Справа № 729/779/13-к
1-кп/729/44/13 р.

В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2013 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді В.І.Бойко,

при секретарі Чухіній О.В..

з участю прокурора - Фурсія С.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000208 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 06.08.2012 року Бобровицьким районним судом по ст..185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт; 22.11.2012 року Бобровицьким районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі , з приміненням ст..75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,-

за ст.389 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2012 року ОСОБА_1 був поставлений на облік в КВІ Бобровицького району Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській області , та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також роз»яснені наслідки його ухилення від відбування призначеного йому покарання згідно вироку Бобровицького районного суду від 06.08.2012 року. яким ОСОБА_1 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до 80( вісімдесяти) годин громадських робіт. Засуджений ОСОБА_1 направлений для відбування покарання до Кобижчанської сільської ради, якою складено табелі його виходу на роботу з 27.02.2013 року по 27.03.2013 р., у відповідності до яких ОСОБА_1 виконував громадські роботи по 4 години, і всього відбув 20 годин громадських робіт, в подальшому не вийшов для відбуття громадських робіт без поважних причин, та протягом 15 днів відмовився виходити на громадські роботи, а 26.10.2012, 30.11.2012, 28.12.2012, 25.01.2013, 29.03.2013 не з»явився на реєстрацію без поважних причин.

26.03.2013 року ОСОБА_1 письмово попереджений інспектором КВІ ОСОБА_2 про те, що він з 06.03.2013 року не виходив на громадські роботи, про причини невиходу сільську раду не повідомляв, документів, які б підтверджували поважні причини неявки не надав та не з»являвся на реєстрацію без поважних причин.

Таким чином, своїми діями, що виразилися ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання обвинувачений ОСОБА_1П скоїв злочин , передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Бобровицького району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_1, 30 травня 2013 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_1 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_1 буде призначене покарання за ст. 389 ч.2 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити укладену обвинуваченим ОСОБА_1 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду та пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньї тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_1П визнав себе винуватим віднесений до злочинів невеликої тяжкості , а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1П цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_1П погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бобровицького району ОСОБА_3 та ОСОБА_1П

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1П . обґрунтовано кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, як умисне ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до покарання у виді громадських робіт. При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставина , що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є рецидив злочинів .

Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є щире каяття в скоєному злочині .

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину , обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначено покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бобровицького району ОСОБА_3 та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бобровицького району Чернігівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_1 від 30 травня 2013 року на визначених сторонами в угоді умовах.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 вираховувавати з моменту фактичного затримання.

Апеляція на вирок суду, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення .

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Вірно: Суддя В.І.Бойко