18.08.2015 № 1-в/760/120/2015 року
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва клопотання ВКВІ Солом`янського району м. Києва від 07.05.2015 року про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2013 року і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд -

представника ВКВІ ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2013 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладеними на нього обов`язками, передбаченими п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Даний вирок на виконання до Білгород-Дністровського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області надійшов 24.10.2013 року, де засуджений ОСОБА_3 перебував на обліку з 24.10.2013 року по 25.09.2014 року, був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а 09.10.2014 року до відділу КВІ Солом`янського району м. Києва надійшла особова справа відносно ОСОБА_3 , який був взятий на облік і 09.10.2014 року знову ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання.

ВКВІ Солом`янського району м. Києва звернувся із клопотанням від 07.05.2015 року про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2013 року і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , оскільки він 21.10.2014 року, 04.11.2014 року, 02.12.2014 року не з`явився на реєстрацію, повідомивши, що він знаходиться на лікуванні у лікарні, однак не надав документів на підтвердження, а тому 18.11.2014 року та 16.12.2014 року йому були винесені попередження про скасування іспитового строку, а після 16.12.2014 року ОСОБА_3 на реєстрацію не з`являвся, на телефоні дзвінки не відповідав, а тому 05.02.2014 року та 03.03.2015 року були направлені подання про здійснення приводу засудженого, але було встановлено, що він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 і місце його знаходження невідомо і за вказаною адресою він не зареєстрований.

Перевіркою медичних установ Солом`янського району м. Києва було встановлено, що він за медичною допомогою до Київських міських клінічних лікарень № 4 та № 6; до центру первинної медико-санітарної допоги № 2 Солом`янського району м. Києва не звертався; виїздів бригад швидкої медичної допомоги не зареєстровано; у відділі реєстрації актів

цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції, актовий запис про смерть ОСОБА_3 відсутній; по обліковим даним картотеки Київського СІЗО не рахується; згідно матеріалів Білгород-Дністровського МРВ КВІУДПтС України в Одеській області за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає і його місце знаходження не відоме, що доводить що останній переховується та ухиляється від виконання обов`язків покладених нього судом, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Представник ВКВІ Солом`янського району м. Києва в судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити з мотивів зазначених в поданні.

Прокурор та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, але незважаючи на це, суд вважає за можливе розглядати клопотання у їх відсутності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які належним чином були повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Участь прокурора та засудженого ОСОБА_3 судом обов`язковою не визнана і ані прокурор, ані засуджений не повідомляли про поважні причини неприбуття до суду.

Заслухавши представника ВКВІ Солом`янського району м. Києва, дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5.1. розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.01.2004 року № 16/8615 (надалі інструкція) поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції у призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені (ч. 5 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

В особовій справі є виклики про прибуття 16.01.2015 року та 26.012015 року(а.с. 111, 113) до ВКВІ Солом`янського району м. Києва, але не має підтверджень, що ці виклики були відправлені засудженому за місцем його проживання і що ним вони отримані.

Згідно до п. 6 розділу IV вказаної Інструкції, якщо місцезнаходження особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням невідоме, працівник підрозділу інспекції проводить такі початкові розшукові дії:

опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання;

через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи;

направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи; до адресного-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради;

перевіряє: медичні установи за місцем проживання, морги (чи нестала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

Якщо протягом одного місяця місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засудженої особи.

Після затримання засудженої особи працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення ним постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

З особової справи вбачається, що працівниками служби ВКВІ як за місцем проживання так і за місцем реєстрації не вжито жодних заходів щодо встановлення місця перебування засудженого ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах особової справи відсутні пояснення родичів, а саме: матері ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , братом засудженого, дружини, яка проживає разом з дочкою в АДРЕСА_3 , але обмежились лише поясненнями ОСОБА_6 , який 12.04.2015 року зазначає, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації і де він може бути йому не відомо (пояснення написані працівником міліції і не підписані ОСОБА_6 ), сусідів та знайомих засудженої особи, а також працівників ЖЕКу, не прийнято заходів по встановленню можливе місцеперебування ОСОБА_3 і зв`язки за межами місця проживання; не перевірялись: медичні установи за місцем реєстрації, морги (чи не став засуджений жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженого серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ, в т.ч. і за місцем реєстрації).

Крім цього, звертає на себе увагу, що в особовій справі є пояснення ОСОБА_7 , який 16.03.2015 року зазначає, що в квартирі АДРЕСА_4 він проживає один і ОСОБА_3 не знає і він в квартирі не проживає, але при цьому не має відомостей хто є власником цієї квартири і яке до неї відношення має ОСОБА_7 , який вже в серпні 2015 року дає пояснення, що ОСОБА_3 не проживає в даній квартирі приблизно дев`ять місяців (пояснення приєднані до рапорту ДІМ СДІМ 1-го відділу міліції Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 від 15.08.2015 року.

Також не внесено подання працівником КВІ до органів внутрішніх справ про розшук ОСОБА_3 , у якого після затримання працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення ним місця проживання та неприбуття до інспекції і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, повинен надіслати до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, як це передбачено Інструкцією, що свідчить про її невиконання працівниками служби.

Згідно вироку, який знаходився на виконанні Солом`янського районного відділу КВІ, засуджений працює за приватним наймом, зареєстрований, має сім`ю та утримує малолітню дитину. В особовій справі є характеристика, з якої вбачається, що сусіди по АДРЕСА_5 позитивно характеризують засудженого, який проживає АДРЕСА_3 (а.с. 50). З особової справи вбачається, що він після вироку правопорушень не вчиняв.

Таким чином, достатніх даних про те, що ОСОБА_3 ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків в період іспитового строку не встановлено і суду не надано. З огляду на зазначене, в задоволенні внесеного клопотання слід відмовити, оскільки не вживались відповідні заходи для забезпечення контролю за засудженим зі сторони ВКВІ, а також не виконані вимоги Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.01.2004 року № 16/8615 в повному обсязі.

Керуючись ст. 76, 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, п. 5.1., п. 6 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відділу КВІ Солом`янського району м. Києва від

07.05.2015 року про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання призначеного за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: