Справа № 567/1222/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2015 рокум. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої- ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, одруженої, із середньою освітою, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,
ОСОБА_5 в період з 23.10.2015 року по 26.10.2015р., працюючи відповідно до трудового договору від 23.10.2015р. на посаді продавця продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 та розташований в АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою відповідно до умов договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.10.2015р., здійснюючи свою діяльність з продажу товарно-матеріальних цінностей у названому магазині, маючи умисел на незаконну розтрату чужого майна, а саме продуктів харчування та товарів промислової групи, які там реалізовувались та були ввірені їй на період виконання робочих обов`язків, діючи неодноразово, шляхом вчинення тотожних діянь, незаконно передавала стороннім особам товари в борг, тобто без оплати за спожитий товар, в результаті чого спричинила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1427,75 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.
24.11.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 1 ст. 191 КК України, істотні для кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинна понести обвинувачена.
Згідно умов вказаної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілій.
За умовами даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.191 КК України ; потерпіла визнала, що частина завданих в результаті вчиненого кримінального правопорушення для неї збитків в сумі 328 грн. відшкодовані в повному обсязі.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, в межах санкції ч.1 ст.191 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Крім того, сторони погодили, що обвинувачена ОСОБА_5 зобов`язується в строк до 31.01.2016 року відшкодувати потерпілій частину невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1099,75 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, підтвердила фактичні обставини справи та пояснила, що розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. Зазначила, що здатна реально виконати визначене угодою покарання та зобов`язалась повернути потерпілій частину невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1099,75 грн. не пізніше 31.01.2016р.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченою, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Підтвердила, що завдані збитки їй частково відшкодовано обвинуваченою в розмірі 328 грн., зазначила, що згодна на відшкодування їй обвинуваченою іншої частини невідшкодованої шкоди в сумі 1099,75 грн. не пізніше 31.01.2016р. Наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.
Суд, розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст.469 КПК України.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.191 КК України та загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду потерпілій ОСОБА_4 , яка скористалась своїм правом на примирення, умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб.
Судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Водночас судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд в підготовчому судовому засіданні визнав доведеним, що ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.1 ст. 191 КК України, та оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся. Судові витрати і речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.
Згідно угоди про примирення зобов`язати ОСОБА_5 в строк до 31.01.2016 року відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 частину невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 75 коп.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1