АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/1415/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 431/3006/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного за ч. 1 ст. 258-3 КК України ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 29.09.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000309,

в с т а н о в и л а:

До Слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області з клопотанням звернувся старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Луганській області капітан юстиції ОСОБА_10 з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного за ч. 1 ст. 258-3 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з вищою освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, заступник командира бригади з озброєння начальник технічної частини в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 29.09.2014 року клопотання було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 листопада 2014 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав наявним існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого кримінального правопорушення та доведеність слідством існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись з таким рішенням адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо його підзахисного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою

При цьому апелянт посилається у скарзі на відсутність вказаних в ухвалі ризиків, вважає, що слідчим суддею належно не оцінені данні про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність у нього утриманців, хворої дитини 2009 року народження, міцних соціальних зв`язків, його позитивну характеристику, які спростовують ризики, передбачені ст. 177 КПК України

Автор апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею також не перевірено та взагалі не зазначено в ухвалі, які саме докази існують, що підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення кваліфікованого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, і повідомляє, що співробітниками СБУ спотворені пояснення ОСОБА_9 та інші докази, а також завдані йому тілесні ушкодження..

Грубим порушення вимог ст. 183 КПК України апелянт також вважає той факт, що судом першої інстанції не було визначено розмір застави. Згідно вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Проте ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, але такої підстави ч. 4 ст. 183 КПК України не передбачає.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в березні-квітні 2014 року в м. Луганську створена терористична група під назвою «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР») з метою вчинення на території Луганської області терористичних актів (застосування зброї, вчинення вибухів та підпалів, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної шкоди майну з метою порушення громадської безпеки, залякування мирного населення та провокації воєнного конфлікту), а також протидії проведенню антитерористичної операції на території Луганської області. 20 вересня 2014 року о 15-00 годин, ОСОБА_9 , який з 14.09.2014 року виконував обов`язки начальника блокпосту № НОМЕР_2 С військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України, розташованому в районі АДРЕСА_3 , діючи умисно, без відома вищестоящого командування, зустрівся у смт. Фрунзе із представниками незаконного військового формування терористичної групи «ЛНР», що діяло в районі вказаного населеного пункту, де вів перемовини з останніми стосовно залишення військовими підрозділами ЗС України своїх позицій. У подальшому, в період часу з 20 до 25 вересня 2014 року ОСОБА_9 без відома вищестоящого командування, неодноразово зустрічався з вказаними представниками незаконного військового формування терористичної групи «ЛНР», яким передавав інформацію стосовно розташування військового підрозділу ЗС України в районі АДРЕСА_3 , його особового складу, озброєння, наявної військової техніки в/ч НОМЕР_1 , а також позивних керівництва та особового складу вказаної військової частини.

Крім того, 25 вересня 2014 року ОСОБА_9 віддав злочинний наказ вивести особовий склад з території блокпоста № НОМЕР_3 та відійти у смт. Фрунзе Слов`яносербського району Луганської області, територія якого знаходиться під контролем незаконних військових формувань терористичної групи «ЛНР», з метою зайняття території блокпоста № 31С представниками незаконного військового формування терористичної групи «ЛНР».

Дії ОСОБА_9 органом досудового слідства попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 258-3 КК України. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2014 року, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 затриманий 26.09.2014 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме поясненнями ОСОБА_9 , де він повідомив про обставини зустріч з представниками «ЛНР» в ході яких він розповів їм про бойове завдання керованого ним блок поста та позивних керівництва військової НОМЕР_4 ; а також пояснень ОСОБА_12 .

Слідчий суддя обґрунтовано вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законодавством віднесено до категорії особливо тяжкого, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

При наявності таких відомостей, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 вказаних кримінальних правопорушень та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у їх вчиненні, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або не застосування запобіжного заходу взагалі.

Тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Обираючи запобіжний захід у вигляді продовження строків тримання під вартою, слідчим суддею не визначалась можливість звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.

Посилання апелянта на спотворення співробітниками СБУ пояснень підозрюваного та деяких доказів, а також завдання ними тілесних ушкоджень ОСОБА_9 без наявності відповідних процесуальних документів, які підтверджують ці відомості не впливають на даний момент на правильність рішення слідчого судді і підлягають з`ясуванню та оцінці в ході досудового слідства.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 29.09.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000309 у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді