Справа № 484/4215/15-к
Провадження № 1-КП/484/323/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, не одруженої, має четверо неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 16.11.2011 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, ПІН НОМЕР_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 прокурора Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області;

обвинуваченої ОСОБА_9 ;

потерпілої ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 року близько 16.30 години ОСОБА_9 , ідучи по АДРЕСА_1 , побачила ОСОБА_10 , з якою тривалий час перебувала у неприязних стосунках. Вони почали сваритися. Під час сварки ОСОБА_9 штовхнула ОСОБА_10 , та впала на землю, після чого ОСОБА_9 ногою нанесла три-чотири удари в обличчя ОСОБА_10 . В результаті таких дій ОСОБА_9 . ОСОБА_10 отримала садно лобу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 633 від 08.10.2015 року є легким тілесним ушкодженням.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 125 ч.1 КК України.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечувала і пояснила, що дійсно давно перебуває у неприязних стосунках з потерпілою. 5 жовтня 2015 року зустріла її на вулиці і та почала ображати її та її дітей, внаслідок чого вона розізлилася та штовхнула ОСОБА_10 в груди. Коли та впала на землю, вона ще декілька разів вдарила її ногою по голові. У вчиненому розкаялася.

Потерпіла ОСОБА_10 надала суду аналогічні пояснення.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи не оспорював, тому судом не досліджувались докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Крім того, з наданого стороною обвинувачення висновку судово-медичної експертизи № 633 від 08.10.2015 року, вбачається, що у ОСОБА_10 виявлено садно лобу, яке могло утворитися у строк, зазначений у постанові від дії тупого твердого предмета і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке могло утворитися в результаті нанесення не менше одного удару. Зазначене тілесне ушкодження не характерне для падіння з висоти власного зросту.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Її дії правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також данні про особу винної, яка повністю визнала себе винною, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, не одружена, але має чотирьох неповнолітніх дітей у статусі одинокої матері, отримує соціальну допомогу; раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, вчинення злочину вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не виявлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченої, її вік, майновий, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй слід призначити в межах санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді громадських робіт. Суд вважає неможливим в даному випадку призначити покарання у виді виправних робіт, оскільки ОСОБА_9 не працює, а покарання у вигляді штрафу суд вважає недоцільним, оскільки єдиним доходом сім`ї обвинуваченої є соціальна допомога. За повідомленням обвинуваченої, вона не вагітна, не інвалід, тож може виконувати громадські роботи.

Про відшкодування судових витрат сторонами кримінального провадження не заявлено. Речові докази в наданій справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Обвинуваченій раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: