АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/4604/14-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/738/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою (із доповненнями) засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопська, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 17.09.2003 року Апеляційним судом АР Крим, з урахуванням змін, внесених ухвалою Верховного Суду України від 19.02.2004 року за п.п. 1, 2, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років, на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -
в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Апеляційного суду АР Крим 17.09.2003 року у виді позбавлення волі строком на 15 років.

В апеляційній скарзі із доповненням засуджений ставить питання про скасування ухвали суду із постановленням нової ухвали про задоволення заяви. Свої доводи мотивує тим, що сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення, про що свідчать чисельні заохочення та відсутність дисциплінарних стягнень, частково відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, просив умовно-достроково звільнити його від невідбутої частини покарання, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.09.2003 року з урахуванням змін, внесених ухвалою Верховного суду України від 19.02.2004 року за п.п. 1, 2, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст.ст. 187 ч.4, 263 ч.1, 263 ч.2, 296 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 15 років.

Строк відбування покарання обчислено з 16.12.2002 року.
Відповідно до характеристики ОСОБА_7 , наданої начальником ДСР Білозерської ВК УДПтСУ в Херсонській області № 105, затвердженої начальником виправної установи 28.11.2014 року (а.с. 25) засуджений в цілому має позитивну спрямованість, однак рішенням комісії установи від 05.08.2014 року № 16 йому було відмовлено у ініціюванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання як такому, що не в повній мірі довів своє виправлення.
Згідно із довідкою начальника СКР від 28.11.2014 року засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в Білозерській ВК має 20 заохочень та 2 стягнення, які погашено, однак враховуючи значну тривалість строку відбування покарання, ОСОБА_7 за період з 2003 по 2012 рік заохочувався лише 1-3 рази на рік і тільки починаючи з 2013 року мав по 4 заохочення у 2013 та 2014 роках.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано врахував відомості про поведінку засудженого і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання в установі, а не за час, який безпосередньо передує настанню пільги.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що за період відбування покарання засуджений з власної ініціативи, при тому що отримував заробітну плату, не погашав цивільний позов, сума якого становить 153 659 грн., а із його заробітку в примусовому порядку було стягнуто за десять років тільки 6506 грн. 89 коп., тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений за час відбування покарання не вжив належних та достатніх заходів, які залежали від нього щодо відшкодування потерпілим заподіяної злочином шкоди, тому своєю поведінкою і ставленням до праці не довів у повній мірі своє виправлення.
З наведених підстав, рішення суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень кримінального процесуального закону при його постановленні не допущено, тому апеляційна скарга засудженого (із доповненням) задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України; ст. ст. 404, 407, п. 2 ч. 1 ст. 409, 419, ст.ст. 536, 539 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу (із доповненням) засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року про відмову в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2