АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1596/15 Справа № 202/8160/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року

м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , апелянта адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді від 22 жовтня 2015 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у накладенні арешту на майно, зазначене в його клопотанні і зазначити в ухвалі перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що кримінальне провадження щодо ПВКП «Дніпропетровський центр технічного сервісу» було відкрито з надуманих, формальних підстав, підставою для цього став некомпетентний висновок аудитора від 22 травня 2015 року, який було складено без дослідження бухгалтерських документів підприємства, без врахування обставин встановлених Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі за позовом ПВКП «ДЦТС» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, рішенням якого було скасовано податкові повідомлення - рішення від 18 червня 2014 року № 005741501, яким позивачу нараховане грошове зобов`язання з ПДВ на суму 945 558, 00 гривень, та від 18 червня 2014 року № 005731501, яким позивачу нараховане грошове зобов`язання з ПДВ на суму 995 325, 00 гривень, тобто на загальну суму 1 940 883, 00 гривень. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року залишено без змін.

За неналежне виконання професійних обов`язків аудитора під час проведення дослідження з приводу ведення податкового обліку та звітності із ПДВ, ПВКП «ДЦТС» до Аудиторської палати України вже направлено скаргу про притягнення до відповідальності та прийняття рішення про анулювання виданих сертифікатів аудитора щодо ТОВ «Аудиторська фірма «Аудит-Дніпрокосульт» та аудитора ОСОБА_9 .

Вказує, що зазначена слідчим в клопотанні сума взаємовідносин (ПДВ) ПВК «ДЦТС» з підприємствами-постачальниками за період 2013-2015 років складає 3 058 911,00 гривень, відповідно даних зазначених в ухвалі, однак відповідно до даних бухгалтерського обліку ПВКП «ДЦТС» сума взаємовідносин (ПДВ) з підприємствами-постачальниками становить 3 134 080, 00 гривень, тобто істотно відрізняється від висновку ТОВ АФ «Аудит-Дніпроконсульт», покладеного органом досудового розслідування в основу обвинувачення. Протягом 2014-2015 років ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська складено акти перевірок щодо взаємовідносин ПВКП «ДЦТС» із підприємствами: ТОВ «Кійторгпром», ТОВ «Гардіс Трейд», ТОВ «Опторг», ТОВ «БК Уніпром», із суми ПДВ 3 058911, 00 гривень, що інкримінується підприємству як ухилення від сплати податку із ПДВ, сума ПДВ у розмірі 945 558, 00 гривень (прямий податок, без штрафних санкцій) розглянуто Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом і спір вирішено на користь ПВКП «ДЦТС» по взаємовідносинам із ТОВ «Кійторгпром»; повідомлення рішення на загальну суму 583 777,60 гривень ПДВ (прямий податок, без штрафних санкцій) буде знаходитись на розгляді у ДФС України до 10 грудня 2015 року (апеляційне оскарження); на суму взаємовідносин, що залишилась 1 529 575,40 гривень ПДВ, акти перевірок щодо ПВКП «ДЦТС» не складались, повідомлення-рішення не приймались.

Зазначає, що станом на 11 листопада 2015 року у підприємства не тільки відсутня заборгованість зі сплати податків, а навіть є переплата, дана обставина підтверджується актами звірки розрахунків з Бюджетом. Керівником підприємства є ОСОБА_10 людина з бездоганною діловою репутацією, яка має заслуги перед м. Дніпропетровськом та Дніпропетровською областю, відома далеко за межами України, за заслуги неодноразово був нагороджений пам`ятними медалями, нагородами та подяками.

Крім того адвокат зазначає, слідчий суддя при винесення рішення не встановив власника грошових коштів на які було накладено арешт, а особа на майно якої було накладено арешт не має статусу підозрюваного або обвинуваченого. Власником зазначених грошових коштів є ОСОБА_7 , який передав їх на зберігання своєму батькові ОСОБА_10 , який є директором ПВКП «ДЦТС». Дана обставина підтверджується копією договору безоплатного відповідального зберігання грошових коштів від 01 квітня 2015 року. На виконання умов зазначеного договору власник коштів ОСОБА_7 передав за актом від 01 квітня 2015 року на зберігання грошові кошти в іноземній валюті (долари США) у сумі 13 300,00 доларів США (133 купюри номіналом 100 доларів США) та 9 000,00 гривень (90 купюр номіналом 100 гривень). Незважаючи на вказану обставину слідчий вважав за можливе вилучити грошові кошти без встановлення правової природи їх походження, до клопотання не додано жодного документа, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Крім того, як вбачається з довідки № 11/11 від 11 листопада 2015 року виданої ПВКП «Дніпропетровський центр технічного сервісу» підприємство ПВКП «ДЦТС» не здійснює готівкові розрахунки в будь-якій іноземній валюті та інших касових операцій в будь-якій іноземній валюті, валютна виручка на підприємстві відсутня.

Також вказує, що слідчий суддя постановив ухвалу порушивши визначений законом 72-х годинний строк для розгляду її розгляду та не повідомив учасників про судових розгляд справи. 19 жовтня 2015 року слідчий звернувся до суду із клопотання про накладення арешту, що підтверджується відміткою про прийняття документу судом, однак, в порушення приписів ст. 173 ч. 6 КПК України, ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно була постановлена лише 22 жовтня 2015 року. Крім того, в порушення ст. 173 ч. 7 КПК України, копія ухвали про накладення арешту не надсилалась заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвалу слідчого судді від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_7 ніколи не отримував і участі у розгляді справи не приймав, про винесення такої ухвали йому стало відомо лише 20 листопада 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурор м відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 та накладено арешт на грошові кошти, які тимчасово вилучені в результаті проведення обшуку приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 11-А, Д 3, юридичної та фактичної адреси ПВКП «ДЦТС», а саме на: грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 133 купюри, загальна сума: 13 300 (тринадцять тисяч триста доларів США); грошові кошти номіналом 100 гривень у кількості 90 купюр, загальна сума: 9 000 (дев`ять тисяч гривень).

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

В Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 травня 2015 року було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч.3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПВКП «ДЦТС», в ході здійснення фінансово-господарської діяльності в період 2013- 2015 років, ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 3 058 911 гривень, тобто в особливо великих розмірах.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2015 року було задоволено клопотання на проведення обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 11-А, Д 3, в результаті якого було виявлено та вилучено грошові купюри номіналом у 100 доларів США у кількості 133 купюри, загальна сума 13 300 (тринадцять тисяч триста доларів США) та купюри номіналом 100 гривень у кількості 90 купюр, загальна сума 9 000 (дев`ять тисяч гривень).

Оскільки слідчим було доведено наявність підстав, передбачених КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 11-А, Д 3, юридичної та фактичної адреси ПВКП «ДЦТС» та встановлено, що вони відповідають критеріям, зазначеним ст. 167 ч. 2 КПК України, а також враховуючи положення ст. 173 ч. 2 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді доповідача; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_7 та просив скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти та постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та зобов`язати повернути тимчасово вилучені та арештовані грошові кошти в сумі 13 300 доларів США та 9 000 гривень, посилаючись на те, що вони належать заявнику та були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 ; думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що в акті передачі грошових коштів не зазначені їх індивідуальні особливості ( номери та серія) виходячи з чого вважає, що арештовані кошти не є коштами ОСОБА_7 та на те 26 жовтня 2015 року директор «ДЦТС» ОСОБА_10 звертався до суду зі скаргою та просив повернути тимчасово вилучені грошові кошти, посилаючись на те, що вони належать саме «ДЦТС»; перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на грошові кошти, а саме 13 300 доларів США та 9 000 гривень, які були тимчасово вилучені під час обшуку приміщення по АДРЕСА_1 обґрунтовані доказами, наданими слідчому судді, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини на які були посилання в клопотанні про накладення арешту на грошові кошти та прийшов до висновку про те, що тимчасово вилучені під час проведення обшуку грошові кошти 13 300 доларів США та 9 000 гривень підпадають під ознаки вимог ст. 167 ч. 2 та враховуючи положення ст. 173 ч. 2 КПК України, що обґрунтовують необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно по даному кримінальному провадженню.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 172 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про накладення арешту, які відповідають матеріалам провадження.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив матеріали, що мають значення для вирішення питання,врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно єобґрунтована та доцільна.
Доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти не відповідають критеріям, зазначеним у ст. ст. 167 ч. 2, 170 КПК України є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, про те, що кримінальне провадження внесено до ЄРДР з надуманих підстав, що висновок аудиторської перевірки необґрунтований, що підприємство ПВКП «ТЦТС» оскаржило до відповідних судових органів податкові повідомлення - рішення та за результатом їх перегляду маються судові рішення, що директор ПВКП «ТЦТС» ОСОБА_10 є поважною, заслуженою особою, а ПВКП «ТЦТС» не здійснює готівкові розрахунки в будь якій іноземній валюті та інші доводи, що стосується інтересів ПВКП «ТЦТС» директором якого є ОСОБА_10 , колегією суддів не перевірялися у зв`язку з тим, що як установлено в судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 не є представником ПВКП «ТЦТС» чи його директора ОСОБА_10 , а представляє інтереси фізичної особи ОСОБА_7 , який жодного відношення до ПВКП «ТЦТС» немає та також не уповноважений від їх імені подавати будь які скарги або представляти інтереси ОСОБА_10 , а подав апеляційну скаргу, як особа, яка за його твердженнями є власником арештованих грошових коштів.
Доводи апелянта про те, що власником зазначених в ухвалі слідчого судді від 22 жовтня 2015 року грошових коштів - є ОСОБА_7 , який передав їх на зберігання своєму батькові - ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 є безпідставними.

