Справа № 1-16/12
Провадження № 1/1015/227/12
В И Р О К

іменем України

22.02.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретарів Солдатенко В.С., Шереметьєвої Т.В.,

прокурорів Черната О.А., Алфьорової Г.В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

представника цивільного відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, неодруженого, працюючого водієм ТОВ «КИЙТРАНС 2005», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2009 р. близько 06 години ОСОБА_4 керуючи технічно справним автобусом-D А-91 «Богдан» реєстраційний номер АІ 0049АА, здійснював рух по вул. Промисловій з боку вул. Київської у напрямку розташування торгового центру «Фоззі» у м. Вишневе Київської області. Проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку № 5, ОСОБА_4, діючи необережно, у порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, маючи можливість побачити автомобіль DAF 95ХF430, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-рефрижератор-Е SAMRO SR 334, реєстраційний номер НОМЕР_2, який стояв на проїзній частині біля правого краю по ходу його руху, проявив злочинну недбалість, не прийняв заходів, до зменшення швидкості руху керованого транспортного засобу, аж до його зупинки, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди та скоїв наїзд на задню частину напівпричепа. В результаті даної пригоди пасажир автобуса-D А-91 «Богдан», реєстраційний номер АІ 0049АА, ОСОБА_2 отримала отримала наступні тілесні ушкодження: переломи обох кісточок лівої гомілки, заднього краю епіфізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та підвивихом стопи назовні, які Згідно висновку судово-медичної експертизи № 256/Д від 12.08.2010 г. відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали довготривалий розлад здоровя.

Підсудний ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінуємого йому злочину, не визнав, показав суду, що 22.12.2009 року близько 6 години він керував технічно справним автобусом-D А-91 «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_3, на якому здійснював рух по вул. Промисловій у м. Вишневе. Був темний час доби, проїжджа частина була вкрита сніговим накатом. В салоні автобуса знаходилось 10 пасажирів. Прямував до молокозаводу ВАТ «Вим-Билль-Данн Украина». Проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку № 5 побачив на смузі свого руху автомобіль DAF- з напівпричепом який стояв паралельно межам проїзної частини біля правого краю по ходу його руху. Намагався обїхати його, але не зміг і допустив наїзд на ліву задню частину напівпричепу, в результаті чого пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у виді перелому ноги. Причиною цього було те, що напівпричеп був засипаний снігом та брудом і був непомітний на дорозі. В подальшому, після закінчення судового слідства підсудний визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілих та свідків, допитаних в процесі судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що знаходилася в салоні автобуса-D А-91 «Богдан», сиділа на третьому сидінні і за обставинами на проїзній частині не слідкувала. В якийсь момент відчула удар, від чого впала з сидіння і травмувалася. До даної пригоди водій автобуса ОСОБА_4 гальмування не застосовував.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що 22.12.2009 року близько 6 години він в якості пасажира знаходився в салоні автобуса-D А-91 «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Рухались по вул. Промисловій з боку вул. Київської у напрямку супермаркету «Фоззі» у м. Вишневе. В путі слідкування він побачив здалека, що на смузі руху автобусу, де він знаходився, стоїть габаритний транспортний засіб типу «фура». Автобус наближувався до вказаного стоячого автомобілю і вже в безпосередній близькості від нього, водій почав маневрувати ліворуч, здійснюючи маневр обїзду. Але відстань до задньої частини напівпричепа «фури» була малою і на неї стався наїзд.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що на час пригоди знаходилась в салоні автобуса -D А-91 «Богдан» на пасажирському сидінні. За рухом на проїзній частині не стежила. Коли автобус рухався по вул. Промисловій, відчула сильний удар, від чого деякі пасажири автобуса і вона сама попадали з сидінь. Після зупинки автобуса вона вийшла з салону і побачила, що сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автобус, в якому вона знаходилась здійснив наїзд на задню частину габаритного автомобіля типу «фура».

