490/3092/15-к
н/п 1-кп/490/327/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 р. Центральний районний суд м. Миколаєва м.Миколаїв
в складі головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Могилів-Подільського району, с.Кремінного, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працю, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 14 лютого 2015р. близько 00год.00хв. за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту "Мала Морська" по пр.Леніна в м.Миколаєві, з корисливих мотивів, реалізуючи свій намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом застосування фізичного насильства, яка не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «FLY» IQ238 чорного кольору, вартістю 800грн. З викраденим майном ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
ОСОБА_11 14 лютого 2015р. близько 00год.00хв. за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту "Мала Морська" по пр.Леніна в м.Миколаєві, з корисливих мотивів, реалізуючи свій намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, шляхом застосування фізичного насильства, яка не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «FLY» IQ238 чорного кольору, вартістю 800грн. З викраденим майном ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що 14 лютого 2015 року приблизно о 00год.00хв. він зі своїм знайомим ОСОБА_8 гуляли по пр.Леніна в м.Миколаїв. Вони побачили хлопця, що йшов по вулиці. ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та попросив у нього закурити, між ними виник конфлікт, після чого він підійшов до них та вдарив потерпілого ОСОБА_9 рукою в обличчя, потім він його пригнув до землі. Він сказав ОСОБА_8 про те що слід забрати у потерпілого телефон, на що ОСОБА_12 погодився. Він забрав телефон у потерпілого, після чого вони з того місця втекли. Через деякий час він продав цей телефон за 200грн., половину грошей він віддав ОСОБА_12 . Гроші він витратив на свої потреби. В скоєному розкаюється, просив вибачення у потерпілого, просив суд його суворо не наказувати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що 14 лютого 2015 року приблизно о 00год.00хв. він зі своїм знайомим ОСОБА_10 гуляли по пр.Леніна в м.Миколаїв. Вони побачили хлопця, що йшов по вулиці. Він підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та попросив у потерпілого закурити, між ними виник конфлікт, після чого до них підійшов ОСОБА_10 та вдарив потерпілого ОСОБА_9 рукою в обличчя. Потерпілий присів. ОСОБА_10 сказав йому, що давай заберемо у потерпілого телефон, на що він погодився. ОСОБА_10 забрав телефон у потерпілого, після чого вони з того місця втекли. Через деякий час ОСОБА_10 продав цей телефон за 200грн. Він був присутнім при продажі телефона, ОСОБА_10 половину грошей віддав йому. Гроші він витратив на свої потреби. В скоєному розкаюється, просив вибачення у потерпілого, просив суд його суворо не наказувати.
Вина ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, крім визнання обвинуваченими своєї вини, підтверджується й іншими доказами, зібраними по справі, достовірність і правильність яких обвинуваченими не оспорюється, а саме:
-показами потерпілого ОСОБА_9 , даними ним в судовому засіданні, який показав, що 14 лютого 2015 року близько о півночі він після того як провів додому сестру повертався до свого будинку. В районі зупинки "Мала морська" по пр.Леніна біля ресторану "Якіторія" його зупинив ОСОБА_8 та попросив закурити. Він відмовив та пішов далі, після чого почув, що ОСОБА_12 іде за ним, він розвернувся та завдав ОСОБА_12 удар в обличчя, після чого між ними виникла бійка, потім підбіг ОСОБА_10 та вдарив його рукою в обличчя, після чого він присів, ОСОБА_10 забрав в нього телефон. Після чого обидва нападники скрилися з того місця. Телефон йому поки що не повернули, він у слідчого до завершення справи. Потерпілий вказав, що покарання обвинуваченим можливо обрати не суворе;
- квитанцією №210 згідно якої мобільний телефон «FLY»IQ238 отриманий по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 для зберігання в кімнаті речових доказів Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;
- товарним чеком від 19.06.2013р. згідно якого вартість мобільного телефону «FLY» IQ238 складає 800грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України окрім визнання своєї вини, підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи. Фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у справі.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинення за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинення за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує пом`якшуючі обставини визнання своєї вини, розкаяння в скоєному, обтяжуючі обставин - суд не вбачає.Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, ту обставину, що шкода потерпілому відшкодована. ОСОБА_10 раніше не судимий, на обліку в психіатра на нарколога не перебуває, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_10 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує пом`якшуючі обставини визнання своєї вини, розкаяння в скоєному, обтяжуючі обставин - суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, ту обставину, що шкода потерпілому відшкодована. ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку в психіатра на нарколога не перебуває, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відносно ОСОБА_13 обрати покарання із застосуванням ст.75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 -324 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання 4(чотири) роки 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання 4(чотири) роки 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у справі - мобільний телефон «FLY» IQ238 передати ОСОБА_9 за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя