Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2011 року Хмельницької області в складі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Григорівка Старокостянтинівського району, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2010 року близько 23 години 50 хв. на тротуарі навпроти вхідних дверей бару, що знаходиться в с.Воронківці Старокостянтинівського району, між підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних стосунків виникла обопільна сварка, під час якої останній ображав підсудного і хватав руками за руки та одяг на грудях. Намагаючись звільнитись від захвату одягу ОСОБА_2, не маючи на меті спричинення смерті чи тяжких тілесних ушкоджень, ліктем правої руки ударив ОСОБА_3 в обличчя, від чого той упав на спину і ударився головою в асфальтове покриття. Внаслідок падіння і удару в тверде покриття ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, від яких 18 травня 2010 року помер в лікарні.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав і підтвердив, що вночі 15 травня 2010 року біля бару с.Воронківці Старокостянтинівського району до нього та його друзів став чіплятись ОСОБА_3, який знаходився в стані алкогольного спяніння. На цьому грунті між ними виникла сварка, під час якої останній декілька разів наступив йому на взуття. Після цього ОСОБА_3 спочатку схватив його за рукава, а потім за одяг на грудях, назвавши декілька разів образливим словом Козел. З метою звільнитись від захвату він намагався ударити ОСОБА_3 рукою в обличчя, однак той ухилився. Тоді ліктем правої руки він штовхнув ОСОБА_3 в нижню частину обличчя та шиї, від чого той упав і ударився головою в асфальт. Відразу ж ОСОБА_3 втратив свідомість. Він попросив ОСОБА_4 принести води і намагався привести потерпілого до свідомості. Після цього він відтягнув ОСОБА_3 до паркану і посадив на землю.

Незалежно від пояснень підсудного ОСОБА_2, його винність у вчиненні зазначеного злочину підтверджується поясненнями потерпілих, свідків, висновками судово- медичної експертизи та іншими матеріалами справи.

Так, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що 15 травня 2010 року близько 19 години ОСОБА_3 пішов до своєї однокласниці, щоб передати гроші на

святкування річниці закінчення школи. Близько 1 години наступного дня ОСОБА_3 без свідомості привіз додому ОСОБА_7 і повідомив, що знайшов його біля бару. Після огляду ОСОБА_3 фельдшером його відвезли в лікарню, де він 18 травня 2010 року помер.

Очевидці даного злочину ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 підтвердили показання підсудного. За їх свідченнями, вночі 15 травня 2010 року біля бару в с.Воронківці ОСОБА_3, який перебував у нетверезому стані, чіплятись до них. Підсудний з цього приводу зробив йому зауваження. Після цього ОСОБА_3 відійшов від них, однак через короткий проміжок часу повернувся і став конфліктувати з підсудним, наступивши останньому на взуття та обізвавши декілька разів образливим словом. Продовжуючи приставати до підсудного ОСОБА_3 схватив його за одяг на грудях. Тоді підсудний ліктем штовхнув ОСОБА_3, від чого той упав і ударився в асфальт головою. Після цього підсудний став надавати допомогу ОСОБА_3 По його просьбі ОСОБА_4 приніс дві пляшки води, яку вилив за голову потерпілого. Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_4, хоча були за місці події, однак заявили, що не бачили від чого упав ОСОБА_3

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події підсудний ОСОБА_1 дав аналогічні пояснення і показав яким чином скоїв зазначений злочин, що підтверджується даними протоколу вказаної слідчої дії. (т.1 а.с. 175-181).

Показання підсудного ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повністю узгоджуються з висновками повторної судово-медичної експертизи №9 від 15 березня 2011 року, згідно яких на трупі ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, зокрема перелому кісток черепа, епідуральної гематоми та крововиливу у мяких тканинах тімяно-потиличної ділянки зліва, з проекції перелому та субдуральної гематоми над правою півкулею, що могли утворитися від дії тупого твердого предмету під час самовільного падіння або з прискоренням та ударом тімяно-потиличною ділянкою голови зліва) до тупого твердого предмета і є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному звязку із настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів мяких тканин з внутрішньої сторони лобно-тімяно-потиличної ділянці справа не приймаються до уваги при оцінці ступеня тяжкості, так як не були описані в протоколі операційного втручання, а могли бути його наслідком.

Зазначені тілесні ушкодження могли виникнути від не менше як одної дії в тімяно- потиличну ділянку зліва.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3 є набряк-набухання головного мозку як наслідок закритої черепно-мозкової травми (перелом кісток черепа, епідуральна гематома, масивної субдуральної гематоми, дислокації головного мозку, крововилив під мякі тканини голови в тімяно-потиличній ділянці зліва).

