ВИРОК Справа №1-94/2011

Іменем України

6 травня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: .

головуючого Рудюка О.Д.,

при секретарі Карпенко О.І.,

з участю прокурора Міненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, 4 квітня 1988р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого 1. Вишгородським районним судом Київської області від 17.11.2004 року за ч. 4 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки, 2. Вишгородським районним судом Київської області 12.07.2005 року за ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 7 лютого 2008 року умовно- достроково на 2 роки 1 місяць 14 днів у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 17 листопада 2009 року, близько 17 години на вулиці

ОСОБА_3 у м. Вишгороді Київської області, зловживаючи довірою ОСОБА_4 та шляхом його обману, попросивши у нього мобільний телефон «ІрЬопе 8 gb» начебто для здійснення дзвінка, не повернув його, заволодівши таким чином майном ОСОБА_4 на загальну суму 3 025грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 свою винність, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Показання по суті справи давати відмовився, мотивуючи це тим, що дані події сталися давно тому він не памятає. Добровільно відшкодував завдану шкоду приблизно у розмірі 4500-5000грн., точно не памятає.

, На підставі ст. 301 КПК України у судовому засіданні були оголошені та досліджені показання підсудного ОСОБА_1 під час досудового слідства. Під час допиту в якості обвинуваченого, ОСОБА_2, зокрема, пояснив, що 17.11.2009 року близько 17 години проходячи по вулиці Б. Хмельницького в м. Вишгороді він побачив раніше знайому особу, а саме ОСОБА_4, в руках якого знаходився мобільний телефон марки «Айфон» чорного кольору. Тоді вирішив викрасти мобільний телефон у ОСОБА_4, а тому підійшовши до нього та попросив, щоб потерпілий надав свій телефон, з метою здійснення дзвінка, хоча на справді не мав наміру мобільний телефон повертати, а мав намір залишити його собі. Взявши мобільний телефон у потерпілого зробив вид начебто комусь дзвонив та спілкувався. Тримаючи телефон біля вуха середнім кроком направився за будинок №2 по вул. Б.Хмельницького, щоб зникнути з поля зору потерпілого. Зайшовши за будинок прискореним кроком пішов в напрямку ДК «Енергетик», де сів на маршрутне таксі з сполученням «Київ-Вишгород» та направився в м. Київ. Приїхавши на маршрутному таксі до зупинки станції метро ОСОБА_5 в м. Києві, відразу дістав карточку «Діджус» з мобільного телефону і її викинув в смітник, після цього пішов в напрямку ломбарду «Скарбниця», де неподалік ломбарду, знаходиться кіоск, в якому можна здати мобільний телефон. Підійшовши до не відомої особи продавця, запропонував йому купити мобільний телефон марки «Айфон». Продавець взявши мобільний телефон оглянув і сказав, за цей телефон він може дати кошти в сумі 700 гривень, на дану пропозицію погодився. Отримані кошти за мобільний телефон розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 підтвердив правдивість оголошених показань.

Згідно оголошених у судовому засіданні показань потерпілого під час досудового слідства ОСОБА_4 (а.с. 15-16), підтверджують вину підсудного ОСОБА_1 в скоєні злочину який йому інкримінується.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК

України, повністю підтверджується зібраними досудовим слідством доказами, які містяться в матеріалах кримінальної справи, зокрема: покази свідка ОСОБА_6 (а.с. 31); протокол відтворення обстановки та обставин події від 15.01.2010 року (а.с. 42-45); протокол огляду місця події від 18.11.2009 року (а.с. 9-10).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним і розкаявся у вчиненому.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тому що він вчинив навмисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст. 66 КК України помякшує покарання, суд визнає каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою повторно та рецидив.

Обираючи підсудному ОСОБА_1 вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують його особу, а саме, те що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Також, 12.07.2005 року ОСОБА_2 засуджений вироком Вишгородським районним судом за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України Вишгородський районний суд приєднав 2 роки 6 місяців по вироку Вишгородського районного суду від 17.11.2004 року і засудив ОСОБА_7 до 4 років 6 місяців позбавлення волію. Вирок вступив в закону силу 28.07.2005 року. ОСОБА_2 відбував покарання у місцях позбавлення волі з 12.07.2005 року по 07.02.2008 року звідки умовно достроково звільнений на підставі постанови Миколаївського районного суду від 28.11.2007 року на 2 роки 1 місяць 14 днів.

При визначенні підсудному ОСОБА_1 остаточного покарання суд керується ст. 71 КК України.

На підетаві викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням тяжкості злочину та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення не можливі без відбування покарання, однак, не у максимальних межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст.321,323 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання - один рік пять місяців позбавлення волі.

Керуючись ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 12.07.2005 року, остаточно призначивши ОСОБА_1 покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання засудженому ОСОБА_1 відраховувати з -31.03.2010 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - утримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань міста Києва та Київської області.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку

Суддя О.Д.Рудюк