Апеляційний суд Полтавської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Куліша В.М.

Суддів Захожая О.І., Ландар О.В.

за участю прокурора Кашициної О. Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 10 вересня 2010 року кримінальну справу за апеляційним поданням помічника прокурора м.Кременчука на постанову Крюківського районного суду м.Кременчука від 6 липня 2010 року,-

Встановила:

Цією постановою кримінальна справа за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Хабаровського краю РФ, росіянина, без визначеного місця проживання, і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше неодноразово судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України направлена прокурору м.Кременчука для організації додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1В висунуто обвинувачення у тому, що він 21березня 2008 року з автомобіля ОСОБА_2, що стояв біля магазину «Лілія» по вулиці Республіканській у м.Кременчуці викрав мобільний телефон «Самсунг» вартістю 864грн., а наступного дня о 17 год. біля під'їзду будинку №44 по вул. Червоноармійській, таємно викрав у ОСОБА_3 мобільний телефон «Нокія 6233» на суму 1104грн.30коп.

27 березня 2008року о 21 годині він же із квартири АДРЕСА_1 шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець з грошима в сумі 810грн. належний ОСОБА_4

Кім того, як указано в обвинуваченні 29 березня 2008 року ОСОБА_5 близько 12 години біля під'їзду будинку №38 по вул. Східній у м.Кременчуці таємно викрав у гр.ОСОБА_6 мобільний телефон «Нокія 6288» вартістю 1178грн.52коп., а о 15 годині, слідуючи в маршрутному автобусі від зупинки «Пошта», з кишені гр.ОСОБА_7

1

В.А. таємно викрав гаманець з грошима в сумі 1050грн. та золотий ланцюжок, заподіявши шкоду на суму 2046 грн.

Повертаючи справу на додаткове розслідування з мотивів його неправильності та суттєвої неповноти суд першої інстанції вказав, що в процесі додаткового розслідування слід ретельно перевірити алібі підсудного та його доводи про фальсифікацію матеріалів справи, розширити межі доказування, встановити місцезнаходження та передопитати свідків, які на неодноразові примусові приводи так і не були доставлені до суду співробітниками міліції, зясувати шляхом експертного дослідження чи має Матринов психічні захворювання, вади розумового розвитку, чи схильний до фантазування та брехні.

В апеляції помічника прокурора м.Кременчука порушується питання про скасування постанови місцевого суду як незаконної через неправильну оцінку доказів, яких, на думку апелянта, достатньо для винесення обвинувального вироку. Вважає, що рішення суду суперечить нормам КПК України, а вказівки суду можливо виконати на усунути в ході судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора Кашицину О.Є., що не підтримувала принесену апеляцію, вважаючи судове рішення обєктивним, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції помічника прокурора м.Кременчука, колегія суддів не знаходить підстав до її задоволення.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Гарантією додержання органами досудового слідства вимог ст.22 КПК України є використання всіх джерел доказування та збирання й закріплення кожного доказу в суворій відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. Порушення вимог закону при одержанні доказу виключає використання останнього, оскільки відповідно до ч.З ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно зі ст. 64 КПК України при провадженні дізнання, судового слідства та розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотивів злочину.

Ці вимоги закону органами досудового слідства, як видно із матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились не зясованими обставини, які могли мати значення для правильного розгляду і вирішення цієї справи.

Як вбачається із пояснень в судовому засіданні підсудного ОСОБА_1, звільнившись у березні 2008року з місць увязнення та опинившись на волі без житла, він з голоду сам прийшов у Крюківський райвідділ міліції та погодився взяти на себе не тяжкі злочини.Оперуповноважений Капацевич запоропонував йому взяти на себе сім епізодів крадіжок, гарантуючи хороше забезпечення в тюрьмі, але він погодився на пять, та без проникнення у житло. Під приводом вчинення правопорушень його безперервно піддавали арешту і у період знаходження в ІВС завели ряд кримінальних справ, по яких він визнав свою провину, не вчиняючи їх. Коли відбув усі адмінпокарання - переїхав до Харкова, де як бомж був помічений працівниками міліції і відразу ж на ж/д вокзалі взяв

2

на себе два злочини (наркотики і холодну зброю), за що був засуджений на 1 рік та 1 місяць позбавлення волі. По відбуттю покарання влітку 2009 року його знов затримали та привезли до Кременчука, де він ніби-то знаходився у розшуку, та висунули обвинувачення по даних сфальсифікованих епізодах злочинів, вину в яких він не визнає.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи у апеляційній інстанції встановлено, що 20 березня 2008 року засуджений ОСОБА_1 дійсно був звільнений з Кременчуцької ВТК №69 умовно-достроково на 3 місяці 25 днів (т.1 а.с. 146,185).