Відповідно до довідки Старокостянтинівської центральної районної лікарні №1060 від 6 липня 2010 року (т.1 а.с.189) в крові ОСОБА_3, яка була взята 16 травня 2010 року о 2 год.30 хв., алкоголю не виявлено. Даний факт не є беззаперечним доказом проте, що ОСОБА_3 увечері 15 травня 2010 року в барі с.Воронківці не перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки спростовується дослідженими у справі доказами.

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що увечері 15 травня 2010 року останній разом ОСОБА_3 придбали в магазині пляшку горілки ємністю 0.250 л, один літр пива і там же розпили спиртне.

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що увечері 15 травня 2010 року в бар прийшов ОСОБА_3, який перебував в нетверезому стані. На протязі вечора він придбав у неї один літр вина, дві пляшки пива, пляшку горілки ємністю 0.250 л та слабоалкогольний напій Лонгер. В барі він упав з лавки на підлогу, однак швидко піднявся і вийшов.

За свідченням ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24, увечері 15 травня 2010 року в приміщенні бару ОСОБА_3 перебував у нетверезому стані, падав з лавки. Потім вони бачили його сидячого під парканом навпроти вхідних дверей бару і вважали, що він знаходиться в нетверезому стані. Крім того, ОСОБА_23 пояснив, що ОСОБА_3 пригостив його пакетом вина ємністю один літр, яке він розпив разом з ОСОБА_10

Свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 суду показали, що ОСОБА_3 хоча перебував в нетверезому стані, однак поведінка його була нормальною.

Свідки ОСОБА_27, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 також підтвердили, що ОСОБА_3 знаходився у барі в нетверезому стані. Бачили, як він упав з лавки.

За свідченням ОСОБА_30, він біля бару намагався поговорити з ОСОБА_3 про рибалку, проте із-за його нетверезого стану розмова не вдалася.

З показань свідків ОСОБА_31, ОСОБА_32 та ОСОБА_33 вбачається, що вони біля паркану навпроти бару побачили ОСОБА_34, який був в нетверезому стані і тримався рукою за голову. Про це вони повідомили ОСОБА_7 і на автомобіля останнього завезли потерпілого додому.

Даний факт підтвердив в суді свідок ОСОБА_7 Крім того, він пояснив, що по просьбі матері ОСОБА_3 відвіз останнього в лікарню.

Свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона по просьбі потерпілої ОСОБА_6 оглянула її сина, який був у важкому стані. Над лівим вухом у нього був набряк, а з вуха йшла кров. Вона сказала потерпілим негайно відвезти ОСОБА_3 в лікарню.

Органи досудового слідства необгрунтовано кваліфікували дії підсудного ОСОБА_2 за 4.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Як на досудовому слідстві, так і в суді ОСОБА_2 послідовно стверджував, що наміру заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а тим більше смерті, не мав. З його показань вбачається, що він намагаючись звільнитись від захвату одягу ліктем правої руки штовхнув ОСОБА_3 в обличчя, від чого той упав на спину і ударився головою в асфальтове покриття. Ці показання повністю узгоджуються з поясненнями очевидців ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та висновками повторної судово-медичної експертизи №9 від 15 березня 2011 року щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема падіння з прискоренням та ударом (тімяно-потиличною ділянкою голови зліва) до тупого твердого предмета. Крім того, згідно висновку вказаної експертизи у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які виникли внаслідок падіння. На обличчі і шиї потерпілого, куди був нанесений удар ліктем, тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоровя особи від 07.02.2003 року №2 у випадках, коли особа яка позбавила потерпілого життя передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість) її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати за ст.119 КК України.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 наносячи ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного спяніння, удар ліктем в обличчя, не передбачав можливості спричинення йому смерті, однак повинен був і міг це передбачити, тому дії підсудного слід перекваліфікувати з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 ч.1 КК України.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, зокрема, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, а по місцю навчання посередньо.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання у справі не встановлено. Також суд враховує неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_3, який був ініціатором конфлікту.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що підсудному ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода завдана неправомірними діями фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала.

Оскільки згідно з наданими потерпілою ОСОБА_5 рахунками витрати на поховання ОСОБА_3 становлять 8519 грн. 47 коп., а підсудний, вина якого в необережному вбивстві її чоловіка доведена, розміру цих витрат не оспорює, то з нього підлягає стягненню матеріальна шкода в повному обсязі.

Враховуючи характер, обсяг і тривалість душевних страждань, які потерпілі перенесли у звязку з вбивством їх чоловіка та сина, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з підсудного на користь позивачів слід стягнути моральну шкоду в розмірі по 60000 грн. на кожну.

Керуючись ст.323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України і обрати йому покарання у вигляді обмеження волі строком на чотири роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 20 травня 2010 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 8519 грн.47 коп. та моральну 60000 грн., а всього 68519 грн.47 коп. та ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 60000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення через Старокостянтинівський райсуд, а ОСОБА_2 в той же строк з часу вручення копії вироку.