Провадження №1-кп/761/953/2015
В И Р О К
іменем України
17 листопада 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№ 0003321 від 22.03.2015 по обвинуваченню
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липівка Макарівського району Київської області, громадянин України, із середньо - спеціальною освітою, неодружений, працюючий: ТОВ «Альфастіл», експедитор з перевезення, раніше не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 березня 2015 року приблизно о 13. 00 годин у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував біля будинку №17 по проспекту Перемоги в м.Києві, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. З метою особистого збагачення він вирішив вчинити відкрите викрадення мобільних телефонів у перехожих громадян жіночої статі.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи навпроти будинку №17 по проспекту Перемоги в м.Києві зі сторони входу до магазину «Двері Білорусії», побачив двох дівчат, що проходили поруч, одна з яких тримала у своїй лівій руці мобільний телефон марки «Lenovo P780» чорного кольору, який був у силіконовому чохлі синього кольору. В подальшому, переконавшись, що навколо малолюдно і ніхто не зможе завадити його злочинному умислу, обвинувачений ОСОБА_5 підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , яка тримала телефон в руках, та ривком вирвав у неї з руки телефон марки «Lenovo P780» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3500 гривень, який був у чохлі вартістю 130 гривень, із двома сім-картами операторів мобільного зв`язку по 20 гривень кожна, на рахунку яких грошові кошти були відсутні, та флеш-картою пам*яті вартістю 100 гривень. Після цього, тримаючи телефон у своїх руках, ОСОБА_5 швидко побіг у двір будинку №15 по проспекту Перемоги в м.Києві, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3770 гривень.

Крім цього, 25 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, розробив злочинний план, відповідно до якого приблизно о 14 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 15, вирішив повторно вчинити відкрите викрадення мобільного телефону у перехожих пересічних громадян жіночої статі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи напроти будинку №15 по проспекту Перемоги в м.Києві, звернув увагу на дівчину, яка тримала в своїй лівій руці мобільний телефон марки «LG D690» білого кольору, який був у пластиковому чохлі білого кольору. В подальшому, переконавшись, що навколо малолюдно і ніхто не заважає його злочинним намірам, ОСОБА_5 підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та ривком вирвав у потерпілої з руки телефон «LG D690» білого кольору, ІМЕІ 365 272, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 вартістю 3605 гривень 91 копійок, який був у пластиковому чохлі білого кольору вартістю 200 гривень, із двома сім-картами операторів мобільного зв`язку вартістю по 20 гривень кожна, на рахунку яких грошові кошти були відсутні, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3805 гривень 91 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186 КК, ч.2ст.186 КК України, визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що 22 березня 2015 року приблизно о 13.00 годин біля будинку № 17 по пр. Перемоги в м. Києві відкрито викрав, вирвавши з руки у раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_6 , мобільний телефон «Lenovo». Також, діючи повторно, 25 березня 2015 року приблизно о 14.45 годин, перебуваючи за адресою : пр. Перемоги, 15 в м. Києві, відкрито викрав шляхом ривка мобільний телефон марки «LG Д 690» у раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_8 . На даний час він в повному обсязі відшкодував шкоду обом потерпілим. Пояснив, що після того, як він був викритий у викраденні мобільного елефону потерпілої ОСОБА_7 , він добровільно повідомив про вчинення ним відкритого викрадення мобільного телефону «Lenovo» 22 березня 2015 року у іншої потерпілої, добровільно видав вказаний викрадений мобільний телефон працівникам правоохоронних органів.
З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з*явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що їй в повному обсязі відшкодовано ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з*явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. В заяві вказала про відшкодування їй в повному обсязі матеріальних збитків ОСОБА_5 , до якого вона будь яких претензій не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про можливість з*ясувати всі обставини справи без участі потерпілих та розгляд справи за їх відсутності відповідно до ст.325 КПК України.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з меж висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та враховує, що відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті, за жоден з яких її не було засуджено. У разі сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною Особливої частини цього кодексу. Отже, вчинення вперше ОСОБА_5 відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 потребує окремої кваліфікації.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж) по епізоду викрадення майна ОСОБА_6 і за вказаним епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_6 . ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України.
По епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ознаками повторного відкритого викрадення чужого майна (грабіж) і за вказаним епізодом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує обставини, які пом`якшують, та відсутність таких, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , який вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює і за місцем роботи характеризується також позитивно, в повному обсязі відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, які до ОСОБА_5 будь яких претензій матеріального чи морального характеру не мають. За таких обставин, з урахуванням ступеню суспільної небезпеки вказаних злочинів необхідним і достатнім буде призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей, які передбачаються кримінальну відповідальність за вказані злочини.
З урахуванням встановлених обставин остаточне покарання за вказані злочини необхідно призначати за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за ч.1 ст. 186 КК України більш суворим за ч.2 ст. 186 КК України.

З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_5 вину визнав, розкаявся, своїми активними діями сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, в повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілим, які не мають до обвинуваченого претензій будь якого характеру, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, у зв*язку з чим його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов*язків відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, зобов*язавши ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання

за ч.1 ст. 186 КК України один рік позбавлення волі,

за ч.2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за ч.1 ст.186 КК України більш суворим за ч.2 ст. 186 КК України визначити остаточне покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки.

Відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов*язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1