Справа № 591/6722/15-к
Провадження № 1-кс/591/1744/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором

про накладення арешту на майно -

встановив:
Слідчий звернувся з погодженим з прокурором клопотанням про накладення арешту на майно, яке в судовому засіданні підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна до суду не з`явився, був повідомлений належним чином.

Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків:

Старшим слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 проводиться розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 02.09.2014 року, за ознаками складів злочинів передбачених ч.ч.1,2,3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2014 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Mercedez-BENZ 210 D Sprinter» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » приїхав додому до ОСОБА_6 та разом із ним поїхав до пасіки ОСОБА_7 у лісосмузі за с. Байрак Липоводолинського району. Приїхавши на пасіку, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали переносити наявні на пасиці вулики із бджолосім`ями до автомобіля ОСОБА_5 . Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погрузили до автомобіля 15 вуликів із бджолосім`ями, вони перевезли їх до господарства по АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витягли привезені вулики та переклали із них рамки разом із бджолосім`ями до вуликів ОСОБА_5 . Викрадені вулики ОСОБА_6 та ОСОБА_5 занесли до сараю, розташованого поряд із господарством.

Крім того, 07 серпня 2015 року близько 22.00 години ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 зустрілися біля ставу неподалік с. Будьоне Липоводолинського району. Після зустрічі вказані особи сіли до автомобіля ОСОБА_5 марки «Mercedez-BENZ 210 D Sprinter» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » і поїхали до пасіки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою її викрадення. Приїхавши до пасіки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 вийщли з автомобіля та пішли у кінець посадки де розташована пасіка, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб. При цьому ОСОБА_8 залишився у кінці посадки з метою спостереження за прилеглою до пасіки територією та подання сигналів спільникам шляхом здійснення телефонних дзвінків у випадку появи власника посіки або сторонніх осіб. ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 повернулися до пасіки та почали переносити вулики із бджолосім`ями до автомобіля ОСОБА_5 . Загалом перенесли 34 вулики із бджолосім`ями (22 з яких належать ОСОБА_11 та 12 ОСОБА_13 ), які у два рази перевезли до господарства по АДРЕСА_1 . Після того, як погрузили останні вулики, до них прийшов ОСОБА_8 та усі разом сіли в автомобіль. Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 поїхали до господарства по АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що він може повертатися до ставу неподалік с. Будьоне, що останній і зробив. Приїхавши до господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 переклали із привезених вуликів рамки разом із бджолосім`ями до вуликів ОСОБА_5 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 занесли викрадені вулики до сараю, розташованого поряд із господарством.

Крім того, 17.08.2015 року ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Mercedez-BENZ 210 D Sprinter» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » повіз ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до пасіки ОСОБА_14 поблизу с. Липівка Липоводолинського району. Недоїжджаючи до місця вчинення злочину, ОСОБА_5 висадив ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на узбіччі дороги неподалік с. Липівка Липоводолинського району, надавши вказівку іти пішки до пасіки ОСОБА_14 та підготувати вулики до викрадення. На виконання вказівки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 дістались пасіки, закрили льотки вуликів, підготувавши їх до викрадення, та почали чекати на приїзд ОСОБА_5 . У цей час ОСОБА_5 поїхав до ставу неподалік с. Будьоне та зустрівся із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , де із ними обумовив подальші дії по викраденню пасіки. Після цього ОСОБА_9 разом із ОСОБА_15 на автомобілі марки ЗАЗ 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 поїхали до лісополоси, у якій розташована пасіка ОСОБА_14 та розташувалися з протилежних боків лісосмуги, почавши спостерігати за прилеглою до пасіки територією з метою подання сигналів спільникам шляхом здійснення телефонних дзвінків у випадку появи власника посіки або сторонніх осіб.

У цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Mercedez-BENZ 210 D Sprinter» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » приїхали у до пасіки ОСОБА_14 , де на них чекали ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали переносити наявні на пасиці вулики із бджолосім`ями до автомобіля ОСОБА_5 . Коли загружали повну машину вуликів, то ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 відвозили її до господарства по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_10 чекали на них на пасиці. Загалом за три рази перевезли 47 вуликів із бджолосім`ями.

Після того як до автомобіля погрузили вулики в третій раз, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 та надав вказівку перевезти ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до пасіки ОСОБА_16 , а сам із ОСОБА_8 поїхав відвозити вулики до господарства по АДРЕСА_1 .

