печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
26 серпня 2015 року

Колегія суддів Печерського районного суду міста Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілого ПАТ «Аграрний Фонд» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001715 від 22.12.2014р. за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, який займає посаду радника директора з економічних питань ТОВ «ФК» Сучасний Факторинг», у період з 14.12.2012р. по 21.03.2014р. займав посаду першого заступника Голови Національного Банку України, у період з 21.03.2014р. по 22.10.2014р. займав посаду заступника Голови Національного Банку України, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, який у період з 17.01.2013р. по 04.02.2015р. займав посаду голови Правління ПАТ «Аграрний фонд», не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
В провадження Печерського районного суду м. Києва 08.07.2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001715 від 22.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених. Крім цього прокурор заявив клопотання про виклик в судове засідання обвинувачених, представників потерпілих у справі та визначив осіб, які вважає за необхідне допитати в якості свідків, представивши суду список осіб, які підлягають виклику до суду з метою їх їх допиту в якості свідків у кількості 126 осіб. .
Представники потерпілих підтримали думку прокурора з наведених в ній підстав.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники звернулися до суду з клопотаннями про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, які не підтримані в судовому засіданні стороною обвинувачення та представниками потерпілого.
У своєму клопотанні захисники ОСОБА_10 - ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , зазначили, що органом досудового розслідування допущені істотні порушення вимог ст. 291 КПК України, які унеможливлюють призначення провадження до судового розгляду, а саме, неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, не визначено місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Відсутність у формулюванні обвинувачення місця вчинення кримінального правопорушення унеможливлює визначення територіальної підсудності кримінального провадження відповідно до вимог ст. 32 КПК України.
Крім того, сторона захисту вважає, що фактичні обставини справи в обвинувальному акті викладені непослідовно. Так в обвинуваченні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визначено, що голова правління АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_15 , вчиняючи заволодіння грошовими коштами, діяв під контролем Національного Банку України, але всупереч вказівок останнього, що за змістовим навантаженням є взаємно виключними діями.
Також сторона захисту не погоджується із правильністю кваліфікації дій обвинувачених при тих обставинах, як вони викладені в обвинуваченні, оскільки в обвинуваченні відсутні дані вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими разом із іншими співучасниками за попередньою змовою групою осіб. Також в обвинуваченні зазначено, що час та місце виникнення умислу на заволодіння грошовими коштами ПАТ «Аграрний фонд», та коло осіб, у яких цей умисел виник, досудовим слідством не встановлено, та в подальшому в обвинуваченні зазначено, що цими невстановленими особами, які є співучасниками, розроблений злочинний план, який потребував залучення керівництва Національного банку України та ПАТ «Аграрний фонд» «для сприяння злочину», що викликає сумніви сторони захисту у відповідності правової кваліфікації обвинувачених вимогам ст. 29 КК України. Неправильність кваліфікації дій ОСОБА_10 також пов`язана з тим, що дії, які йому інкримінуються в вину, до сфери його службової компетенції не відносилися.
Крім того, в Реєстрі матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні відсутні відомості щодо проведення прокурором або слідчим, за його дорученням, процесуальних дій з відкриття підозрюваному та його захиснику матеріалів досудового розслідування, звернення прокурора до сторони захисту з запитом про надання доступу до документів, речових доказів та ін., повідомлення потерпілому про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, а також залучення до кримінального провадження ПАТ «Аграрний фонд» як потерпілого та цивільного позивача.
У своєму клопотанні захисник ОСОБА_11 ОСОБА_8 зазначив, що проведеним порівняльним аналізом відомостей, які містяться в Реєстрі матеріалів досудового розслідування з матеріалами кримінального провадження №0001715 від 22.12.2014р. встановлено їх невідповідність між собою, у зв`язку із чим Реєстр матеріалів досудового розслідування є таким, що не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, та при його складанні старшим слідчим були допущені порушення, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, захисником з долученням копій матеріалів справи, посилення на які ним даються в клопотанні, зазначено на наступні невідповідності в розділі 1 «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» Реєстру матеріалів досудового розслідування: в пунктах 11, 23, 35,163, 229, 261 невірно вказано час проведення процесуальної дії, а в пунктах 304, 361, 628 невірно вказано дату проведення слідчої дії. Також наявна невідповідність нумерації вказаних в п. 377, 472, 632 в Реєстрі документів фактичній нумерації матеріалів справи, невідповідність вихідної дати долучених до справи документів його фактичній даті (п.441, 304). Також пункти 475- 512, 541, 567, 571, 573, 677 розділу 1 Реєстру матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про дату складення документів, хоча в дійсності відомості про дату проведення процесуальної дії наявні в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, в розділі 2 «Реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування» Реєстру матеріалів досудового розслідування в пунктах 90-93, 150 наявна невідповідність нумерації в реєстрі матеріалів досудового розслідування фактичній нумерації справи.
