АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

23 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні №0009725, внесеному 8.10.2015 р. до ЄРДР, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий в силу ст. 89 КК України,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 15 грудня 2015 р. включно, йому заборонено залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22:00 до 7:00 години кожної доби.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчих у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із вказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду в період з 22:00 до 7:00 години кожної доби.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що слідчим не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці. На думку прокурора, ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе повною мірою забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше судимий та знову скоїв злочин, що негативно характеризує особу ОСОБА_6 , який на шлях виправлення не став та продовжує злочинну діяльність. Крім того, звертає увагу на обставини вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 , пов`язані з відкритим викраденням майна у потерпілого з використанням його безпорадного стану, які не були прийняті судом першої інстанції до відома.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляції, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді в провадженні СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0009725, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.10.2015 року о 21:00 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та в той же день вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

16.10.2015 року слідчий СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, працює, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу: домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання, а тому зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 181, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не зміг довести обставин необхідності тримання підозрюваного під вартою під час апеляційного розгляду і прокурор.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким не має.

Посилання прокурора на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного та обставини вчинення злочину є безпідставними, оскільки слідчий суддя врахував всі зазначені вимоги закону та відповідно до ст. 370 КПК України прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Крім того, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який на думку колегії суддів є достатнім та доцільним в даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор в апеляції, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні під №0009725, внесеному 8.10.2015 р. до ЄРДР, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши до 15 грудня 2015 р. в період з 22:00 до 7:00 години кожної доби залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням зазначених у ній обов`язків, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 е ц ь