Провадження № 1-кс/554/7979/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 18.12.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.12.2015 року близько 16 год. 45 хв. в районі 152 км. + 950 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський в Пирятинському районі сталося зіткнення вантажного автомобіля «ДАФ 95 XF380» днз. НОМЕР_1 з причіпом «GEN TRAIL» днз. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , що виконував маневр розвороту та автомобіля «Фольксваген Таурег» днз. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в напрямку м. Київ, після чого автомобіль «Фольксваген Таурег» у некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху де сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген Гольф Варіант» днз. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався в напрямку м. Харків.

В результаті даної ДТП, пасажир автомобіля «Фольксваген Таурег» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події, водій цього ж автомобіля ОСОБА_5 та пасажири автомобіля «Фольксваген Гольф Варіант» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження з якими були доставлені до Пирятинської КЦМЛ.

18.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 слідчим ОСОБА_11 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду автомобіля «ДАФ 95 XF380» днз. НОМЕР_1 з причіпом «GEN TRAIL» днз. НОМЕР_2 від 17.12.2015 року, даний автомобіль вилучено і поставлено на майданчик автостоянки транспорту АЗС Татнафта за адресою м. Пирятин вул.Червоноармійська 157.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 07.10.2010 автомобіля «ДАФ 95 XF380», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 від 16.04.2013 року причіпа «GEN TRAIL» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , останні зареєстровані на ім`я ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучений автомобіль є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину. В даному випадку є достатні підстави вважати, що автомобіль «ДАФ 95 XF380», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «GEN TRAIL» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є предметом, який зберіг на собі сліди злочину.

Крім того, прокурор просить поновити строк звернення з даним клопотанням до суду, в обґрунтування чого посилається на те, що майно було тимчасово вилучене 17.12.2015 року, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР було внесено 18.12.2015 року, а 19 та 20 грудня є вихідними днями. Крім того, зазначає, що не мав можливості вчасно звернутися до суду через територіальне віддалення місцезнаходження слідчого та матеріалів розслідування (м. Лубни).

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно, про арешт якого ставиться питання в заявленому клопотанні, було вилучено 17.12.2015 року, а з даним клопотанням прокурор звернувся до суду лише 21.12.2015 року, хоча наступним робочим днем після 17 грудня є 18.12.2015 року. Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР було внесено 18.12.2015 року, 19 та 20 грудня є вихідними днями. Крім того, прокурор не мав можливості вчасно звернутися до суду через територіальне віддалення місцезнаходження слідчого та матеріалів розслідування (м. Лубни).

Слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, вважає, що необхідно поновити строк та розглянути клопотання про арешт майна по суті.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ч.2 ст. 172 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Згідно ч.3 згаданої статті, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

В даному випадку, вважаю, що завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення. Майно, на яке прокурор просить накласти арешт є доказом злочину. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що речі, які були вилучені 17.12.2015 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, могли зберегти на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Поновити прокурору пропущений процесуальний строк звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.12.2015 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль «ДАФ 95 XF380», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «GEN TRAIL» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровано згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 07.10.2010 року та відповідно САО № 808194 від 16.04.2013 року за ОСОБА_12 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1