Справа № 590/1006/15-к
Провадження № 1-кп/590/93/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2015 р. Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 09.10.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горленко, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою , одруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Близько 07-00 год. 16.09.2015 року гр-н ОСОБА_4 знаходячись на законних підставах в приміщенні ферми, яка розташована на відстані 500 м від АДРЕСА_1 , зайшов до кімнати відпочинку з метою перевдягнутись. Перебуваючи в даній кімнаті відпочинку, ОСОБА_4 згадав, що на передодні бачив, як ОСОБА_6 , який є власником вищезазначеного господарства, поклав в одну із книжок, які знаходилися на полиці в даній кімнаті- гроші. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення зазначених грошових коштів. Таким чином, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та будучи обізнаним в тому, що його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу з книжки жовтого кольору, яка знаходилась на полиці в кімнаті відпочинку ферми, таємно викрав грошові кошти в сумі 250 грн.,чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину з викраденими грошима зник, та розпорядився ними на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнав.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 .

28.10.2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яка долучена до обвинувального акта.

Згідно угоди про примирення від 28.10.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та представник потерпілого підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що представник потерпілого підприємства розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить повне визнання обвинуваченим вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт 100 годин, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винного.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28.10.2015 року, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та на підставі угоди про примирення, визначити покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Ямпільського районного суду ОСОБА_1

Довідка

Вирок Ямпільського райсуду від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_4 станом на 04 грудня 2015 року набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1 Секретар с/з ОСОБА_2