Після цього ОСОБА_9 на автомобілі марки ЗАЗ 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 перевіз ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до пасіки ОСОБА_16 .

Сам ОСОБА_9 разом із ОСОБА_15 розташувалися з протилежних сторін пасіки та стали спостерігати за прилеглою до пасіки територією з метою подання сигналів спільникам шляхом здійснення телефонних дзвінків у випадку появи власника посіки або сторонніх осіб.

Опинившись на пасіці, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 закрили льотки вуликів, підготувавши їх до викрадення, та почали чекати на приїзд ОСОБА_5 .

В подальшому до них на автомобілі марки «Mercedez-BENZ 210 D Sprinter» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » приїхав ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали переносити наявні на пасиці вулики із бджолосім`ями до автомобіля ОСОБА_5 . Погрузивши до автомобіля 16 вуликів із бджолосім`ями, належних ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перевезли їх до господарства по АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 переклали із привезених вуликів рамки разом та бджолосім`ями до вуликів ОСОБА_5 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 занесли викрадені вулики до сараю, розташованого поряд із господарством.

У ході досудового розслідування встановлено, що здійснення крадіжок відбувалося за допомогою автомобіля марки марки ЗАЗ моделі 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску сірого кольору на якому зловмисники діставалися місць вчинення злочинів. 29.08.2015 підозрюваним ОСОБА_9 написана заява про долучення вказаного автомобіля, належного йому на праві користування, до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу. Вказаний автомобіль 30.08.2015 вилучено у ході проведення огляду. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) належить ОСОБА_17 .

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно зокрема, у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Таким чином є достатні підстави вважати, що автомобіль автомобіля марки марки ЗАЗ моделі 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 було пристосовано та використано як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим слідством встановлено, що підслідність у кримінальному провадженні № 0000275 від 02.09.2014 року за СВ прокуратури Сумської області визначена 04.09.2015 та 15.09.2015 встановлений факт не накладення арешту на майно. За вказаних обставин проведені процесуальні дії по встановленню власника автотранспортного засобу. У ході їх проведення 15.09.2015 року встановлено, що ОСОБА_18 має у власності автомобіль марки ЗАЗ моделі 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску сірого кольору. Вказаний автомобіль був придбаний у 2006 році. Він був придбаний за кошти та для роботи та цілей ТОВ «Степанівський хлібзавод». Проте автомобіль було оформлено не на ТОВ «Степанівський хлібзавод» як юридичну особу, а на його тодішнього директора ОСОБА_19 . ОСОБА_18 був директором ТОВ «Степанівський хлібзавод» у 2011-2015 роках. Тому фактично автомобіль після того як ОСОБА_19 перестав бути директором, продовжив використовуватися ТОВ «Степанівський хлібзавод» та ОСОБА_18 став його фактичним власником. При цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу оформлено на ОСОБА_19 . Автомобіль ніхто не переоформляв так як на це потрібен час та кошти. На даний час ТОВ «Степанівський хлібзавод» ліквідовано, проте автомобіль не входив до активів заводу, а тому він залишився у власності ОСОБА_18 та користуванні. Також встановлено, що ОСОБА_18 передав автомобіль марки ЗАЗ моделі 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску сірого кольору своєму приятелю ОСОБА_9 . На даний час ОСОБА_18 не заперечує проти накладення арешту на автомобіль. За вказаних обставин пропущення строку звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно відбулося з поважних причин.

Враховуючи що автомобіль є засобом вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочину, а відтак відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на нього може бути накладено арешт з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Крім того, вилучений предмет може бути використаний як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, а відтак, відповідно до ст.98 КПК України може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України слідство не мало змоги звернутися до суду, оскільки не було встановлено власника транспортного засобу та витребувано документи, які б підтверджували його право власності на вказаний автомобіль, тому на теперішній час виникла необхідність у поновленні строку визначеного КПК України для арешту тимчасово вилученого майна.

Необхідність застосування арешту зазначеного майна полягає у позбавленні осіб, яким належить таке майно можливості сховати, знищити чи іншим чином розпорядитися ним з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Поновити строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ моделі 110247 ЗГН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску сірого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, захисник, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна , за наявності підстав мають право звернутися до слідчого судді та заявити клопотання в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1