Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1261/2010 Головуючий в 1 інст.: Циганій С.І.
Категорія : ст.185 ч.3 КК України Доповідач: Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

28 вересня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді Жили І.Е.

суддів Вороненко Т.В., Черствої Є.О.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

захисника ОСОБА_2

законного представника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок місцевого Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.07.10р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_4, 02.09.91р. народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-н України, не одружений, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимий,

засуджений за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст..69 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн., запобіжний захід обраний підписка про невиїзд.

За вироком суду вирішені питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він 12.08.09p., приблизно о 00 годин 00 хвилин, в с.Кардашинка Голопристанського району Херсонської області, за попередньою змовою з ОСОБА_5, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проник в домоволодіння №27, яка розташовано в ДТ «Будівельник-4», звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6, а саме: ноутбук «Ассер ТМ 5320» з зарядним пристроєм вартістю 2000 грн., акустичні колонки «Дженіус» вартістю 59 грн., мишку для ноутбука вартістю 72 грн., відеокамеру «Соні Хендікам» вартістю 1500 грн., набір для гоління вартістю 80 грн., сонцезахисні окуляри вартістю 80 грн., спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 3791 грн., а також викрав майно, яке належить ОСОБА_7, а саме: відеомагнітофон «Панасонік» вартістю 100 грн., два електрочайники вартістю 80 грн., шість дверних ключів вартістю 60 грн., спричинивши потерпілій матеріальні збитки на суму 240 грн.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує на незаконність вироку, у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості. Так, судом не в достатній мірі надано оцінку характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, оскільки, ОСОБА_4 скоєно тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб. При цьому, судом не встановлено істотних обставин, які б відповідно до ст..69 КК України суттєво знижували б ступінь тяжкості вчиненого злочину. Такі ж обставини, як відсутність судимостей, позитивна характеристика, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування шкоди, наявність на утриманні матері-інваліда та пристарілих баби і діда - відносяться до обставин, які помякшують покарання та дають підстави для застосування до ОСОБА_4 лише статей 75,76 КК України. Призначене судом покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн. - є надто мяким по своїй суті та не матиме на меті кару засудженого, виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 років позбавлення волі, а на підставі ст.ст.75, 104 КК України призначити іспитовий строк 2 роки, застосувавши ст..76 ч.1 п.п.3,4 КК України.

В письмових запереченнях на апеляцію прокурора, захисник ОСОБА_2 вказує на її необґрунтованість. Просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції, думку захисника, законного представника та пояснення засудженого про залишення апеляції без задоволення, останнє слово засудженого, в якому він просив залишити вирок суду без змін, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

У звязку з тим, що ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав свою вину по предявленому обвинуваченню, ні він, ні інші учасники судового розгляду не заперечували проти визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, суд відповідно до ст.299 ч.3 КПК України обмежився тільки допитом підсудного.

Дії засудженого ОСОБА_4 за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковані правильно.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку - не встановлено.

Відповідно до ст.69 ч.1 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини кримінального Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті Особливої частини вказаного Кодексу за цей злочин.

Призначаючи засудженому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд врахував: ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який характеризується позитивно (а.с.92, 133), раніше не судимий (а.с.89-90), обставини, що помякшують покарання, а саме: визнання своєї вини, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування шкоди, наявність на утриманні матері-інваліда та пристарілих баби і діда, при цьому обставин, що обтяжують покарання засудженого не встановлено.

Враховуючи вказані дані про особу винного та сукупність обставин, які помякшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому на законних підставах застосував ст.69 ч.1 КК України та призначив засудженому більш мякий вид покарання, який не зазначений в санкції ст.185 ч.3 КК України.

При таких обставинах, доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості являються безгрунтовними.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, та є необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку внаслідок його мякості, як того просить апелянт немає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок місцевого Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.07.10р. щодо ОСОБА_4 - без змін.

Головуючий :

Судді :