Справа № 139/49/16-к
В И Р О К
17 лютого 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
01.01.2015 року близько 4 години ОСОБА_3 , перебуваючи у власному домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс удари кулаками в область тулуба Фернезі ОСОБА_6 . Відповідно до висновку експерта № 9 від 05.01.2015 року у ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження синці на передній поверхні грудної клітини зліва, на лівому передпліччі, на задній поверхні грудної клітки, в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, на правому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті, на правому стегні, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівій гомілці, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли можливо 01.01.2015 року.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково. Суду пояснив, що 31.12.2014 року близько 23 год до нього додому зайшли його друзі, привітати з новим роком. Після того, як друзі пішли, між ним та його колишньою дружиною - потерпілою ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої остання почала ображати його, вдарила молотком по спині, вколола шилом у руку, після чого він захищаючись вдарив її кулаком в область тулуба. Таким чином, вважає, що даний інцидент умисно спровокувала потерпіла.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винність повністю доводиться показами потерпілої та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, належність та достовірність яких не оспорена стороною захисту чи потерпілою, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що в ніч з 31 грудня 2014 року на 01 січня 2015 року вона та обвинувачений, який є її колишнім чоловіком святкували Новий рік в будинку його батьків в с.Немерче Мурованокуриловецького району. Приблизно о 23 год. 30 хв. до них прийшли друзі чоловіка, з якими він почав розпивати спиртні напої. Після того як друзі пішли, обвинувачений почав вимагати в неї грошей на горілку. Між ними виникла сварка, під час сварки ОСОБА_3 почав наносити їй численні удари кулаками по різним частинам тіла, а саме: по грудній клітині, плечам, рукам та спині.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показав, що в ніч з 31.12.2014 на 01.01.2015 року разом зі своїм братом зайшов привітати обвинуваченого з Новим роком. Побувши у обвинуваченого деякій час вони пішли додому. Близько 08 год. 40 хв йому на мобільний телефон зателефонував обвинувачений та попросив прийти до нього додому подивитися, що в нього відбувається. Прийшовши до дому ОСОБА_3 він побачив, як обвинувачений та потерпіла штовхають один одного. При цьому зазначив, що не був свідком нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій.
Крім показів потерпілої, винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.01.2015 року, згідно якого старший слідчий відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області майор міліції ОСОБА_8 , прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про заподіяння тілесних ушкоджень. (а.к.п.4-6);
- випискою №199 МКЛ ШМД від 03.01.2015 року, згідно якої у ОСОБА_5 діагностований забій поперекового відділу хребта спини, в/кінцівок грудних залоз, Крововиливи в м`які тканини (а.к.п. 7);
- рапортом о/у ВКР ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 , про те, що 03.01.2015 року до ВМВ УМВС по виклику 102 надійшов виклик про те, що за медичною допомогою в МКЛ м.Вінниці звернулася ОСОБА_10 , яка СОГ ВМВ пояснила, що 01.01.2015 року її чоловік ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження. (а.к.п.10);
- висновком судово-медичної експертизи № 9 від 05.01.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на передній поверхні грудної клітини зліва, на лівому передпліччі, на задній поверхні грудної клітки, в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, на правому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті, на правому стегні, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівій гомілці, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли можливо 01.01.2015 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.11);
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він лише захищався суд оцінює критично та не вбачає у його діях ознак необхідної оборони, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Судом встановлено, що під час конфлікту з ОСОБА_5 у ОСОБА_3 не виникала необхідність оборонятися, він не потребував захисту від протиправних дій потерпілої, а отже і не знаходився у стані необхідної оборони. Його покази у цій частині спростовуються показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні послідовно розповіла про обставини безпідставного нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.
Показання потерпілої об`єктивно узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи № 9 від 05.01.2015 року, згідно якого у потерпілої мали місце такі тілесні ушкодження: синці на передній поверхні грудної клітини зліва, на лівому передпліччі, на задній поверхні грудної клітки, в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, на правому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті, на правому стегні, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівій гомілці. В свою чергу доказів того, що ОСОБА_5 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_3 , змусивши того захищатися, а так само доказів власне нанесення обвинуваченому потерпілою тілесних ушкоджень, стороною захисту суду не надано.
Показання свідка ОСОБА_7 не спростовують та не підтверджують вини обвинуваченого.
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 повністю доведенні у судовому засіданні і їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий (а.к.п.30), у вчиненому не розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно (а.к.п. 23), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.29).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, суд переконаний, що саме покарання у виді максимального штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

Суддя