Також в судовому засіданні обвинувачені вважають неправильною кваліфікацію їх дій стороною обвинувачення та посилаються на невідповідність в обвинувальному акті вказівок на завдану шкоду потерпілому, оскільки розмір шкоди органом досудового розслідування не встановлений та викладене в обвинувальному акті обвинувачення є незрозумілим і таким, що позбавляє можливості встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 91 КПК України.
Проти заявленого клопотання заперечували прокурор, представники потерпілих, з приводу чого наполягали на призначенні справи до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт і додатки до нього відповідають вимогам закону та не існує процесуальних перешкод щодо призначення справи до судового розгляду.
Свої вимоги прокурор аргументує тим, що обвинувальний акт, за своїм змістом, в повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому повно та послідовно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікація правопорушення, сформульовано обвинувачення, зазначено фактичні обставини щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення, складений реєстр матеріалів досудового розслідування, а також виконані інші вимоги, передбачені КПК України.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту і додатків до нього, перевіривши представлені стороною захисту матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України надходження до суду обвинувального акту є підставою для проведення підготовчого судового засідання, яке є стадією кримінального процесу, на якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, або повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_16 , обіймаючи на лютий 2014р. посаду першого заступника голови Національного Банку України, обвинувачується у заволодінні чужим майном, коштами ПАТ «Аграрний фонд» на загальну суму 2 069 194 000 грн, що є особливо великим розміром, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого групою осіб за попередньою змовою з Головою Правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_11 , Головою Наглядової ради АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_17 та Головою Правління АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_15 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно викладеному в обвинувальному акті обвинувачення, кожен із співучасників згідно з розробленим планом, з метою злочинного заволодіння коштами у сумі грн, виконував виділену йому роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Перший заступник Голови Національного банку України ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, знаходячись у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Києв, вул. Інститутська, 9 (Печерський район), організував 12.02.2014р. видачу ПАТ «Розрахунковий центр» додаткових грошових лімітів АТ «Брокбізнесбанк» на загальну суму 2069 194000 грн для забезпечення придбання банком облігацій внутрішньої державної позики у ПАТ «Аграрний фонд», погодив та підписав з АТ «Брокбізнесбанк» договори прямого репо з Державними облігаціями України на загальну суму 2 млрд. грн, забезпечив перерахування вказаних грошових коштів на рахунки АТ «Брокбізнесбанк», організував видачу ПАТ «Розрахунковий центр» додаткових грошових лімітів АТ «Брокбізнесбанк» на загальну суму 2 069 194 000 грн, та перебуваючи 13.02.2014р. з 03 год 30 хв за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечив здійснення зазначених розрахунків шляхом надання відповідного розпорядження щодо продовження роботи технологічного регламенту роботи системи електронних платежів Національного банку України та вжив заходів щодо усунення перешкод при здійсненні вказаних операцій.
Голова Правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, та перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Києв, Б. Грінченка, 1 (Шевченковський район), забезпечив відкриття ПАТ «Аграрний фонд» розрахункового рахунку в АТ «Брокбізнесбанк», проведення депозитарною установою облікових операцій з цінними паперами; отримав від Мінагрополітики дозвіл на укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів (ОВДП) зі зворотнім викупом шляхом надання завідомо неправдивої інформації про цільове використання одержаних коштів; надав службовим особам ТОВ «Інвестиційний капітал України» разові замовлення на купівлю/продаж цінних паперів (ОВДП) вартістю 2 069 194 000 гривень на користь АТ «Брокбізнесбанк» на умовах їх зворотнього викупу, розмістив вказані кошти на депозитних рахунках ПАТ «Аграрний фонд», відкритих в АТ «Брокбізнесбанк».
