ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року Справа № 293/1446/15-к

смт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000397, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Малин Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого Малинським районним судом Житомирської області 29.04.2010 за ч. 2 ст. 307, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, звільнений 06.04.2015 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 7 місяців 8 днів, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
ВСТАНОВИВ:

За наслідками розгляду кримінального провадження, дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000397 відносно ОСОБА_4 (далі обвинувачений) ст. 395 КК України (далі МКП), судом визнається доведеним, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.04.2015 у справі № 279/6147/15-к (МКП, арк. 3) було вирішено встановити адміністративний нагляд щодо обвинуваченого строком на 1 рік з наступними обмеженнями:
1.заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 до 6.00 години щодобово;
2.заборона відвідувати та перебувати в ресторанах, барах та місцях, де спиртні напої продаються на розлив;
3.заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника МРВ УМВС;
4.реєстрація в МРВ кожного першого понеділка нового місяця.
В судовому засіданні обвинувачений визнав наступні обставини:

1)що він був попереджений органами міліції про необхідність не допускати порушення встановлених правил і обмежень адміністративного нагляду;

2)що він двічі не прибув для реєстрації до Черняхівського РВ УМВС України в Житомирській області без поважних причин;

3)що він самовільно, без погодження з Черняхівським РВ УМВС України в Житомирській області, залишив своє місце проживання, знаючи, що перебуває під адміністративним наглядом.

З огляду на те, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, присутні в судовому засіданні, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, визнаних обвинуваченим, які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено обвинуваченому зміст цих обставин, з`ясовано, що визнання ним вказаних обставин є добровільним, а також було роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, показав, що дійсно проживав з гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . Проте після того, як з нею посварився, він повернувся жити до м. Малина. Про відбуття з с. Андріївка Черняхівський РВ УМВС України в Житомирській області не повідомляв, дозвіл на переїзд не отримував. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні просив суд його суворо не карати, а саме не позбавляти його волі, оскільки він вже втомився красти, не хоче більше перебувати у місцях позбавлення волі, згоден на штраф, громадські роботи тощо.

Оцінивши у сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, доведена повністю.

Оскільки обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, суд згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ним з непрямим умислом.

Обвинувачений народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт, МКП, арк. 48). А значить станом на момент вчинення злочину обвинувачений досяг віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України може наставати кримінальна відповідальність.

Станом на 07.09.2015 обвинувачений на обліку у психіатричному та в наркологічному кабінетах не перебуває (МКП, арк. 50 на звороті). З огляду на це суд приходить до висновку, що обвинувачений є осудним згідно зі ст. 19 КК України, а тому він підлягає кримінальній відповідальності.

Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставиною, що пом`якшує покарання для обвинуваченого згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обвинувачений вироком Малинського районного суду Житомирської області від 29.04.2010 у справі № 1-145/2010 рік був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (МКП, арк. 45, 46). Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.03.2015 обвинуваченого було умовно-достроково звільнено від відбування призначеного покарання з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 8 днів (вимога, МКП а.с. 43, 44). Злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, вчинений обвинуваченим, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином. А тому відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України судимість в обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не погашена. При цьому злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, був вчинений обвинуваченим умисно. А тому, враховуючи положення ст. 34 КК України, обставиною, що обтяжує покарання для обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.

Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, передбачених ст. ст. 36-43 КК України, а також підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, враховуючи:

-наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття);

-наявність обтяжуючої обставини (рецидив злочинів);

-за місцем проживання не має компрометуючих даних (характеристика від 04.09.2015, МКП, арк. 49),

суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту на строк один місяць.

Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 29.04.2010 у справі № 1-145/2010 рік і за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі на строк один рік вісім місяців, який рахувати з дня звернення даного вироку до виконання.
Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1