Єдиний унікальний номер 725/4698/14-к
Номер провадження 1-кп/725/182/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2014 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0001066 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в липні 2014 року вчинив умисне легке тілесне ушкодження при наступних обставинах:

Так, 19 липня 2014 року близько 11:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_3 , в ході якого умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останньої, наніс їй три удари долонею по обличчю, штовхнув її на ліжко, в результаті чого ОСОБА_3 впала та вдарилася лівим стегном в ліжко. Після цього потерпіла намагалася втекти від ОСОБА_4 , однак останній наздогнав її в коридорі та вдарив рукою в плече, в подальшому притиснув її до дверей шафи та намагався душити.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців в середній третині лівого передпліччя по внутрішній поверхні; в нижній третині правого плеча по внутрішній поверхні; в нижній третині лівого стегна по передній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

08 вересня 2014 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

За умовами даної угоди сторони погодилися з призначенням ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у вигляді 1 (одного) року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми його заробітку.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали угоду про примирення та просили суд її затвердити.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3 вказували на те, що угода про примирення укладена між ними добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_6 також не заперечували щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_3 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 471,473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у її затвердженні необхідно відмовити, виходячи з наступного:

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.

Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто за умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, який відповідно до норми ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання за умисне спричинення легкого тілесного ушкодження у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Слід зауважити, що під місцем роботи засудженого законодавець розуміє підприємство, установу, організацію будь-якої форми власності, де особа прийнята на роботу у передбаченому законодавством порядку, виконує покладені у зв`язку з цим на неї трудові (службові) обов`язки й одержує заробітну плату.

Зі змісту ст.57 КК України випливає, що дане покарання не може бути призначене безробітним, оскільки, на відміну від ст.29 КК 1960 р., у ній не передбачена можливість його відбування в інших місцях, що визначаються органами, які відають виконанням виправних робіт, а також тому, що воно передбачає відрахування із суми заробітку.

Як вбачається із угоди про примирення від 08.09.2014 року, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді виправних робіт за місцем роботи на строк до одного року з відрахування в доход держави 10 відсотків із суми його заробітку.

Однак, як було встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює.

Таким чином, на погляд суду, вказана угода про примирення від 08.09.2014 року не відповідає вимогам Загальної частини Кримінального кодексу України, а саме в частині призначення покарання обвинуваченому.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471,473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 08 вересня 2014 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_7 -Тонієвич