АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/8518/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/236/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19.10.2015 року, матеріали кримінального провадження №642/8518/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Амвросіївка Донецької області, українець, громадянин України, холостий, студент 2 курсу факультету фізичного виховання та спорту Харківського національного педагогічного університету ім. Г. Сковороди, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Питання про речові докази та судові витати вирішені.
Згідно вироку, ОСОБА_8 знаходячись в торговому залі магазину «Продукти-180» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою м. Харків Привокзальна площа,2, 26 вересня 2015 року близько 22год. 22хв., маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих спонукань, взяв з вітрини лікеро-горілчаного відділу магазину настойку ром «Bakardi Oakheart» у скляній пляшці ємністю 0,5 літра вартістю 179 грн.18 коп.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на реалізацію злочинного умислу, обвинувачений сховав вищевказаний товар, а саме настойку ром «Bakardi Oakheart», в свій рюкзак.
Вважаючи способи укриття спланованого ним злочину достатнім для його вчинення, ОСОБА_8 пройшов з викраденим через касу, не оплативши вартість вищевказаного товару, який він сховав у своєму рюкзаку, після чого пройшов до виходу з магазину, маючи намір залишити його територію з викраденим.
Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_8 виконав усі дії, які він вважав достатніми для скоєння злочину, йому не вдалося довести свій злочинний умисел, направлений на викрадення такого товару як настойку ром «Bakardi Oakheart» до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що він був затриманий робітником охорони магазину при виході із нього.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що у санкціях статей Особливої частини КК України штраф встановлений у виді неоподаткованих мінімумах доходів громадян.
Зокрема, санкцією ч.1 ст.185 КК України, передбачено штраф у виді від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Нормою Загальної частини КК України, яка визначає поняття та правила застосування даного виду покарання є ст. 53 КК України, згідно з якою штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень ч.2 ст.53 КК України.
Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру штрафу.
Апелянт зазначає, що положення ч.5 ст.53 КК України, які регулюють порядок заміни суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Тобто, як вказує державний обвинувач, єдиним виміром розміру покарання у виді штрафу є неоподаткований мінімум доходів громадян.
В своїй апеляційній скарзі прокурор також вказує, що при призначенні покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статі Особливої частини КК України, цей розмірі визначається в певній кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Апелянт вказує, що таких висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 01.10.2015 року (провадження №5-154кс15) прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.445 КК України, через неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї тієї самої норми права, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовили ухвалення різних за змістом судових рішень
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, представника потерпілого, які не заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Як передбачено п.1 ст.413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Частиною 1 ст.53 КК України передбачено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Зі змісту вказаної норма вбачається, що покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.
Відповідно до висновку, який міститься в постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України №1-154кс15 від 1 жовтня 2015 року, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботам на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Враховуючи тяжкість вчиненого Косатенком кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що вид та фактичний розмір покарання визначений судом із дотриманням вимог ст.65 КК України, що не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі.
Однак, колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні обвинуваченому основного покарання у виді штрафу у розмірі, який був визначений судом першої інстанції не у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який встановлюється законодавством України на момент постановлення вироку, а у твердій грошовій сумі суд першої інстанції не застосував закон, зокрема ст.53 КК України, який підлягає застосуванню, внаслідок чого помилково визначив розмір штрафу в абсолютних числах.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні лише в частині зазначення розміру покарання в кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413,418,419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19.10.2015 року відносно ОСОБА_7 змінити, і призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя
Судді -