АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1237/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0002650 від 02.06.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено в ухвалі у квітні 2012р. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для розвитку власної підприємницької діяльності позичили у раніше знайомого їм ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 100.000 доларів США, що станом на 01.04.2012р. складало 798000 грн., під 3,5 % щомісячно за користування грошовими коштами, про що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 складена письмова розписка. З часу надання ОСОБА_8 грошових коштів у квітні 2012р. по липень 2015р. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щомісячно здійснювались виплати частини боргу в різному розмірі та в різній валюті (у гривні та в доларах США), відповідно раніше досягнутої домовленості, про що ОСОБА_8 складались письмові розписки та передавались ОСОБА_13 . Таким чином, станом на грудень 2014р. ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 повернуто частину грошового боргу у розмірі 92 тисяч доларів США. Так, в грудні 2014р., у невстановлений слідством день, ОСОБА_8 , який не погодився з невеликими розмірами грошових коштів, які щомісячно сплачувались ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в рахунок повернення боргу, усно пред`явив до останніх вимогу про негайну передачу йому грошових коштів у сумі 20 000 доларів США. При цьому ОСОБА_8 значно збільшив розмір залишку грошового боргу, який на той час складав 8000 доларів США. При цьому ОСОБА_8 в телефонній розмові та в ході особистої розмови при зустрічі з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 систематично погрожував останнім фізичним насильством, посилаючись на своїх знайомих, що мають авторитет у кримінальному світі, які у разі ненадання ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вказаної суми грошових коштів у встановлений ОСОБА_8 строк, можуть застосувати фізичне насильство до ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та членів їхніх родин. Після того, як ОСОБА_15 та ОСОБА_11 відмовились платити встановлену ОСОБА_8 грошову суму 20.000 Доларів США, пояснивши тим, що такої суми грошей у них немає, та вони винні ОСОБА_8 значно меншу суму, ОСОБА_8 з грудня 2014р. по липень 2015р. став призначати особисті зустрічі ОСОБА_13 та ОСОБА_11 за різними адресами у м. Харкові, під час яких погрожував застосуванням фізичного насильства у разі ненадання вказаної суми грошових коштів у найкоротший строк, яке ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сприйняли реально, демонструючи при цьому дружні стосунки з особами, які мають кримінальний авторитет у м. Харкові та за його межами, якими він може скористатися у разі необхідності. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 в силу свого знайомства з особами з кримінального світу може вчинити висловлені ним погрози, бажаючи уникнути можливих негативних наслідків для себе у разі виконання погроз продовжували виплачувати ОСОБА_8 грошові кошти щомісячно в різному розмірі.

01.08.2015р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії та зібрані докази, що підтверджують обґрунтованість підозри, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, підтверджується протоколом допиту потерпілих, розсекреченими матеріалами від 29.07.2015 року складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, розписками, складеними ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 06.06.2015 року, висновком судово-медичної експертизи № 1710-С/15 від 07.07.2015 року.

Захисник адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в який просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із суттєвим порушенням слідчим суддею вимог кримінально-процесуального закону. Вважає, що ухвала є незаконною.

В обґрунтування доводів апеляції вказує, що під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення цього клопотання, оскільки прокурор прокуратури Київського району ОСОБА_19 , яка приймала участь в суді першої інстанції, погрожувала ОСОБА_8 тим, що в разі його звернення за правовою допомогою до адвоката, у відношенні нього буде застосований ще більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_8 в свою чергу прийняв слова прокурора як дійсні і з моменту затримання до моменту застосування запобіжного заходу не звертався за правовою допомогою.

Крім цього вказує на те, що слідчий суддя під час застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу не звернув увагу на те, що кваліфікація кримінального правопорушення за яким останньому повідомлено про підозру неправильна, а підозра не конкретизована, оскільки не містить жодної точної дати.

Вважає, що на даному етапі у органу досудового розслідування немає доказів для пред`яви ОСОБА_20 підозри за ч. 2 ст. 189 КК України, що між його підзахисним, ОСОБА_16 та ОСОБА_11 мають місце цивільно-правові відносини, а тому до ОСОБА_8 не може застосовуватись будь-який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги та скасуванні ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції захисника, виходячи з наступного.

В ухвалі в якості ризиків вказано те, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих.

В оскаржуваній ухвалі зазначено що ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував (а.с.52).

Згідно журналу судового засідання (а.с.51) ОСОБА_8 також проти задоволення клопотання не заперечував.

Данні обставини підтвердив ОСОБА_8 і при апеляційному розгляді.

Доводи апеляції про відсутність аргументації висновків слідчого судді в оскарженій ухвалі необгрунтовані, осмкільки слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали зазначено перелік процессуальних документів, що є доказами на підтвердження обгрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_8 .

Щодо незаконності дій правоохоронних оранів при проведенні обшуку на які посилвається захисник то вони не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду в силу імперативних вимог ч.2 ст.303 КПК України.

Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,181,184,194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість застосування до підозрюваного ст.181 КПК України слідчим суддею.

Слід зауважити що ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відностності та допустимості доказів і правильності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому розгляді справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу винесена обгрунтовано, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції коллегія суддів не вбачає.

Крім того, слід звернути увагу апелянта на те, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процессуальні рішення має право винести апеляційний суд у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова щодо обрання у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: