресою АДРЕСА_1 збув останньому 144 пари черевиків чоловічих військового зразку з високими берцями чорного кольору (арт. АВ 422/2-2 у кількості 55 пар; арт. 423/1НЧ-2 у кількості 45 пар; арт. АА 634/2 у кількості 9 пар; САА 626/2-А71 у кількості 35 пар); кашкети військового зразку, чоловічі, літні синьо-зеленого кольору виробництва ПрАТ «ВТФ Горлиця» у кількості 102 шт.; фуфайки чоловічі військового зразка синьо-зеленого кольору МОД.302108 у кількості 102 шт.; штани утепленні польові військового зразка темно-зеленого кольору АРТ.2701 ВО у кількості 190 шт. куртка утеплена польова військового зразку темно-зеленого кольору АРТ.2701 ВО; пояс чорний з металевою пряжкою у кількості 100 шт., отримавши за вказане військове майно 3 600 грн та імітаційні засоби, схожі на грошові кошти, які ОСОБА_12 вважав як грошові кошти в сумі 180 тис. грн.

Після цього, ОСОБА_12 був одразу затриманий співробітниками Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, та у останнього вилучено грошові кошти та імітаційні засоби - грошові кошти.

Внаслідок вищезазначених протиправних дій молодшого лейтенанта ОСОБА_7 , державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України були заподіяні матеріальні збитки, у розмірі 243 076 гривень.

10.10.2015р. о 19 год 41 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що слідчим складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

11.10.2015р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 410 КК України.

При особистому обшуку ОСОБА_7 були вилучені наступні речі:

1. мобільний телефон марки SAMSUNG MODEL: GT-NN7100 із сім картою МТС;

2. кільце з металу жовтого кольору з номером всередині 4029;

3. водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_13 за номером НОМЕР_3 ;

4. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль VOLKSWAGEN POLO реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

5. поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № НОМЕР_5 на ОСОБА_5 ;

6. сім-карту «Київстар» номер НОМЕР_6 ;

7. автомобільний ключ із брелком до сигналізації;

8. гаманець з грошовими коштами у сумі 2024 гривні та 1 долар США;

9. банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_7 ;

10. картку «Приватбанку» кредитка № НОМЕР_8 ,

11. виписку № 1001 на ім`я ОСОБА_13 ;

12. картку замісник табельної зброї № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 ;

13. талони Техоіл на бензин марки А92 у кількості 4 штуки на 80 літрів.

10.10.2015 під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_10 , яким користується ОСОБА_14 були вилучені наступні речі:

1. захисний кевларовий шолом;

2. чохол для шолому зеленого кольору;

3. сумка для кевларового шолому;

4. шкіряний ремінь для поясного спорядження;

5. ксерокопії документів для з написом конкурсні торги на 4 аркушах;

10.10.2015 року проведено обшук житла ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено:

1. 5 курток формених утеплених синього кольору;

2. брюки чорного кольору;

3. куртку чорного кольору з написом «міліція»;

4. чотири пари брюк чорного кольору утеплених;

5. куртку чорного кольору утеплену;

6. брюки синього кольору утеплені;

7. 87 пар печаток чорного кольору «The North face»;

8. мобільний телефон Samsung Duos;

9. 100 трусів зеленого кольору МОД 201704 та мішок, в якому вони знаходилися;

10. куртку утеплену чорного кольору з надписом «міліція»;

11. чотири сумки зеленого кольору :

12. три сумки синього кольору;

13. два відрізка тканини зеленого кольору;

14. сумку зеленого кольору;

15. чотири кітеля синього кольору;

16. чотири спідниці синього кольору;

17. десять масок з прорізями для обличчя.

18. автомобіль VOLKSWAGEN POLO, білого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Таким чином, вважає слідчий, з урахуванням обставини вчинення злочину, зазначені речі являються предметом злочину та зберегли на собі сліди злочину.