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що 22.12.2009 р., вона в якості пасажиру знаходилась в салоні автобусу «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Вона розташовувалась на передньому пасажирському сидінні за кабіною водія, а ліворуч від неї сиділа ОСОБА_8, з якою вона розмовляла і за дорогою не стежила. В той час, коли автобус рухався по вул. Промисловій, вона відчула сильний удар, від чого пасажири попадали з сидінь. Вона трималася руками за поручень, тому не впала і тілесних ушкоджень не отримала.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що на час пригоди знаходилася в салоні автобуса «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Рухались вони у місті Вишневе у напрямку розташування молокозаводу «ОСОБА_10 Данн», де вона працює. При слідкуванні по вул. Промисловій стався наїзд автобусу «Богдан» на перешкоду у вигляді стоячого габаритного транспортного засобу типу «фура».

Свідок ОСОБА_11П, показала суду, що 22.12.2009 року близько 6 години знаходилась в салоні автобуса «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Прямувала на місце роботи на молокозавод «ОСОБА_10 Данн». Був темний час доби, дорожнє покриття було вкрите сніговим накатом. В той час, коли автобус рухався по вул. Промисловій, відчула сильний удар, після чого автобус зупинився. Коли вийшла з салону, то побачила, що стався наїзд автобуса на задню частину напівпричепа автомобіля.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 22.12.2009 р. сіла в автобус «Богдан» і поїхала у напрямку молокозаводу «ОСОБА_10 Данн», по місту своєї роботи. В автобусі розташовувалась на сидінні за кабіною водія. Праворуч сиділа її співробітник ОСОБА_7 При слідкуванні по вул. Промисловій, відчула сильний удар, від чого пасажири попадали зі своїх місць. Після зупинки автобусу, побачила, що стався наїзд автобусу на задню частину напівпричепа стоячого габаритного автомобіля.

Свідок ОСОБА_12 показала суд, що 22.12.2009 року близько 6 години вона знаходилася в салоні автобуса «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Автобус рухався по вул. Промисловій у напрямку супермаркета «Фоззі». Вона побачила ще здалека, не менш ніж за 70-80 м, що на смузі руху автобусу стоїть габаритний автомобіль з напівпричепом. ОСОБА_4 продовжував рух автобуса і коли автобус знаходився вже в безпосередній близькості від стоячого автомобіля, ОСОБА_4 почав здійсняти маневр обїзду з лівого боку і допустив наїзд на задню ліву частину напівпричепа вказаного автомобілю.

Свідок ОСОБА_13, показала суду, що на час даної пригоди вона знаходилася в салоні автобуса «Богдан», яким керував ОСОБА_4 Сиділа поряд з ОСОБА_2 ліворуч від неї. Вони розмовляли і за рухом на проїзній частині не дивилися. В якійсь момент, коли автобус рухався по вул. Промисловій, вона відчула сильний удар, вдарилася обличчям о переднє сидіння, а ОСОБА_2 впала зі свого місця і отримала тілесні ушкодження. Коли вийшла з автобусу, то побачила, що стався наїзд автобуса «Богдан» на задню частину напівпричепа автомобіля типу «Фура», який стояв на проїзній частині.

Винність підсудного у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України також підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства, а саме:

- даними з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 22.12.10 р., (а.с.5-12);

- даними з протоколу огляду транспорту автобусом-D А-91 «Богдан», реєстраційний номер АІ 0049АА, де вказані пошкодження, які утворилися на автомобілі внаслідок ДТП. (а.с.16);

- даними з протоколу огляду транспорту автомобіля DAF-95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_4, де вказано, що пошкоджень на автомобілі внаслідок ДТП не мається. (а.с.17);

- протоколом огляду напівпричепу-рефрижератор-Е SAMRO SR 334, реєстраційний номер НОМЕР_2, де вказані пошкодження, які утворилися на напівпричепі внаслідок ДТП. (а.с 18);

- даними з протоколу огляду речових доказів від 05.02.10 р. з фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто автобус-D А-91 «Богдан», реєстраційний номер, АІ 0049АА (а.сс.26-29);

- даними з висновку судово-медичної експертизи №256/Д від.12.08.2010 р, згідно якого у ОСОБА_2 мали місце переломи обох кісточок лівої гомілки, заднього краю епіфізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та підвивихом стопи назовні, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали довготривалий розлад здоровя.(а.с. 50);

- даними з протоколу відтворення обстановки та обставин події від 16.02.11 р. із схемою до нього, згідно якого за участю ОСОБА_4 відтворено обставини події вчинення злочину (а.с. 94-97);

- даними з висновку автотехнічної експертизи № 266 А від 13.04.2011р., згідно якого в даній дорожній ситуації, водій автобуса -D А-91 «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_3, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього України, тобто у темну пору доби швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, та у разі виникнення небезпеки негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки. В даній дорожній обстановці, водій автобуса «Богдан А-91» мав технічну можливість попередити зіткнення з напівпричепом SAMBO-334, реєстраційний номер НОМЕР_2, автомобілю НОМЕР_5 шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. (а.с.104-108).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази по справі, суд визнає, що дії підсудного ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки руху транспорту особою, що керує транспортним засобом, що спричинило отримання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що помякшують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином середньою тяжкості, вчинений з необережності; враховує особу підсудного який вчинив злочин уперше, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити підсудному основне покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України.

Зважаючи на характер допущених підсудним порушень правил безпеки дорожнього руху, що призвели до тяжких наслідків, а також враховуючи те, що робота водія є єдиним джерелом заробітку підсудного, суд вважає можливим не призначити підсудному ОСОБА_4 додаткове покарання у позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи встановлені обставини справи, позитивні характеристики з місця роботи, суд дійшов до висновку про можливість подальшого виправлення підсудного без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Визначаючи розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд враховує, що відповідно до розяснень, які містяться у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3, із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992р,, № 12 від 03.12.1997р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України.

Згідно із ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа повинна відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, відповідальність за заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків матеріальну і моральну шкоду, несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, якщо законом не встановлено іншого.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 1167 ЦПК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 Онопрієвни про стягнення з ТОВ «Кийтранс 2005» та ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 40 698,87 грн., а також моральної шкоди, в сумі 30 000 тис. грн., підлягає до задоволення в частині стягнення з ТОВ «Кийтранс 2005» вказаної матеріальної шкоди, яка підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами та моральної шкоди, в сумі 15 000 тис. грн., зважаючи на обсяг страждань (душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, повязаних з перенесенням потерпілою болі у звязку із спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, моральних страждань повязаних з відчуттям безпомічності, порушенням нормального життєвого ритму та стосунків з оточуючими під час лікування.

В іншій частині позов до задоволення не підлягає у звязку з необґрунтованістю цих позовних вимог.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому за цим законом основне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 Онопрієвни задовольнити частково. Стягнути з ТОВ «Кийтранс 2005» на користь ОСОБА_2 Онопрієвни 40 698 грн. (сорок тисяч шістсот девяносто вісім) грн. 87 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, всього стягнути 55698 (пятдесят пять тисяч шістсот девяносто вісім) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області судові витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи №266 А від 13.04.2011 в сумі 1519 грн. 56 коп. (а.с.104).

Речові докази: автобус -D А-91 «Богдан» реєстраційний номер АІ 0049АА, який передано директору ТОВ «Кийтранс-2005» ОСОБА_14М.( а.с.31), залишити у користуванні ТОВ «Кийтранс-2005»; автомобіль НОМЕР_6 з напівпричепом-рефрижератор-Е SAMRO SR 334 реєстраційний номер НОМЕР_2, який передано ОСОБА_15 ( а.с.33), залишити у користуванні ОСОБА_15.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Ю.С. Бурбела