печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., при секретарі Нагібіній Я.О., за участю особи яка звернулася до суду зі скаргою: ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_1 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаною скаргою на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по його заяві від 25 червня 2013 року № 113 про вчинення кримінального правопорушення суддями Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за співучасті прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7. В обґрунтування скарги посилається на те, що йому безпідставно було відмовлено у внесенні вищенаведеної заяви про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою скаргу з викладених у ній підстав підтримав, просив задовольнити.

Особа дії якої оскаржуються - прокурор м. Києва Бескишкий М.Г. в судове засідання не з'явився про місце, день і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов'язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи викладені обставини, думку особи, яка звернулася до суду зі скаргою, приходжу до висновку про можливість провести розгляду скарги у відсутність особи дії якої оскаржуються.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, надані відомості, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть

бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, окрім іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином виходячи зі змісту наведеної статті, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Виходячи з аналізу змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Доводи ОСОБА_1 викладені ним в заяві від 25 червня 2013 року № 113 про кримінальне правопорушення, ґрунтуються на постановленні суддями Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 завідомо неправосудних ухвали. При цьому у вказаній заяві ОСОБА_1 не зазначено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддями, не міститься відомостей, фактичних даних про обставини, які б свідчили про ухвалення завідомо неправосудного судового рішення i по суті зводиться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями.

Посилання ОСОБА_1 на те, що неправосудність судового рішення може бути встановлена лише шляхом кримінального провадження є необґрунтованими, i по суті хибним розумінням з тлумаченням на власний розсуд об'єктивної сторони складу злочину за ч. 1 ст. 375 КК України, яка полягає у завідомій неправосудності судового рішення, що i підлягає встановленню в ході кримінального провадження за наявності на те підстав, оскільки рішення яке набрало чинності, вважається законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи та об'єктивної оцінки доказів, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Невідповідність судового рішення вказаним вимогам охоплюється поняттям його неправосудності i може бути встановлена лише процесуальним шляхом, що забезпечується процедурою перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами того судочинства, в порядку якого дане рішення ухвалено. Поряд з цим, само по coбi скасування судового рішення не вказує на його завідому неправосудність, оскільки доводи щодо цього мають містити відомості про фактичні обставини, які можуть свідчити про завідому неправосудність скасованого рішення.

Отже, твердження ОСОБА_1 наведені у його заяві № 113 від 25 червня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення є голослівним, суб'єктивним сприйняттям та оцінкою судового рішення, внаслідок особистої незгоди з цим рішенням.

Слід також відмітити, що незважаючи на те, що подану 25 червня 2013 року заяву ОСОБА_1 вважає «заявою про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення кримінального правопорушення суддями Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за співучасті прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7.

За наведених обставин, вважаю відсутніми підстави згідно ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей по заяві ОСОБА_1 № 113 від 25 червня 2013 року до ЄРДР, а висновок заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7. викладений у листі № 06/4-4515-12 від 15 липня 2013 року (а.с. 30) обґрунтованим.

Таким чином приходжу до висновку, що доводи скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР є безпідставними, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.М. Соколов