печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8064/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Крім того, заявник просив вчинити певні дії та стягнути кошти на його користь з державного бюджету України.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_4 посилається на те, що 13.03.2014 він звернувся, до Генеральної прокуратури України з заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення. Відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, а заява направлена за належністю. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 304 КПК України, ОСОБА_4 просить зобов`язати внести відомості за його заявою до ЄРДР, вчинити певні дії та стягнути кошти на його користь з державного бюджету України.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутність не подав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_4 просив розглядати справу у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні скарги, вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 13.03.2014 звернувся, до Генеральної прокуратури України з заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення. Відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, а заява направлена за належністю до військової прокуратури Південного регіону України. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 304 КПК України, ОСОБА_4 просить визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України незаконною та зобов`язати внести відомості за його заявою до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вивчивши скаргу та матеріали справи, вважаю, що службовими особами Генеральної прокуратури України зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей в ЄРДР з вказаної заяви, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим.

Крім того, згідно з п. 3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу, направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, не внесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень ст. 303 КПК України, крім того дії прокурора щодо направлення заяви ОСОБА_4 до військової прокуратури Південного регіону України за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, а відтак, не вбачається підстав для задоволення скарги.

Таким чином, тому не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1