Голова Правління АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_15 , зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи у службовому кабінеті за адресою : м. Києв, пр. Перемоги, 41 (Святошинський район), забезпечив складання та підписання завідомо неправдивих рішень Правління банку щодо проведення операцій з купівлі-продажу ОВДП та операцій прямого репо; підписав з ТОВ «Інвестиційний капітал України», яке діяло від імені ПАТ «Аграрний фонд», удавані договори купівлі-продажу цінних паперів (ОВДП), які переходили у власність АТ «Брокбізнесбанк»; договір з ПАТ «Розрахунковий центр», яким банку видавались додаткові грошові ліміти на загальну суму 2 069 194 000 грн з обов`язковим їх погашенням до кінця операційного дня; договори прямого репо з Національним банком України, на підставі яких АТ «Брокбізнесбанк» мав одержати кошти у сумі 2 млрд. грн під заставу ОВДП, з подальшим їх викупом у ПАТ «Аграрний фонд» шляхом перерахування коштів у сумі 2 069 194 000 грн на відповідний поточний рахунок ПАТ «Аграрний фонд», відкритий в АТ «Брокбізнесбанк»; депозитні договори з ПАТ «Аграрний фонд», згідно з якими кошти у сумі 2 069 194 000 грн продовжували перебувати у АТ «Брокбізнесбанк» для безперешкодного розпорядження ними вказаними вище службовими особами банку.
Голова Наглядової ради АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_17 , зловживаючи службовими повноваженнями щодо контролю та регулювання діяльності Правління АТ «Брокбізнесбанк» (м. Києв, пр. Перемоги, 41 (Святошинський район), Служби внутрішнього аудиту банку, Управління акціонерного капіталу банку, усвідомлюючи стійку неплатоспроможність банку, у якого не було необхідних коштів для здійснення операцій, шляхом підписання документів щодо погодження Наглядовою радою банку укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів з ПАТ «Аграрний фонд» та договорів прямого репо з Національним банком України, створив можливість вчинення даного кримінального правопорушення, погодивши здійснення відповідних операцій.
В період з 13.02.2014 по 28.02.2014р. голова Правління АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_15 під контролем першого заступника Голови Національного банку України ОСОБА_10 , за попередньою змовою з головою Наглядової ради АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_17 , головою Правління ПАТ «Аграрний фонд» ОСОБА_11 та іншими невстановленими співучасниками вчинення кримінального правопорушення, матеріали розслідування щодо яких знаходяться в інших кримінальних провадженнях, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи відсутність джерел поповнення обігових коштів банку, умисно забезпечив незаконне здійснення службовими особами банку, розташованого за адресою : м. Києв, пр. Перемоги, 41 (Святошинський район), низки банківських операцій, внаслідок яких грошові кошти у сумі 2 069 194 000 грн було незаконно виведено з AT «Брокбізнесбанк» на користь його власника - ОСОБА_18 та пов`язаних з ним осіб.
Тобто в обвинувальному акті місце вчинення кримінального правопорушення визначено наступними адресами міста Києва: вул. Інститутська, 9 (Печерський район), вул. Звіринецька, 59/ 105 (Печерський район), вул. Б. Грінченка, 1 (Шевченковський район), пр. Перемоги, 41 (Святошинський район).
Таким чином, органом досудового розслідування допущені істотні порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, які унеможливлюють призначення провадження до судового розгляду, оскільки неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а саме, відсутні належні відомості щодо місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який інкримінується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та який вважається закінченим з моменту отримання можливості на власний розсуд винною особою розпорядитися чужим майном, яким службова особа заволоділа шляхом зловживання службовим становищем.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора у суді про те, що в обвинувальному акті з достатньою повнотою вказано місце вчиненого кримінального правопорушення, оскільки як убачається з обвинувального акту, в ньому хоча і викладені детально фактичні обставини кримінального правопорушення, проте конкретних даних щодо конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, не міститься.

Зазначення в обвинувальному акті відомостей про різні місця вчинення кримінального правопорушення, не вказує про остаточне встановлення органом досудового розслідування місця вчинення кримінального правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, оскільки по суті означає не встановлення події кримінального правопорушення.

Також, в обвинувальному акті відсутні дані щодо неможливості встановити досудовим розслідуванням місце вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд першої інстанції вирішити питання у підготовчому засіданні щодо підсудності даного кримінального провадження та унеможливлює з`ясувати правильність визначення територіальної підсудності у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 32 КПК України, оскільки основною ознакою такого розподілу є місце вчинення кримінального правопорушення, що на думку колегії суддів, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні та затвердженні обвинувального акту, яке перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За вимогами ст.ст. 277, 291 КПК України обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і в ході співставлення яких з ознаками кваліфікації слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , визначення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та приведені фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що слідчим вказані вимоги закону дотримані, в обвинувальному акті наведені обставини, що характеризують об`єктивну (за виключенням місця вчинення кримінального правопорушення) та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, які є зрозумілими, конкретними, кваліфіковані за відповідними ознаками кримінальних правопорушень КК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України. Сформульоване обвинувачення містить всі складові елементи інкримінованих обвинуваченим кримінального правопорушення. А ті, суперечливі моменти обвинувачення щодо непослідовності викладення в обвинуваченні фактичних обставин справи, умов співучасті та попередньої змови обвинувачених щодо вчинення кримінального правопорушення групою осіб, невідповідності кваліфікації дій обвинувачених нормам кримінального закону, не встановлення стороною обвинувачення усіх обставин, які становлять об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченим діяння, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні, фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що є неможливим на стадії підготовчого судового засідання.
Колегія суддів також має зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України прокурор вправі змінити (уточнити) пред`явлене обвинувачення, врахувавши встановлені в судовому засіданні нові обставини, які можуть вплинути на правильність кваліфікацій дій обвинувачених та/або обсяг обвинувачення, тому посилення сторони захисту на неправильність кваліфікації дій обвинувачених не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення із зазначенням розміру заподіяної шкоди, участі кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб підлягають перевіренню саме в судовому засіданні.
Положеннями ч. 4 ст. 291 КПК України визначені обов`язкові додатки до обвинувального акта, а це виключно: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, який є засобом фіксації дій і рішень, які фігурували у кримінальному провадженні і які по суті обґрунтовують собою висновки слідчого, викладені в обвинувальному акті, додається до обвинувального акту та разом з ним направляється до суду для вирішення питання про початок судового розгляду.
Тобто, закон визначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту, без наявності якого неможливе ініціювання слідчим та прокурором процесу судового розгляду, оскільки сам по собі обвинувальний акт не спричиняє жодних правих наслідків.
Тому наявність недоліків в реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про наявність недоліків складової частини обвинувального акту, не усунувши яких неможливо успішно перейти від стадії досудового розслідування до судового розгляду та прийняти законне рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Частиною 6 ст. 290 КПК України встановлено, що за запитом прокурора сторона захисту зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них. Також про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів кримінального провадження відповідно до ч. 7 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, який має право ознайомитися з ними.
Між тим, в Реєстрі матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України відсутні відомості щодо проведення прокурором або слідчим, за його дорученням, процесуальних дій з відкриття підозрюваним та його захисникам матеріалів досудового розслідування, звернення прокурора до сторони захисту з запитом про надання доступу до документів, речових доказів та ін.(незважаючи на те, що стороною захисту підозрюваного ОСОБА_10 18.06.2015р. стороні обвинувачення надано доступ до матеріалів адвокатського досье), повідомлення потерпілому про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів.
Зазначені недоліки при складанні Реєстру матеріалів досудового розслідування є суттєвими та такими, що тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що в розділі 1«Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» Реєстру матеріалів досудового розслідування наявні недоліки, пов`язані з невірним зазначенням часу (п. 11, 23, 35,163, 229, 261) або дати (п. 304, 361, 628) проведення процесуальної дії, а також невідповідності фактичній нумерації матеріалам кримінального провадження проведеної процесуальної дії (п. 377, 472, 632 розділу 1 Реєстру та п. 90-93, 150 розділу 2 Реєстру), та невідповідності вихідної дати долучених до справи документів його фактичним датам (п. 441, 304), то ці недоліки не є такими, що можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, чинний КПК України не передбачає обов`язок сторони обвинувачення в Реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначати нумерацію аркушів справи кримінального провадження, де містяться відповідні процесуальні документи.
