АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1321/15 Справа № 205/3513/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5
ОСОБА_6
за участю прокурорів ОСОБА_7
ОСОБА_8
представників ВК №89 ОСОБА_9
ОСОБА_10
засудженого ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську в режимі відеоконференції апеляцію засудженого ОСОБА_11 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року.

Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 УДПтС в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, засудженого 06.08.2013 року Централь-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, 01.08.2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська не відбута частина покарання скорочена наполовину на підставі ст.6 Закону України «Про застосування амністії у 2014 році» від 08.04.2014 року.

В апеляції засуджений ОСОБА_12 просить ухвалу суду скасувати як не обґрунтовану і незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання, при цьому зазначив, що він хворіє на туберкульоз, має заохочення та позитивну характеристику.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_12 та представників ВК №89, які підтримали апеляцію, прокурорів, які вважали за необхідне апеляцію засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню, а по справі необхідно ухвалити нову ухвалу з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно до ст.81 КК України, є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Розглянувши подання суд 1-ї інстанції, відмовляючи в його задоволенні, вказав, що ОСОБА_12 за весь період відбування покарання має одне заохочення та чотири стягнення, що на думку суду свідчить про те, що він являє собою підвищену та стійку ступень громадської небезпеки та не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають дійсності, так як стягнення які накладалися на ОСОБА_12 погашені у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим ухвала суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, тому що висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно діючого законодавства при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбивання показання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішення суду. Ці вимоги закону судом 1-ї інстанції залишені поза увагою, а тому судова колегія вважає за необхідне ухвалити по справі нову ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_12 , 06.08.2013 року, засуджено Централь-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, 01.08.2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, на підставі ст.6 Закону України «Про застосування амністії у 2014 році» від 08.04.2014 року, не відбута частина покарання Асадуллаєву була скорочена наполовину до 2 років 11 місяців та 23 днів, тобто фактично відбуту частину покарання слід обчислювати з покарання, встановленого актом амністії, а на теперішній час Асадуллаєв відбув менше 2/3 строку покарання, встановленого актом амністії. Таким чином судова колегія вважає, що до ОСОБА_12 неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 УДПтС в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 411 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року, якою було відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 УДПтС в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_11 скасувати.

Постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 УДПтС в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_11 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді