23.05.2014

Справа №642/4371/14к
Провадження № 1кс/642/1194/14
УХВАЛА

23 травня 2014 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 - на постанови ст. слідчого Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000912 від 22.04.2014 року, та заяву про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 - захисник ОСОБА_5 , який має статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, звернувся до суду з скаргою, в якій просить скасувати постанови ст. слідчого Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 30.04.2014 року про відмову у задоволенні його клопотання та від 08.05.2014 року про зупинення кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000912. Просить задовольнити його клопотання про надання йому матеріалів, якими обґрунтовується затримання ОСОБА_5 ,для ознайомлення та фотофіксації, для з`ясування достовірності показань допитаних свідків направити запит до управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківський області та «АРМОР» про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності понятих та осіб, які були задіяні при проведення впізнання потерпілим ОСОБА_7 особи, яка вчинила злочин; приєднати до матеріалів провадження або видати захисту ОСОБА_5 копію журналу реєстрації відвідувачів Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 22-23.04.2014 року, де є запис про те, що ОСОБА_5 заходив у 10 год. 22.04.2014 року у приміщення Ленінського РВ, а потім сфальшований запис, написаний не рукою ОСОБА_5 про відсутність претензій, та сфальшований запис про те, що нібито він вийшов з приміщення о 14 год, а потім знову зайшов, з метою доведення того, що особи, присутні при впізнанні, до приміщення Ленінського РВ не заходили; приєднати до матеріалів провадження копію орієнтування та зведення, оскільки потерпілий описував інші обставини злочину, а після затримання виникли більш тяжкі; зобов`язати слідчого дотримуватися ст. 88 КПК України, не допускати постійного проголошування свідчень про судимість ОСОБА_8 за 2004, 2006, 2010 р.р., які не є предметом даного кримінального провадження, та надавати висновки про те, що він не став на шлях виправлення, не зробив відповідних висновків, оскільки вказані обставини можуть бути вписані в повідомлення про підозру лише після висновку експерта-спеціаліста після проведення відповідної експертизи.
В судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу, пославшись на викладені у скарзі обставини. Також зазначив, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 йому невідомо, зв`язку з ним він немає, однак він не виключає, що ОСОБА_5 викрадений працівниками міліції. Постанову про зупинення кримінального провадження від 8 травня 2014 року також обґрунтовує тим, що без її скасування неможливо задовольнити його клопотання. Також він вважає, що ОСОБА_5 був незаконно затриманий, оскільки неможливо уявити, щоб він з`явився добровільно до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу, він міг з`явитися лише за наказом працівників міліції, які його затримали.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пославшись на те, що у задоволенні клопотання адвоката відмовлено обґрунтовано. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в розшук, у зв`язку з чим кримінальне провадження зупинено, та ніякі слідчі дії на час зупинення провадження проведені бути не можуть. Також зазначив, що неможливо з`ясувати позицію підозрюваного по відношенню до даної скарги, оскільки він на досудовому слідстві повністю визнавав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та на обставини, які просить перевірити захисник, не посилався.
Старший слідчий Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 проти скарги заперечувала, пославшись на її необґрунтованість.
Слідчий суддя, вислухавши заявника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_6 , дослідивши надані матеріали, вважає, що заява про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою підлягає задоволенню, а скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що заявник пропустив вказаний строк з поважних причин - лише 12 травня 2014 року отримав копії оскаржуваних постанов, проти чого не заперечувала в суді ст. слідчий ОСОБА_6 , а 21 травня 2014 року звернувся до слідчого судді. Таким чином, заява захисника про поновлення пропущеного передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України 10-денного строку для звернення з даною скаргою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
28 квітня 2014 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до ст. слідчого Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000912, про надання йому матеріалів, якими обґрунтовується затримання ОСОБА_5 ; для ознайомлення та фотофіксації, для з`ясування достовірності показань допитаних свідків направити запит до управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківський області та «АРМОР» про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності понятих та осіб, які були задіяні при проведення впізнання потерпілим ОСОБА_7 особи, яка вчинила злочин; приєднати до матеріалів провадження або видати захисту ОСОБА_5 копію журналу відвідувачів Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 22-23.04.2014 року, де є запис про те, що ОСОБА_5 заходив у 10 год. 22.04.2014 року у приміщення Ленінського РВ, а потім сфальшований запис, написаний не рукою ОСОБА_5 про відсутність претензій, та сфальшований запис про те, що нібито він вийшов з приміщення о 14 год., а потім знову зайшов, з метою доказування того, що особи, присутні при впізнанні, до приміщення Ленінського РВ не заходили; приєднати до матеріалів провадження копію орієнтування та зведення, оскільки потерпілий описував інші обставини злочину, а після затримання виникли більш тяжкі; зобов`язати слідчого дотримуватися ст. 88 КПК України та не допускати постійного проголошування свідчень про судимість ОСОБА_8 за 2004, 2006, 2010 р.р., які не є предметом даного кримінального провадження, та надавати висновки про те, що він не став на шлях виправлення,, не зробив відповідних висновків, оскільки вказані обставини можуть бути вписані в повідомлення про підозру лише після висновку експерта-спеціаліста після проведення відповідної експертизи.
Постановою старшого слідчого Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 30 квітня 2014 року вказане клопотання частково задоволено клопотання - в частині надання захиснику копій протоколів допиту ОСОБА_5 , приєднання до матеріалів кримінального провадження характеристики останнього, копії свідоцтва про шлюб та копії свідоцтв про народження дітей, та надання запиту про його освіту. В клопотанні про надання копії протоколу затримання ОСОБА_5 та матеріалів, які обґрунтовують його затримання, ст. слідчим відмовлено з посиланням на те, що такий протокол не складався. У направленні запиту до управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківський області та «АРМОР» про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності осіб - понятих та осіб, задіяних при проведення впізнання потерпілим ОСОБА_7 особи, яка вчинила злочин - відмовлено з посиланням на те, що передбачені п.7 ст. 223 КПК України перешкоди для їх участі у впізнанні відсутні. У витребуванні копію журналу відвідувачів Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 22-23.04.2014 року з записами стосовно відвідування Ленінського РВ певних осіб запропоновано звернутися до начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою, також визнано недоцільним приєднувати копію орієнтування та зведення, оскільки у матеріалах кримінального провадження є заява потерпілого.
8 травня 2014 року ст. слідчим ОСОБА_6 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук. В постанові зазначено, що 23 квітня 2014 року ОСОБА_5 було пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. 23 квітня 2014 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Харкова при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту їз застосуванням електронних засобів контролю, однак 5 травня 2014 року останнім були порушені умови дотримання запобіжного заходу, що виразилось у пошкодженні ремінця браслету. Крім того, 5.05.2014 року та 08.05.2014 року він н з`явився на засідання апеляційного суду Харківської області. Враховуючи вказані обставини, а також те, що його місцезнаходження не встановлено, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, ОСОБА_5 оголошено в розшук, здійснення якого доручено Ленінському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Вказана постанова внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.
Як передбачено частиною 2 вказаної статті, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Згідно з частиною 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Відповідно до положень частини 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , стосовно якого було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, невідомо, постанова про оголошення розшуку останнього та зупинення досудового розслідування відповідає вищенаведеним нормам КПК України та підстав для її скасування слідчий суддя не вбачає.
Дані про те, що підозрюваний ОСОБА_5 посилався на обставини, які б давали підстави для висновку, що він вважає, що був незаконно затриманий, або впізнання проведено з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, відсутні, та на такі пояснення підозрюваного не посилається і сам захисник. За відсутності даних про позицію підозрюваного з цього приводу, заявлене захисником клопотання є передчасним, та слідчий обґрунтовано відмовив у його задоволенні. Відмова у задоволенні клопотання не перешкоджає захиснику у разі встановлення місцезнаходження підозрюваного та з`ясування його позиції, відновлення досудового розслідування заявити відповідні клопотання, належним чином їх обґрунтувавши.
Що стосується посилання захисника на те, що, на його думку, підозрюваний міг бути викрадений працівниками міліції, то за наявності таких даних захисник має право звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів, однак, як він пояснив в суді, з такою заявою він не звертався.
Доводи заявника щодо його незгоди з формулюванням слідчим повідомлення про підозру не підлягають оцінці судом при розгляді даної скарги, яка розглядається в порядку, визначеному главою 26 КПК України. Крім того, згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Отже, слідчий суддя не має повноважень давати вказівки слідчому щодо формулювання повідомлення про підозру на стадії досудового розслідування.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмовляє у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 117, 214, 303, 304-307, 309 КПК України, -

ухвалив:

Заяву адвоката ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою задовольнити.
Поновити пропущений строк для звернення з даною скаргою до слідчого судді.
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 - захисника підозрюваного ОСОБА_5 - на постанови ст. слідчого Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 від 30.04.2014 року та 08.05.2014 року у кримінальному провадженні № 0000912 відмовити у повному обсязі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1