Посилаючись на наведені обставини та з урахуванням того, що вказані речі відповідають критеріям визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував посилався на те, що не все вилучене майно є предметом злочину та зберегло на собі сліди злочину, а саме, кільце з металу жовтого кольору з номером в середині 4029, печатки, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_13 за номером НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO реєстраційний номер НОМЕР_4 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_11 на ОСОБА_5 , автомобільний ключ із брелоком до сигналізації, гаманець, талони Техоіл на бензин марки А92 у кількості 4 штуки на 80 літрів, автомобіль VOLKSWAGEN POLO реєстраційний номер НОМЕР_4 . Також автомобіль VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_4 , є особистою приватною власністю дружини підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; договором №1127381 -2013 купівлі-продажу автомобіля від 03.07.2013 року, відповідно до якого платником за автомобіль є ОСОБА_15 (мама ОСОБА_5 ); квитанціями №352910008 від 29.06.2013 року, № 340320029 від 03.07.2013 року, платіжним дорученням №31 від 04.07.2013 року, за якими платником є ОСОБА_15 . За таких обставин, слідчий необгрунтовано просить накласти арешт на це майно.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_5 також підтримала позицію захисника підозрюваного ОСОБА_16 , зазначивши, що знаходиться з ним в зареєстрованому шлюбі, та незважаючи що автомобіль був придбаний нею за гроші її матері ОСОБА_15 , у шлюбі, автомобіль VOLKSWAGEN POLO належить їй на праві приватної власності та з цього приводу просить повернути вилучений автомобіль їй, оскільки цим автомобілем вона користується та таким чином порушуються її права як власника автомобіля. Вважає, що слідчим не доведено, що даний автомобіль зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, та всі речі, які орган досудового розслідування вважав такими, що мають відношення до кримінального провадження, вже були вилучені з автомобіля слідчим.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Судовим розглядом встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 410 КК України.

11.10.2015р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 410 КК України.

10.10.2015р. на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10. 2015р. у кримінальних провадженнях №757/36105/15-к, №757/36109/15-к, проведено обшук в автомобілі VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , та яким на момент проведення слідчих дій користувався ОСОБА_7 , та проведено обшук житла ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено перелічене в клопотанні майно, за міркуванням слідчого, могло бути одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, використовувалось як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення, або було предметом вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 КПК України, та могло бути одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є доходами від нього, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на майно, перелічене в клопотанні, за виключенням майна, яке не відноситься до вчинення кримінального правопорушення.

Так, в частині накладення арешту на кільце з металу жовтого кольору з номером всередині 4029, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_13 за номером НОМЕР_3 , талони Техоіл на бензин марки А92 у кількості 4 штуки на 80 літрів, 87 пар печаток чорного кольору «The North face», клопотання задоволенню не підлягає, оскільки слідчим як в клопотанні так і в судовому засіданні жодним чином не доведено, що вказані речі та документи мають відношення до вчинення кримінального правопорушення та можуть підтвердити ті обставини, які встановлюються у вказаному кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні на даний час, всупереч ствердженням сторони захисту, існують вагомі докази, які приведені у клопотанні прокурора, що ці грошові кошти були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, і, таким чином можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вони підпадають під ознаки п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, а це, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є правовою підставою для накладення на них арешту.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цих грошових коштів до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Прокурором в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження майна як речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речі підозрюваного ОСОБА_7 , які вилучені 10.10.2015р. при особистому обшуку ОСОБА_7 , а саме:

1. мобільний телефон марки SAMSUNG MODEL: GT-NN7100 із сім картою МТС;

2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3. поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ;

4. сім-карту «Київстар» номер НОМЕР_6 ;

5. автомобільний ключ із брелоком до сигналізації;

6. гаманець з грошовими коштами у сумі 2024 гривні та 1 долар США;

7. банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_7 ;

8. картку «Приватбанку» кредитка № НОМЕР_8 ,

9. виписку № 1001 на ім`я ОСОБА_13 ;

10. картку замісник табельної зброї № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 .

Накласти арешт на речі, які вилучені 10.10.2015р. під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , яким користується ОСОБА_14 , а саме:

1. захисний кевларовий шолом;

2. чохол для шолому зеленого кольору;

3. сумка для кевларового шолому;

4. шкіряний ремінь для поясного спорядження;

5. ксерокопії документів для з написом конкурсні торги на 4 аркушах.

Накласти арешт на речі, які вилучені 10.10.2015р. під час проведення обшуку житла ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. 5 курток формених утеплених синього кольору;

2. брюки чорного кольору;

3. куртку чорного кольору з написом «міліція»;

4. чотири пари брюк чорного кольору утеплених;

5. куртку чорного кольору утеплену;

6. брюки синього кольору утеплені;

7. мобільний телефон Samsung Duos;

8. 100 трусів зеленого кольору МОД 201704 та мішок, в якому вони знаходилися;

9. куртку утеплену чорного кольору з надписом «міліція»;

10. чотири сумки зеленого кольору :

11. три сумки синього кольору;

12. два відрізка тканини зеленого кольору;

13. сумку зеленого кольору;

14. чотири кітеля синього кольору;

15. чотири спідниці синього кольору;

16. десять масок з прорізями для обличчя.

17. автомобіль VOLKSWAGEN POLO, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду міста Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1