Справа № 158/268/16-к
Провадження № 1-кп/0158/27/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України такого, що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11.01.2016 року о 20 год. 39 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «7-23» № 1120, що знаходиться в м. Ківерці по вул. 17 Вресеня, 23 Волинської області, шляхом вільного доступу таємно викрав дві упаковки батарейок «Дюрасел», запальничку «Крикет», станок для гоління «Мак3» та один картридж до неї, які поклав собі у кишеню куртки та вийшов з приміщення магазину, чим завдав матеріальних збитків ТзОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 179, 38 грн.
Крім того, повторно 12.01.2016 року о 19 год. 09 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «7-23» № 1120, що знаходиться в м. Ківерці по вул. 17 Вресеня, 23 Волинської області, шляхом вільного доступу таємно викрав три упаковки кави «Якобз Монарх», одну упаковку насіння соняшника «Сан Санич», які поклав собі у кишеню куртки та вийшов з приміщення магазину, чим завдав матеріальних збитків ТзОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 293, 29 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків ТзОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 472, 67 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.
29.01.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ТзОВ «Клевер Сторс», в особі його представника ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного виду покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України класифікується як злочини середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ТзОВ «Клевер Сторс», в особі його представника ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 січня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ТзОВ «Клевер Сторс», в особі його представника ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного виду покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: DVD+R диск, на якому наявні відеофайли з камери спостереження магазину «7-23» №1120, що розташований в м. Ківерці по вул. 17 Вересня, 23 Волинської області залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівського районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1