АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/458/15 Справа № 692/1083/15-к Категорія: ст.309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Драбівського районного суду Черкаської області від 07.09.2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову заступника начальника СВ Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0000011 внесеного до ЄРДР від 06.01.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 02.09.2015 року звернувся зі скаргою до Драбівського районного суду Черкаської області на постанову заступника начальника СВ Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0000011 внесеного до ЄРДР від 06.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказував, що постанова є незаконною, по ній не повно проведено досудове розслідування, висновки слідчого викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так на думку скаржника 06.01.2015 року за його заявою від 23.12.2014 року внесено до ЄРДР і розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.389 КК України. 29.01.2015 року ним подана додаткова заява, у якій він просив надати оцінку діям працівника КВІ ОСОБА_9 , оскільки вважав, що його слід притягнути до відповідальності за ст.ст.364, 366, 382 КК України, а також притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за ст.382 КК України. Проте слідчий при закритті провадження не дотримався процесуального порядку винесення постанови, не спростував твердження заявника, викладені в заяві, не допитав, як свідків працівників КВІ, які відповідальні за викання рішення суду стосовно ОСОБА_11 , не витребував і не перевірив письмові докази, що містяться в КВІ стосовно відбування ОСОБА_10 покарання у вигляді виправних робіт. Також заступником начальника СВ Драбівського РВ УМВС ОСОБА_8 не витребував і не перевірив письмові докази в ТОВ «Баришівська зернова компанія», Драбівському районному центрі зайнятості, не витребував документи що підтверджують направлення КВІ до ТОВ «Баришівська зернова компанія», копію ухвали суду щодо ОСОБА_10 та повідомлення про утримання з її заробітку грошових коштів, документи, що підтверджують офіційне відправлення гарантійного листа від товариства, документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_12 , офіційну письмову відмову ТОВ «Баришівська зернова компанія» прийняти в штат працівників компанії засуджену. Не дав правової оцінки діям ОСОБА_12 щодо відмови у працевлаштуванні засудженої. Не витребував платіжних доручень, виписки з поточних рахунків, якими проводяться зарахування до бюджету коштів, утриманих від доходу засудженої. Не дав правової оцінки діям ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Драбівського районного суду Черкаської області від 07.09.2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову заступника начальника СВ Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0000011 внесеного до ЄРДР від 06.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя виходив з тих міркувань що слідчим у кримінальному провадженні було отримано достатньо даних, що мають значення для провадження та перевірено їх в сукупності, які свідчать про відсутність фактів та обставин щодо причетності ОСОБА_10 до інкримінованого їй злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції скаржник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді від 07.09.2015 року, яке на думку апелянта винесено безпідставно, необґрунтовано та з грубим порушенням кримінально процесуального закону, скаргу задовольнити і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження 20000011 від 06.01.2015 року. При цьому апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в своїх поясненнях надають різні пояснення щодо не працевлаштування засудженої ОСОБА_11 .. Крім того, вказує, що судом не враховано, що Орєховій видане направлення до Драбівського РЦЗ інспектором Драбівського РП Золотонісьбкого МРВ КВІ ОСОБА_13 з грубим порушенням вимог закону, а саме засудженій не роз`яснено, що вона не має права відмовитись від запропонованої роботи чи перекваліфікації. Також вважає, що висновок суду про те, що діяльність ОСОБА_11 приватним підприємцем спрямований на отримання доходу, що дає їй можливість сплачувати 20 % до державного бюджету є виправними роботами є необґрунтованим та не грунтується на вимогах закону.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який вважає, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення слідчого судді без змін, пояснення ОСОБА_7 , який просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану та направити матеріали провадження до прокуратури для повного і всебічного дослідження тих обставин, які не були предметом розгляду в ході прийняття процесуального документу під час закінчення досудового розслідування, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1,2, 3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

При постановленні ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000011 слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про те, що органом досудового розслідування в повній мірі зібрано докази та надано їм правильну оцінку, щодо відсутності в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та невірно зазначено, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази, які підтверджують факт виконання ухвали Орджонікідзевського міського суду від 20.08.2014 року, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 42 Кримінально-виконавчого кодексу України протягом строку відбування покарання засудженим забороняється звільнятися з роботи за власним бажанням без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Дозвіл на звільнення може бути наданий після перевірки обґрунтованості заяви засудженого та за наявності довідки з нового місця роботи про можливість його працевлаштування.

Тобто, засуджений відбуває дане покарання тільки за місцем роботи, що має за мету його виправлення в звичайних для нього умовах праці та запобігання вчинення ним нового злочину. Місцем роботи є, підприємство, організація, установа, незалежно від форми власності, де особа прийнята на роботу у передбаченому законодавством порядку, виконує покладені у зв`язку з цим на неї трудові (службові) обов`язки й одержує заробітну плату.

Відповідно до п. 4.21 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань у разі звільнення засудженої особи з роботи працівник підрозділу інспекції, на обліку якого вона перебуває, здійснює заходи щодо її працевлаштування.

Якщо в копіях документів, перелічених у пунктах 4.2, 4.3 Інструкції, виявлено неточності, що перешкоджають виконанню покарання, то працівник інспекції протягом 3-х днів направляє до суду, який виніс дане рішення, та прокуророві інформацію про виявлені неточності.

Ні органом досудового розслідування, ні слідчим суддею не перевірено доводи ОСОБА_7 про відсутність належного доказу, який би підтверджував відмову ТОВ «Баришівська зернова компанія» у працевлаштуванні ОСОБА_11 , у зв`язку з ліквідацією посади, а саме: штатний розпис або наказ про внесення до нього змін, оскільки покази свідків та документи первинної бухгалтерської звітності не є доказами ліквідації посади на яку видано гарантійний лист.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження ні слідчий суддя при розгляді скарги не взяв до уваги всі обставини провадження, які мають суттєве значення для повного і всебічного розгляду скарги та не врахував, те що зайняття підприємницькою діяльність не відповідає меті та сутності такого виду покарання як виправні роботи, оскільки не передбачає такі ознаки як обов`язкова праця в поєднанні з заходами контролю дотримання трудової дисципліни з боку підприємства, яке видало гарантійний лист на засуджену особу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 405, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Драбівського районного суду Черкаської області від 7 вересня 2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову заступника начальника СВ Драбівського РВ УМВС в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000011 скасувати, а матеріали направити для розгляду в той же суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :