АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-73/10Головуючий у 1-й інстанції Комендат Р.Т.
Провадження № 11-269/2010 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Максимовича Ю.А.

Суддів - Демченко О. В., Лекан І. Є.,

за участю прокурора - Зозулі І.І,

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Підволочиського районного суду від 3 вересня 2010 року, яким -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючий, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, -

засуджений:

за ч.1 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі;

за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч.1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 призначено 6 років позбавлення волі.

Час відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 8 квітня 2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишено попередню - тримання під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_2 покладено такі обов'язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання;

періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишено попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за злочини, які згідно вироку, вчинені за наступних обставин.

Так, 19 січня 2010 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1, знаходячись на вулиці в с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, зустрівся з ОСОБА_4 і безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс останньому удар рукою в обличчя, від якого той впав на землю. ОСОБА_1, продовжуючи хуліганські дії, наніс ще декілька ударів ногою в голову ОСОБА_5, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: просторого синця правої половини волосяної частини голови, крововиливу у білкову оболонку та синця верхньої повіки лівого ока, синця нижньої повіки лівого ока, що поширюється на ліву виличну ділянку, забійної рани верхньої повіки правого ока, набряку обох губ і крововиливу нижньої губи, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 7 квітня 2010 року близько 1 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у дворі господарства ОСОБА_6, що в с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, з метою помсти за конфлікт, який у нього виник кілька годин раніше з ОСОБА_7, взяв дерев'яну палицю, за допомогою якої, а також руками та ногами умисно побив потерпілого ОСОБА_7, наносячи удари в голову та інші частини тіла.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_1, потерпілому ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження у вигляді:

- травми голови, синців повік очей, крововиливів у сполучні оболонки очних яблук, яка супроводжувалась клінічними проявами струсу головного мозку, травму поперекової ділянки у вигляді просторих синців, саден та забою нирок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- травми правої руки у вигляді закритого вивиху передпліччя та відкритого (із раною на заднє-внутрішній поверхні його середньої третини) перелому діафаза (тіла) ліктьової кістки на межі його верхньої та середньої третини, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоров'я;

- просторих саден лівого стегна та гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочину діяльність, направлену на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 7 квітня 2010 рокуьблизько 1 год., знаходячись на подвір'ї ОСОБА_6, що у с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, умисно дерев'яною палицею, руками та ногами наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження голови та інших частин тіла, а саме: травми голови у вигляді забою м'яких тканин і рани лівої половини лобної ділянки, перелому лобної кіски, що поширювався на основу черепа (ліву половину передньої черепної ямки), епідуральної гематоми (накопичення крові між внутрішньою поверхнею черепа та твердою мозковою оболонкою) над бічною поверхнею лобної частини лівої півкулі головного мозку, крововиливу під м'яку оболонку полюсу і матеріальної поверхні цієї ж частини та забою її речовини у базальній частині, рани в ділянці перенісся з поширенням на чоло та спинку носа, перелому його кісток, перелому лівої верхньощелепної кістки в ділянці передньої стінки її пазухи, синців повік очей, крововиливів у сполучні оболонки очних яблук, забою м'яких тканин правої виличної ділянки, наскрізної рани верхньої губи нарівні правого носового ходу, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольно сп'яніння 7 квітня 2010 року близько 1 год., знаходячись у будинку ОСОБА_6 вступив в суперечку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час якої у нього виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7

З цією метою, скориставшись тим, що ОСОБА_1 побив ОСОБА_7 і останній лежить на землі та не може чинити опору, ОСОБА_2 умисно наніс йому удари руками, ногами, скляною пляшкою, а також дерев'яною палицею, у голову та інші частини тіла в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді:

- травми грудей у вигляді просторих саден лівої її половини, перелому 8-го лівого ребра в проміжку між задньою паховою та лопатковою анатомічними лініями (задня поверхня грудної клітки), яка супроводжувалась розвитком лівобічного пневмогематораксу (наявність повітря та крові в плевральній порожнині) та підшкірної емфіземи (наявність повітря в товщі м'яких тканин) лівої половини грудної клітки та ліву половину поперекової ділянки, яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- просторі садна в ділянці лівих плечового та кульшового суглобів, на передній черевній стінці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом'якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію та просить вирок суду змінити, пом'якшити йому покарання, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на доказах, зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні, які наведено у вироку та в апеляції не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, яке б сприяло запобіганню вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

В повному об'ємі судом враховані і пом'якшуючі вину обставини, в тому числі і ті, на які посилається апелянт.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи засудженому, ОСОБА_1 покарання, врахував, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, розкаявся у вчинених злочинах. Саме з врахуванням всіх пом'якшуючих покарання обставин ОСОБА_1

С.М. судом остаточно було призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі, тобто, ближче до мінімального.

Разом з тим, призначаючи покарання, суд врахував і те, що засуджений ОСОБА_1 вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, що обтяжує його вину.

Таким чином, при перевірці справи за апеляцією засудженого ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає будь-яких передбачених ст.367 КПК України підстав для скасування чи зміни вироку щодо нього.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 356, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 3 вересня 2010 року щодо нього без зміни.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9