Є. у. н. с. 512/960/15-к
Провадження № 1-кп/512/4/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 2 Савранського районного суду Одеської області, кримінальне провадження відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гетьманівка Савранського району Одеської області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, незаміжньої, працездатної, але такої, яка ніде не працює та не навчається, депутатом не являється, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Савранського районного суду Одеської області від 02.10.2014р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання із встановленням однорічного іспитового строку, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Йосипівка Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, без освіти, неодружений, працездатного, але такого, який ніде не працює та не навчається, депутатом не являється, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -
в с т а н о в и в:

07.09.2015 близько 18:30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , вирішили піти на кладовище, що розташоване в с. Бакша, Савранського району, щоб знайти там будь-який металобрухт.
В цей же день та час перебуваючи на кладовищі в с. Бакша Савранського району ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 побачили могилу ОСОБА_7 , надгробна тумба якої була встановлена на 4 швелера маркуванням 100x50x50 довжиною 1,5 метра кожний, вартістю 110 гривень за один метр, загальною вартістю 660 гривень. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_4 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, умисно, таємно, упевнившись, що їх дії залишаться непоміченими, де ОСОБА_5 підіймав тумбу, а ОСОБА_4 діставала швелери. Під час демонтажу швелерів бетонний хрест, вартістю 450 гривень, що був встановлений поверх тумби впав та розколовся на дві частини.

Заволодівши 4 швелерами маркуванням 100x50x50 довжиною 1,5 метра кожний ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 1110 гривень

Своїми навмисними злочинними діями, які знайшли своє відображення в нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметів, що знаходяться на могилі, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

Своїми навмисними злочинними діями, які знайшли своє відображення в нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметів, що знаходяться на могилі, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Підозра про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України вручена ОСОБА_4 та ОСОБА_5 17.09.2015 року.
Потерпіла ОСОБА_8 надала суду письмову заяву про відсутність матеріальних та/або моральних претензій до обвинувачених, просила розгляд справи провести за її відсутності.

В судовому засіданні обвинувачені повністю визнали себе винуватими в обсязі пред`явленого їм обвинувачення, із зазначенням часу, місця, дати та обставин вчинення злочину.
Обвинувачені запевнили суд, що в подальшому не вчинятимуть злочинів, а також попросили суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнають себе винуватими.
Судом з`ясовано, що показання обвинувачених є достовірними і узгоджуються з їх показаннями даними під час досудового розслідування.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченими своєї винуватості в обсязі пред`явленого їм обвинувачення, а також враховуючи те, що вони та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинувачених за вказаною статтею, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При призначенні міри покарання для обвинувачених суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також всі обставини кримінального провадження і дані про осіб обвинувачених.
ОСОБА_4 , як особа, незаміжня, на обліку в центрі зайнятості як безробітна не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, утриманців немає, неодноразово судима, останній раз вироком Савранського районного суду Одеської області від 02.10.2014р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання із встановленням однорічного іспитового строку.
ОСОБА_5 , як особа, не одружений, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, утриманців немає.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених є визнання вини, дача правдивих свідчень, відшкодування шкоди, щире каяття.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги, що обвинувачені вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від чотирьох до п`яти років або позбавлення волі від чотирьох до семи років, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі.
Крім того суд вважає, що на підставі ст. 71 КК України доцільно визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачена будучи судимою за тяжкий злочин, довіру держави не виправдала і вчинив новий умисний злочин у стані алкогольного сп`яніння під час відбування покарання за попереднім вироком.
З урахуванням викладеного, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від чотирьох до п`яти років або позбавлення волі від чотирьох до семи років, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами п. 1 ч. 6 ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, що передбачені ст. 118 КПК України, у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66-67, ст. 297 ч. 3 КК України, статтями 118, 128, 318-380 КПК України Савранський районний суд Одеської області,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Савранського районного суду Одеської області від 02.10.2014р., остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_4 взяти під варту в залі судових засідань.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 годин 00 хвилин 02 лютого 2016 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: 4 швелери розміром 100х50, які знаходяться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_8 , мешканки с. Бакша Савранського району Одеської області, вважати повернутими.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом тридцяти діб з моменту проголошення вироку.
Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право подати клопотання про помилування, мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1