Провадження 1-кп/168/2/16
Справа № 168/781/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Яблунов Косівського району Івано-Франківського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, має трьох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в:

15.09.2015 р. близько 18.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї свого господарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 погрожував насильством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме: тримаючи в руках господарські вила, погрожував капітану міліцію ОСОБА_6 , який був при виконанні службових обов`язків, приїхавши на виклик ОСОБА_7 за фактом вчинення її чоловіком ОСОБА_4 насильства в сім`ї. При цьому, ОСОБА_4 погрожував потерпілому фізичним насильством щодо заподіянні тілесних ушкоджень, розмахуючи вилами перед собою, розуміючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу і виконує службові обов`язки, у зв`язку з чим до нього застосовано заходи фізичного впливу і спеціальні засоби відповідно до ст.ст. 12-14 Закону України «Про міліцію».

У судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та пояснив, що 15.09.2015 р. в обід він посварився із дружиною і вона пішла до сусідки, після чого він як завжди закрив на ключ вхідні двері з середини будинку. Він випив грам 100 горілки і ліг, щоб полежати. Через 10-15 хв. у вхідні двері подзвонили, через вікно він побачив, що це працівники міліції. Не відчиняючи дверей сказав їм залишити його приватну територію і вийти на дорогу. Працівники міліції сказали відчинити двері. Він не відчинив. Приблизно через 1-2 хвилини, він вирішив вийти на вулицю, щоб розчистити вигрібну яму. Для цього взяв в будинку господарські вила, відчинив двері і вийшов з вилами в руках з будинку, однак на порозі зачепився за сходинку, спіткнувся і впав, тримаючи вила перед собою. Після чого на нього накинулись працівники міліції, заламали руки, примусово

2

повезли в лікарню, побили. Потерпілий стояв майже на сходинці на відстані метра від того місця, де він впав з вилами. Зі скаргами про побиття ні в лікарню, ні в міліцію він не звертався, бо боявся розправи. Стверджує, що мав намір на своєму подвір`ї виконувати господарські роботи, а наміру заподіювати вилами будь-яких ударів працівнику міліції не мав. Вважає, що працівники міліції не мали права без його дозволу заходити на територію його господарства, оскільки це його приватна територія, зі слів дружини вона їх не викликала, У стані алкогольного сп`яніння не перебував, випив спиртне після того, як працівники міліції відібрали в нього вила. Просить виправдати його.

Факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, незважаючи на невизнання ним вини, підтверджується такими доказами:

-показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 про те, що зі слідчо-оперативною групою він приїхав до будинку ОСОБА_4 на виклик його дружини ОСОБА_7 . Після приїзду СОГ ОСОБА_7 перебувала на подвір`ї, вона в усній формі запросила їх зайти на подвір`я, пояснила, чоловік розпивав спиртні напої, вчинив психологічне і фізичне насильство щодо неї, потім закрився з дітьми в будинку, не впускає її всередину, перебуває в агресивному стані, після приїзду карети швидкої медичної допомоги відмовився відчиняти двері. Під час спілкування з ОСОБА_7 виникла необхідність опитати ОСОБА_4 для з`ясування всіх обставин за фактом вчинення правопорушення. Для цього, він підійшов до вхідних дверей, подзвонив в дзвінок, на що ОСОБА_4 почав висловлюватись нецензурно на адресу працівників міліції, погрожував їм. Після цього з будинку почувся шум і грютік, зрозумівши, що ОСОБА_4 щось бере важке, він зробив п`ять кроків назад і відійшов від дверей. ОСОБА_4 відкрив двері і тримав в руках господарські вила, з цими вилами почав швидко іти на нього, розмахуючи вилами, погрожував. Він зробив крок вліво, зловив руками за рукоятку вил, після цього ОСОБА_8 застосував до ОСОБА_4 спеціальний засіб «Терен 4», а після того, застосовано заходи фізичного впливу, після чого, одягли наручники. ОСОБА_4 перебував в стані сп`яніння. У присутності працівників міліції і після затримання не вживав алкоголю. У подальшому дружина ОСОБА_4 відмовилась від будь-якого обвинувачення щодо чоловіка за ст.ст. 125, 126 КК. На ОСОБА_4 було складено протокол за ст. 183 КУпАП у зв`язку з безпідставним викликом швидкої. Раніше також були випадки коли дружина ОСОБА_4 зверталась в міліцію з приводу сварок з чоловіком;
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 про те, що в складі СОГ він приїхав до будинку ОСОБА_4 , дружина останнього стояла біля воріт, сказала, що чоловік напився, побив її, закрився з дітьми в будинку і її не впускає, попросила зайти і розібратись. Він і ОСОБА_6 підійшли до будинку, щоб з`ясувати чи побив він дружину, чи дійсно не впускає її в хату. Коли ОСОБА_6 почав дзвонити в двері, то почулись від ОСОБА_4 погрози з-за дверей, ОСОБА_4 кричав, щоб вони відійшли, погрожував фізичною розправою, ОСОБА_6 відійшов від дверей приблизно на 4-5 метрів. Після чого різко відкрились двері, ОСОБА_4 вибіг з вилами, і пішов до ОСОБА_6 , який відходив назад десь на 3 метри, продовжував погрожувати ОСОБА_6 . Після того, потерпілий відібрав вила, ОСОБА_4 повалили на землю і вдягнули наручники. Також пояснив, що ОСОБА_4 бачив, що працівники міліції були в форменому одязі, сказав щоб їхали звідси, висловлював погрози фізичною розправою будучи в будинку, і після того, як вийшов з будинку з вилами. Тілесні ушкодження ОСОБА_4 не наносили, лише застосували заходи фізичного впливу;

-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 про те, що дійсно після чергової сварки з чоловіком вона 15.09.2015 р. викликала по телефону працівників міліції, на момент приїзду яких перебувала на вулиці на подвір`ї. Моменту, коли її чоловік вийшов з будинку вона не бачила, оскільки стояла на дорозі біля службового автомобіля міліції. Потім побачила, що чоловік лежав на землі, господарські вила були на відстані 3-4 м від вхідних дверей. Підтвердила, що іноді виникають сварки з чоловіком, і в той же день до них приїжджав автомобіль швидкої медичної допомоги;

3

-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину та витягом з ЄРДР (а.с.48-49);

-заявою ОСОБА_7 про дозвіл працівникам міліції на огляд місця події (а.с.50);

-протоколом огляду місця події від 15.09.2015 р., згідно з яким у ході процесуальної дії встановлено, що на відстані 8 метрів від вхідних дверей на трав`яному покриві лежать господарські вила (а.с.51-53). Захист просить визнати недопустимим даний доказ з огляду на те, що дана процесуальна дія проведена до моменту внесення відомостей в ЄРДР. Однак, відповідно до ст. 233 КПК проникнення до житла чи іншого володіння особи дозволяється за добровільною згодою особи, яка ними володіє. Вказана згода була надана, що підтверджується розпискою (а.с.50);

-рапортами працівників міліції ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про застосування заходів фізичного впливу до ОСОБА_4 (а.с.54-56);

-протоколом медичного огляду, згідно з яким ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.57). Доводи про те, що даний доказ отриманий без постанови прокурора, чим порушено вимоги ст.241 КПК, а тому є недопустимими не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 241 КПК така постанова необхідна для проведення саме освідування особи, а в даному випадку така процесуальна дія не проводилась; крім того, факт перебування у стані алкогольного сп`яніння визнав сам обвинувачений в судовому засіданні, а також про те, що вжив алкоголь зазначив у протоколі медичного огляду (а.с.57) та підтвердила свідок ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду предметів (а.с.58-61);

-довідкою про перебування ОСОБА_6 на посаді дільничного інспектора міліції, за яким закріплено дільницю - Секунська, Журавлинівська, Мизівська сільські ради (а.с.63, 75);

-висновком службового розслідування по правомірність застосування мір фізичного впливу і спеціальних засобів (а.с.64-65);

-графіком чергування додаткової оперативної групи блоку громадської безпеки, книгою нарядів, журналом реєстрації інструктажів, посадовою інструкцією старшого дільничного інспектора ОСОБА_6 , згідно з якими потерпілий 15.09.2015 р. перебував при виконанні службових обов`язків (а.с.66, 69-70,73,93);

-журналом єдиного обліку, згідно з яким ОСОБА_7 повідомила про вчинення її чоловіком протиправних дій (а.с.44-45);

-матеріалами висновку за зверненням ОСОБА_7 з приводу вчинення насильства в сім`ї (а.с.80-92).

Досліджені судом докази є належними і допустимими і узгоджуються між собою.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто скоєння ним злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

Обвинувачений просить його виправдати, оскільки не мав наміру погрожувати працівнику міліції, а випадково впав, несучи вила для виконання господарських робіт.

Вказані доводи не заслуговують на увагу.

Погроза працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків може виявлятися в висловлюванні, а також у жестах або інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого застосуванням до нього.

Як встановлено з пояснень, і обвинувачений, і його дружина в судовому засіданні підтвердили, що обвинувачений розпивав спиртне, між ними відбулась сварка, внаслідок якої дружина обвинуваченого пішла з будинку. Після цього до будинку обвинуваченого працівники міліції приїхали на виклик його дружини ОСОБА_7 з приводу насильства в сім`ї.

4

З наданих стороною обвинувачення доказів встановлено, що ОСОБА_6 перебував при виконанні обов`язків, його дії як працівника міліції були законними та відповідали наданим йому правам для виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи сторони захисту про те, що працівники міліції не мали права заходити на приватну територію не заслуговують на увагу. Як встановлено, вони приїхали на виклик дружини обвинуваченого з приводу вчинення насильства в сім`ї, після розмови з ОСОБА_7 потерпілий для встановлення обставин справи мав намір опитати обвинуваченого. При цьому обвинувачений підтвердив, що бачив що це саме працівники міліції, які перебували у форменому одязі. Суд враховує й те, що обвинувачений погрожував працівнику міліції будучи всередині в будинку, після чого через 1-2 хв. вийшов з будинку з вилами і продовжував погрожувати потерпілому, тримаючи вила у руках.

Суд приходить до висновку, що за таких обставин обвинувачений усвідомлював причину перебування працівника міліції в його господарстві і дії обвинуваченого свідчать про наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого немає, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за доцільне виключити з обвинувачення ОСОБА_4 вказівку на обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в зв`язку із виконанням потерпілим службового або громадського обов`язку, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України (ч.4 ст.67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно (а.с.68), є не судимим в порядку ст.89 КК, на обліку в психіатра не перебуває, на обліку в нарколога перебуває (а.с.78), згідно з висновком наркологічної експертизи страждає алкоголізмом (алкогольною залежністю) (а.с.94), має на утриманні трьох малолітніх дітей (а.с.67), відсутність пом`якшуючих, наявність обтяжуючої покарання обставини, і вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статі Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Речові докази господарські вила - знищити (а.с.60).

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази господарські вила - знищити (а.с.60,61).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1