Із витребуваних місцевим судом за клопотанням захисника копій документів по справах про адміністративні правопорушення видно, що уже на другий день перебування ОСОБА_1 на волі його затримав ДІМ Крюківського РВ КМУ УМВС ОСОБА_8 та склав на нього адмінпротокол за дрібне хуліганство.

В подальшому протягом з 2 по 14 квітня 2008 року оперативними працівниками цього райвідділу на ОСОБА_1 ще тричі складалися адмінпротоколи за ст.173 КУпАП за якими його притягували до відповідальності у виді арештів, які він відбував включно до 19 квітня (Т.2а.с.47,51,58,61,65), причому протокол за № 001701 від 7.04.08 року був складений на нього ст.ДІМ ОСОБА_9 за одну годину до звільнення ОСОБА_1 з під арешту за попереднє правопорушення (т.2а.с. 54)

За таких обставин законність притягнення ОСОБА_10 до адмінвідповідальності була і є сумнівною, а тому мала бути ретельно та обєктивно перевірена прокурором з огдяду на те, що усі визнавальні свідчення ОСОБА_1 були отримані в умовах його ізоляції.

Вбачається, що у період знаходження ОСОБА_1 під адмінарештом до райвідділу надійшло 7 заяв про злочини, вчинені у попередньому місяці - у березні 2008 року, за якими співробітниками Крюківського РВВС було порушено сім кримінальних справ, дві з яких за ч.З ст.185 та ч.2ст.185 КК України проти ОСОБА_1 згодом було закрито (т.1 а.с.70,134).

Так, 5 квітня 2008р. ДІМ ОСОБА_11 приймає письмову заяву від гр.ОСОБА_5 про крадіжку у нього мобільного телефону, що мала місце 23 березня 2008 року (т.1а.с.4) і того ж дня виявляє предмет злочину на повертає потерпілому під розписку, не вказуючи при цьому дати її складання.

В цей же день (дата виправлена) дільничий ОСОБА_11 опитує і ОСОБА_1, який визнає вину у крадіжці, підтверджує що 22.03.08р. саме він викрав мобільний телефон, який наступного ранку продав на ринку (т. 1 а.с. 14)

У поясненнях, задокументованих ДІМ ОСОБА_11, факт продажу ОСОБА_1 краденого телефону на речовому ринку м.Кременчука вранці 23.03.08р. підтверджють покупець ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 (т.1а.с.8,7)

Та коли звернутися до адмінматеріалів, то з них випливає протилежне, що 22 березня ОСОБА_13 у присутності двох очевидців, на зауваження яких він ніби-то не реагував (причиму власноручні пояснення одного із них - ОСОБА_14 дуже схожі з почерком ОСОБА_11 т.2 а.с. 43), був затриманий за вчинення дрібного хуліганства і утримувавмся у відділку міліції, а наступного дня він був у Крюківському районному суді м.Кременчука де у його присутності розглядалася справа про вчинене ним адміністративне правопорушення (т.2 а.с.39-45)

В ході слідства не дано жодної оцінки і тому, що встановлені дільничим ОСОБА_11 свідки злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_14 чомусь впізнавали ОСОБА_1 не шляхом візуального

З

спостереження, а за фотокарткою, хоч він у той час утримувався у ІВТ.Чи мав взагалі на той час дільничий фотокортку увязненого не зясовано.

Привертають на себе увагу і інші принципові моменти.

Видно, що процесуальна фіксація вилучення викраденого мобільного телефону у квартирі гр.ОСОБА_12 5.04.08р. відбувалось у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_6М.(т. 1 а.с. 10)

Однак через три дні після цього, як свідчить аналіз матеріалів справи, понятий ОСОБА_6 згадує, що і він був жертвою крадіжки мобільного телефону, яка мала місце у його дворі о 12 год. 29 березня 2008р. про що 8.04.08р подає ДІМ ОСОБА_16. письмову заяву про розшук злочинця (т.1а.с.27) і останній відразу розкриває злочин інкримінований ОСОБА_1. При цьому на порушення ч.З ст.127 КПК України, де чітко регламентовано, що понятими не можуть бути потерпілий та інші особи заінтересовані у справі, попередній потерпілий - ОСОБА_3, залучається ним у якості понятого при огляді нового місця злочину.

Такі грубі порушення закону та факти, що можуть свідчити про примітивну фальсифікацію кримінальної справи також залишились поза увагою прокурора, що здійснював нагляд за слідством та направляв справу до суду.

Не виникало у нього питань і з приводу того, чи були ці злочини вгагалі.

У звязку з цим принагідно наголосити, що 31 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду уже виносила окрему ухвалу на виявлені нею подібні факти грубого порушення службовими особами Крюківського РВ МКУ кримінально-процесуального законодавства в ході дізнання та досудового слідства у кримінальній справі щодо ОСОБА_17М, де серед інших правоохоронців найбільше фігурувало прізвище ДІМ ОСОБА_11

При цьому направляючи справу на додаткове розслідування колегія суддів завертала особливу увагу прокурора Полтавської області на очевидні і сисмемні факти фальсифікації процесуальних документів складених ДІМ ОСОБА_18 із залученням, зокрема, все того ж понятого ОСОБА_3, якого суд так і не зміг допитати через невиконання органами міліції постанов про його примусові приводи.

Для наглядності до окремої ухвали колегія суддів долучала ксерокопії 7 документів з кримінальної справи з явними ознаками підробки, проте отримана на неї відповідь від 14.05.09р. за підписом заступника прокурора області не містить ніякої інформації про відтвердження чи спростування виявлених фактів фальсифікації, про вжиті заходи до осіб причетних до них, про результати перевірки постанови прокурора -криміналіста про відмову у порушенні кримінальної справи, тоді як із самого змісту цієї ж відповіді визнається, що судове доручення дане апеляційним судом в порядку ст.315-1 КПК України він виконав неналежно.

Тому подібні факти мають продовження.

Як на доказ підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні крадіжок органи до судового слідства посилаються на протоколи відтворення обставин події, в ході яких Удртинов показав місця вчинення злочинів.

Спростовуючи їх доказове значення підсудний пояснював, що слідчий возив його по хету, ставив у потрібних йому місцях та фотографував.

4

Коли вивчити зміст цих документів, то з них неможливо зрозуміти послідовність проведення відтворення: яким чином учасники даної слідчої дії опинялися на місцях злочинів, хто їх туди приводив і на чому вони пересувалися. Причому перед проведенням відтворень обвинувачений ОСОБА_1 не опитувався.

Усі три протоколи відтворень, які відбувались у різних місцях з інтервалом у декілька хвилин та за участю різних понятих, мають виправлення дати на 7 липня 2009 року. Жодний з понятих, що залучався до участі в їх проведенні не допитаний, а справжність їх підписів у документах викликає сумніви (т.1а.с.213,215,217)

Це ж стосується і усіх без виключення решти понятих, які залучались оперативними працівниками до фіксування їх дій та рішень, а саме оглядів викраденого та місць пригоди: ОСОБА_6 та ОСОБА_19, ОСОБА_3 та ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_26, ОСОБА_27 та ОСОБА_28, ОСОБА_29 та ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 (т.1 а.с.10, 31, 50, 76, 80, 94, 110 ,113, 132).

Усі вони не допитувались слідчими у якості свідків, не попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від їх дачі, а обставини, за яких нови залучались до участі у справі, справжність їх підписів у протоколах та відповідність записів у протоколі виконаним діям не зясовувалась.

Неодноразові постанови суду про примусовий привід свідків залишилися не виконаними.

Між тим, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що підсудного ОСОБА_1 він ніколи не бачив і хто міг викрасти телефон з незамкнутої машини не знає.Коли звернувся до міліції йому повенули телефон, але де взяли не пояснили, і чи це саме його телефон він не впевнений.

Потерпілий ОСОБА_7 також в судовому засіданні заявив, що у маршрутному автобусі де викрали його гаманець та золотий ланцюжок підсудного він не бачив.Через два тижні після крадіжки працівники міліції віддали ланцюжок, не пояснивши де вони його знайшли та хто скоїв крадіжку, а гаманець з грошима не повернули.

Як пояснив потерпілий ОСОБА_4 крадіжку його майна скоїв кум його сусідів на імя Дмитро, що заходив до його квартири позичати гроші та схопив гаманець з грошима і утік.Про цей випадок він розповів дільничному ОСОБА_33 не подаючи офіційну заяву.Через деякий час до нього прийшов дільничний інспектор і попросив підписати якусь заяву, що він і зробив не читаючи. Підсудного ОСОБА_1 він ніколи не бачив і ніяких претензій до нього не має.

Отже при перевірці доказів, покладених у основу обвинувачення ОСОБА_1, місцевий суд та колегія суддів виявила цілу низку недоліків, які свідчать про суттєву неповноту на неправильність досудового слідства, що не може бути усунута в судовому засіданні.

Зважаючи на такі недоліки слідства та порушення закону, колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляції прокурора та приходить до висновку про обгрунтоване поверннення даної кримінальної справи для організації додаткового розслідування, у ході якого необхідно ретельно перевірити доводи скарг ОСОБА_1, допитати усіх понятих, що залучались до проведення слідчих і процесуальних дій, повно, всебічно і

5

обєктиБНО дослідити всі обставини, які можуть мати значення для прийняття рішення у

справі.

На лілставі викладеного, керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Ал еля цію помічника прокурора м.Кременчука залишити без задоволення, а постане в; Крюківського районного суду м.Кременчука від 6 липня 2010 року про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2ст.185 КК України на додаткове розслідування залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_34 ОСОБА_35 ОСОБА_36