Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

4 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 08.12.2011 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Сімферополя, громадянин України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий;

засуджений за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

09.01.2015 року засуджений ОСОБА_5 з посиланням на ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України подав апеляцію на вказаний вирок до Апеляційного суду м. Києва.

23.02.2015 року ОСОБА_5 подав клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку, пропуск якого обґрунтовував сумнівами в неупередженості судів та органів прокуратури Автономної Республіки Крим у зв`язку з їх переходом на бік агресора, тобто Російської Федерації.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2015 року апеляцію засудженого разом з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду

_________________________________________

Справа № 11/796/258/2015
Категорія: ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6
Доповідач: ОСОБА_1
першої інстанції направлено до Деснянського районного суду м. Києва для виконання вимог ст.ст.350-353 КПК України 1960 року.

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2015 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 08.12.2011року і його апеляцію визнано такою, що не підлягає розгляду, з тих підстав, що у клопотанні не наведено будь-яких обґрунтувань поважності причин пропуску строку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляцію, в якій просить поновити йому строк на оскарження вироку, обґрунтовуючи поважність причин пропуску на його оскарження недовірою Апеляційному суду Автономної Республіки Крим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, вважаючи, що той пропустив процесуальний строк без поважних причин, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, в апеляції та клопотанні засуджений, порушував питання про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку, а також посилався на положення ст.459 КПК України, якими передбачено підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

З огляду на суперечливість вимог ОСОБА_5 кримінальному процесуальному закону та наявність клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження суд дійшов до висновку та необхідність розгляду клопотання в порядку, визначеному КПК України 1960 року.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України 1960 року апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.353 КПК України 1960 року у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок, про відновлення пропущеного строку.

Копія вироку вручена ОСОБА_5 16.12.2011 року і вирок набрав законної сили 03.01.2012 року (а.с.36). Апеляція подана 09.01.2015 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження.

Посилання засудженого як на поважну причину пропуску процесуального строку на недовіру судам, в тому числі суду апеляційної інстанції, а також органам прокуратури Автономної Республіки Крим, які після окупації нібито вчинили зраду, є необґрунтованими.

Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_5 мав можливість оскаржити вирок і в касаційному порядку, однак цим правом також не скористався. А тому пропуск строку на апеляційне оскарження на три роки після набрання вироком законної сили не може бути визнаний виправданим.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, якою засудженому ОСОБА_5 відмовлено у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя від 8 грудня 2011 року і його апеляцію на вирок визнано такою, що не підлягає розгляду, залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3