АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/9193/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1491/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13 жовтня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов*язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт. На думку апелянта, застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу. Докази, що долучені слідчим до клопотання на обґрунтування підозри ОСОБА_8 , на думку апелянта, є недостатніми, а враховуючи, що наркотичний засіб був вилучений у приміщенні кухні комунальної квартири, органом досудового розслідування не доведено, що він належить саме підозрюваному. Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де мешкає з матір*ю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює та характеризується позитивно. З урахуванням зазначених обставин захисник вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника, який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-5).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.61-62). З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 умисних тяжких (в тому числі корисливого) кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а саме за санкцією більш тяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна; а також даними про особу підозрюваного, який не одружений та утриманців не має, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду під загрозою суворого покарання; враховуючи процесуальну позицію ОСОБА_8 , який не визнає своєї вини, що не виключає ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; а також з огляду на тривалість періоду вчинення кримінальних правопорушень, яка свідчить про ймовірність вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Відсутність у ОСОБА_8 судимості, наявність постійного місця проживання та роботи, як на те посилається захисник, суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 13 жовтня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :