Справа № 466/6073/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/821/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 вересня 2015 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и л а :

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2010 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2010 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.3 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком і вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2010 року за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді восьми років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 частково відбуте покарання за попереднім вироком та строк відбування покарання визначено рахувати з 07.09.2009 року.
Адміністрація Личаківської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№ 30) спільно з спостережною комісією Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, покликаючись на те, що засуджений відбув 1/2 строку покарання, довів своє виправлення, за час відбування покарання дев`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, п`ять разів заохочувався адміністрацією установи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 4 вересня 2015 року клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№ 30) та спостережної комісії Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради задоволено та замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.07.2010 року, а саме: два роки один місяць три дні більш м`яким у виді обмеження волі.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 вересня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Личаківської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№ 30) про застосування до засудженого ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, передбаченого ст. 82 КК України. Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою, оскільки до засудженого ОСОБА_7 у період відбування покарання застосовувалися, як заохочення, так і стягнення, однак кількість стягнень перевищила кількість заохочень, що є підставою для ствердження, що засуджений не став на шлях виправлення. Крім того, зазначає, що до засудженого раніше вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення, однак він для себе належних висновків не зробив та скоїв ряд умисних тяжких злочинів. А тому, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, його наслідки, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, не становлення на шлях виправлення, наявність у нього значної заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки, прокуратура району просить в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, яка просить апеляційну скаргу задоволити, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 відбув ? строку покарання, характеризується позитивно, п`ять разів заохочувався, постійно працевлаштований, здобув кваліфікацію «Пекар» другого розряду, «Столяр будівельник» третього розряду та «Кухар» третього розряду.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Так, відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому повинен грунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений став на шлях виправлення.

Із довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_7 про наявність заохочень і дисциплінарних стягнень за період відбування покарання у Личаківській виправній колонії УДПтС України у Львівській області (№ 30) вбачається, що на засудженого ОСОБА_7 було накладено дев`ять стягнень, з яких три порушення є злісними, за що ОСОБА_7 поміщався в ДІЗО установи. Дані стягнення погашені.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що згідно матеріалів особової справи 31.08.2006 року засуджений ОСОБА_7 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, однак належних висновків не зробив та скоїв умисні тяжкі злочини.

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен грунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, висновок адміністрації установи і спостережної комісії про те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення не відповідає даним матеріалів подання, які в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 допустив неповноту при розгляді даних про особу останнього та дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою став на шлях виправлення, що є підставою для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити та ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 вересня 2015 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 вересня 2015 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.07.2010 року на більш м`яке у виді обмеження волі скасувати.

В задоволенні подання Личаківської виправної колонії УДПтС України у Львівській області (№ 30) та спостережної комісії Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4