АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3408/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 год. 00 хв. 16 січня 2016 року, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Черкаси, громадянина України, з неповною середньо освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора і застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На думку апелянта, слідчим суддею взагалі не досліджені обставини, які підлягають доказуванню для вирішення питання обґрунтованості підозри, а також не надано правової оцінки тому, що кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 було вчинено взагалі в інший час та в іншому місці, ніж ті події, які зазначені в підозрі, повідомленої ОСОБА_8 . Крім того, захисник вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, залишив поза увагою, що в ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2015 року при наданні слідчому дозволу на затримання ОСОБА_8 не було враховано, що на момент винесення цієї ухвали останній відбував покарання та знаходився в Старобабанівській виправній колонії № 92. При цьому апелянт зауважує, що дозвіл на затримання ОСОБА_8 та привід до суду був наданий слідчому ОСОБА_10 , в той час як згідно рапорту, доданого до клопотання, затримання ОСОБА_8 здійснювалось о/у УП у Деснянському районі міста Києва ОСОБА_11 без будь-якого доручення на вчинення таких дій слідчого. Також автор апеляції вказує, що ухвалою слідчого судді затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України було визнано незаконним.

Далі в апеляційній скарзі захисник запевняє, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано стан здоров`я ОСОБА_8 , який, як стверджує апелянт, виключає можливість перебування підозрюваного в слідчому ізоляторі. Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013710 від 28 вересня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

02 листопада 2013 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 листопада 2013 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

04 листопада 2013 року до Деснянського районного суду міста Києва було подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 06 листопада того ж року до Деснянського районного суду міста Києва було подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , яке було задоволено.

20 листопада 2013 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинено, а ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Згідно довідки про звільнення серії ЧРК № 626751, ОСОБА_8 26 грудня 2013 року був засуджений Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 71 того ж КК, до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі і в період з 12 листопада 2013 року до 17 листопада 2015 року включно відбував покарання в Старобабанівській виправній колонії № 92 Черкаської області.

17 листопада 2015 року, тобто в день звільнення ОСОБА_8 з виправної колонії, прокурор прокуратури Деснянського району міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року дане клопотання прокурора задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 год. 00 хв. 16 січня 2016 року, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Такими даними є протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту самого підозрюваного ОСОБА_8 від 03 листопада 2013 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02 листопада 2013 року, протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання від 02 листопада 2013 року, висновок експерта про наявність у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними, а ті суперечності, які містяться в процесуальних документах щодо місця, часу та обставин вчинення кримінального правопорушення, підлягають усуненню під час досудового розслідування, у зв`язку з чим воно і проводиться.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, суспільну небезпечність самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 є особою, яка раніше неодноразово судима за корисливі злочини проти власності, в тому числі і із застосуванням насильства.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник звертає увагу в своїй апеляційній скарзі.

Достовірних даних, що ОСОБА_8 страждає на захворювання, які виключають можливість його перебування в слідчому ізоляторі, апелянтом до суду не надано, а 17 листопада 2015 року ОСОБА_8 було звільнено з місць позбавлення волі не за хворобою, як то визначено в ст. 84 КК України, а умовно-достроково, тобто у відповідності до ст. 81 КК України.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Як наслідок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 год. 00 хв. 16 січня 2016 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4