В обґрунтування своїх доводів апелянт надав копії договору безоплатного відповідального зберігання грошових коштів від 01 квітня 2015 року та акт від 01 квітня 2015 року про передачу ОСОБА_10 на зберігання грошових коштів в іноземній валюті (долари США) у сумі 13 300,00 доларів США (133 купюри номіналом 100 доларів США) та 9 000,00 гривень (90 купюр номіналом 100 гривень).

Вивчивши надані документи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_7 , колегія суддів, приходить до висновку про те, що надані документи та пояснення не містять у собі будь яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вилучені при обшуку 16 жовтня 2015 року приміщення за адресою: АДРЕСА_1 по даному кримінальному провадженні грошові кошти у сумі 13 300 доларів США та 9 000 гривень належать саме ОСОБА_7 .

Як убачається з протоколу обшуку від 16 жовтня 2015 року, присутній при проведенні обшуку директор ПВКП «ДЦТС» ОСОБА_10 ніяких заяв стосовно належності виявлених та влучених грошових коштів не робив.

26 жовтня 2015 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська була розглянута скарга директора ПВКП «ДЦТС» ОСОБА_10 про зобов`язання повернути ПВКП «ДЦТС» тимчасово вилучені грошові кошти сумі 13 300 доларів США та 9 000 гривень.

У відповідності до умов п. 5.1, п. 5.2 вказаного Договору у разі настання форс мажору, Сторона, що перебуває під впливом таких обставин, повинна сповістити іншу рекомендованим листом у триденний термін з початку виникнення перешкод для виконання умов Договору про дію обставин непереборної сили.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_10 і на день подання апеляційної скарги адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не повідомляв ОСОБА_7 про настання форс мажорних обставин та про вихід з його управління грошових коштів зазначених у Договорі безоплатного відповідального зберігання від 01 квітня 2015 року, оскільки і в апеляційній скарзі, і в судовому засіданні апелянт стверджує про те, що про арешт грошових коштів ОСОБА_7 дізнався лише 20 листопада2015 року.

У відповідності до умов п. 1.2 Договору в актах приймання-передання визначається номінал, кількість та індивідуальні особливості грошових коштів, які складаються сторонами при прийманні передачі коштів.

Як убачається з акту № 1 приймання передачі до Договору безоплатного відповідального зберігання грошових коштів від 01 квітня 2015 року: і в національній валюті, і в валюті США зазначено лише номінал купюри, їх кількість та сума, що не відповідає вимогам п. 1.2 Договору безоплатного відповідального зберігання грошових коштів та не підтверджує посилання апелянта на те, що вилучені 16 жовтня 2015 року під час обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти: 133 купюри номіналом 100 доларів США та 90 купюр номіналом 100 гривень є саме тими грошовими коштами, які ОСОБА_7 передав на відповідальне зберігання ОСОБА_10 .

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку про те, що апелянт не довів, що власником тимчасово вилучених та арештованих відповідно до ухвали слідчого судді грошових коштів є саме ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти слідчим суддею були дотримані положення ст. ст. 131, 167 ч. 2, 170 КПК України, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, істотних порушень вимог КПК України при її постановлені допущено не було, підстав визнати, що зазначені в ухвалі слідчого судді грошові кошти належать ОСОБА_7 немає, тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: