№ 336/620/16-к
пр. № 1-кп/336/170/2016
УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жагань ПНР, мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрованого проживаючим у АДРЕСА_2 звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просив призначити справу до розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні погодились з думкою прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 вказували на підстави для повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, оскільки в ході досудового розслідування не проведені усі необхідні дії для встановлення істини по справі, клопотання про проведення слідчого експерименту та інших слідчих дій, подане 02.02.2016 року, безпідставно не задоволено. Також обвинувачений та захисник вказували на те, що фактично обвинувальний акт був вручений їм 02.02.2016 року, а дата на розписках проставлена не ними, а іншою особою, оскільки саме 02.02.2016 року вони подавали клопотання про проведення додаткових слідчих дій, про що мається відмітка районного відділення поліції, а не 29.01.2016 року, як стверджував прокурор.

Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у спричиненні легких тілесних ушкоджень за ст. 125 ч. 1 КК України за наступних обставин.

16.12.2015 року приблизно о 16.30 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля прибудованого приміщення будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, умисно схопив правою рукою за шию, здавив та притягнув до стіни прибудованого приміщення, після чого наніс удар кулаком правої руки у область голови над лівою скронею, внаслідок чого спричинив синці на передній та боковій поверхні шиї, локальне ущільнення підшкірно-жирового клітковини волосистої частини голови за рахунок набряку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 291 ч. 2, 3, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.

В обвинувальному акті відсутні визначення мотиву скоєння злочину, а також не описаний докладно механізм спричинення тілесних ушкоджень. Зазначено, що тілесні ушкодження спричинені у ході конфлікту, але не визначено ані причини виникнення цього конфлікту, ані мотиви дій обвинуваченого ОСОБА_5 .

Так, як зазначено в обвинувальному акті потерпіла отримала локальне ущільнення підшкірно-жирового клітковини волосистої частини голови за рахунок набряку, однак, при цьому в обвинувальному акті не описаний механізм утворення цього тілесного пошкодження та не вказано якими саме активними діями обвинуваченого викликані такі наслідки.

Фактично описання дій обвинуваченого не відповідає кількості, розташуванню та характеру отриманих потерпілою тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувальних акт складений слідчим ОСОБА_8 , а реєстр матеріалів досудового розслідування слідчим ОСОБА_9 .

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 39 КПК України в.о. начальника слідчого відділу Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області визначено групу слідчих по цьому кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Отже слідчий ОСОБА_8 не була включена у групу слідчих по цьому кримінальному провадженню.

Отже, або в обвинувальному акті чи реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться недостовірні відомості щодо прізвища, імені та по батькові слідчого, або один з цих документів складений та підписаний не уповноваженою на це особою.

Також у суду викликає обґрунтовані сумніви достовірність дати складення та затвердження обвинувального акту та складення реєстру матеріалів досудового провадження, а також дата їх фактичного вручення підозрюваному, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься посилання на вирішення клопотання підозрюваного ОСОБА_5 постановою слідчого від 29.01.2016 року, між тим як саме клопотання було складено та подане лише 02.02.2016 року, що підтверджено зазначенням дати у самому клопотанні та вхідним реєстраційним номером Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП у Запорізькій області. При цьому сам обвинувачений та його захисник стверджували, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування були складені та затверджені, а також вручені їм саме 02.02.2016 року, а не 29.01.2016 року.

Таким чином, суд вважає, що в обвинувальному акті відсутній повний, докладний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що безумовно перешкоджає здійсненню обвинуваченим ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, а також відсутні точні та достовірні відомості щодо прізвища, імені та по батькової слідчого, який склав та підписав обвинувальний акт, а також відомості щодо дати складення та затвердження обвинувального акту.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1

17.02.16