Оскільки п. 1 ч. 2 ст.109 КПК України передбачено в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначати час проведення процесуальної дії, а не дату складання відповідного документу, колегія суддів погоджується з позицією сторони захисту щодо наявності недоліків при складанні Реєстру та вважає, що в п.п. 475-512, 541, 567, 571, 573, 677 розділу 1 Реєстру матеріалів досудового розслідування слідчим не зазначено відомості про дату проведення процесуальної дії.
Незважаючи на те, що ці обставини також не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, але з огляду на те, що обвинувальний акт з інших підстав підлягає поверненню прокурору, визначені недоліки при складанні Реєстру матеріалів досудового розслідування підлягають усуненню при поверненні обвинувального акту прокурору.
Приписи ст. 290 КПК України не передбачають обов`язок сторони обвинувачення ознайомлювати іншу сторону захисту з відкритими іншою стороною захисту матеріалами, які ця сторона захисту має намір використати як докази в суді, з приводу чого клопотання адвоката ОСОБА_8 про відкриття стороні захисту обвинуваченого ОСОБА_11 представлених стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_10 матеріалів не підлягає задоволенню .
Крім того, колегія суддів має зазначити, що оскільки інститут повернення обвинувального акту передбачає тільки усунення недоліків самого акту, а не вчинення будь-яких процесуальних дій органом досудового розслідування, не підлягають задоволенню вимоги адвоката ОСОБА_8 щодо зобов`язання судом при поверненні обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України, сторону обвинувачення провести інші необхідні процесуальні дії з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи та отримання належних і допустимих доказів у справі.
Таким чином, повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З доданого до обвинувального акта реєстру вбачається, що під час досудового розслідування обвинуваченим було застосовано запобіжним заходом тримання під вартою із визначенням суми застави,яка булла внесена обвинуваченими та вони звільнені з-під варти, з покладенням на обвинувачених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких був неодноразово продовжений ухвалами слідчих суддів та закінчився 21.07.2015р.
За вимогами ч. 2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст. 194 КПК України, частиною 5 якої передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про залишення запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням на обвинувачених відповідних обов`язків, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурору, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані і проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також паспорт громадянина України, який дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Проти заявленого клопотання за виключенням обов`язку здати на зберігання слідчого паспорт громадянина України не заперечував обвинувачений ОСОБА_10 та його захисники, та у повному обсязі заперечував обвинувачений ОСОБА_11 та його захисника.
Враховуючи, що відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України на підозрюваного, обвинуваченого покладено обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, суду, та відносно обвинувачених відповідно до вимог ст. 182 КПК України продовжує діяти запобіжний захід у вигляді застави, колегія суддів з метою досягнення дієвості цього провадження вважає наявними підстави для часткового задоволення клопотання прокурора про покладення на обвинувачених обов`язків, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані і проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, оскільки перелічені обов`язки мають забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та їх припинення було пов`язано із закінченням строків дії цих обов`язків, покладених на обвинувачених ухвалами слідчого судді. Строк дії покладених на обвинувачених обов`язків визначити в два місяці.

Що стосується клопотання прокурора про покладення на обвинувачених обов`язку здати слідчому паспорт громадянина України, який також дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, то цей обов`язок не може бути покладений на обвинувачених, оскільки виходячи із системного аналізу вимог Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994р. (з подальшими змінами і доповненнями), п.п. 22, 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992р. (з подальшими змінами та доповненнями) паспорт громадянина України вилучається органами досудового розслідування або судом при взятті особи під варту або засудження до позбавлення волі, з приводу чого підстав для вилучення паспорта громадянина України у обвинувачених колегією суддів не встановлено.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення щодо виклику в судове засідання перелічених в клопотанні свідків, то з огляду на те, що обвинувальний акт відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, таке клопотання колегія суддів вважає за необхідне залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст.290, 291, 293, 314, 369-372 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001715 від 22.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернути Генеральному прокурору України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вигляді застави вважати продовженим.

Задовольнити клопотання прокурора та покласти на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обов`язки згідно пунктів 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані і проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на строк до 26 жовтня 2015 року.

Клопотання прокурора про виклик свідків залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3