Провадження № 1-в/761/379/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

представника СІЗО ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у режимі відеоконференції клопотання начальника Київського СІЗО ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого. Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.05.2012 року за ч.2 ст.187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Київського СІЗО звернувся до суду клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання. Клопотання обґрунтовує тим, що засуджений станом на 15 жовтня 2015 року відбув більше 2/3 покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, не має зауважень від адміністрації установи виконання покарання щодо поведінки та відношення до праці, зарекомендував себе позитивно, має 6 заохочень від начальника СІЗО та 1 стягнення, яке було знято у порядку заохочення, підтримує зв*язок з родичами шляхом листування, побачень та отримує передачі.

У зв`язку із зазначеним начальник Київського СІЗО клопоче перед судом про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 ст. 81 КК України, згідно якої останній може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений та представник Київського СІЗО підтримали клопотання та просили про його задоволення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та звільнення умовно-достроково від відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.05.2012 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.11.2012 р. вирок від 23.05.2012 р. Миронівського районного суду Київської області залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2014 р. ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29.11.2012 р. скасовано і направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.04.2014 р. вирок Миронівського районного суду Київської області від 23.05.2012 р. змінено в частині призначення покарання. Пом`якшено покарання за ст. 187ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 належного йому на праві власності майна. В решті вирок залишено без змін.
Згідно Указу Президента України від 05.10.2015 р. ОСОБА_3 був помилуваний, строк покарання скорочено до 5 років позбавлення волі.
З характеристики засудженого ОСОБА_3 від 15.10.2015 р., яка міститься у матеріалах особової справи, вбачається, що останній за період утримання в установі відбування покарання зарекомендував себе позитивно, має 6 заохочень від начальника СІЗО та 1 стягнення, яке було погашено у порядку заохочення, до праці ставиться сумлінно.

Частинами 1, 2 ст. 81 КК України визначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Вбачається, що засуджений ОСОБА_3 станом на день розгляду клопотання відбув більше 2/3 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, був залучений до роботи у господарчій обслузі Київського СІЗО, має 6 заохочень від начальника СІЗО та 1 стягненння, яке було знято в порядку заохочення, до праці ставиться сумлінно, що свідчить про досягнення мети кримінального покарання, тому суд приходить до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.107 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити умовно-достроково ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.05.2012 року та звільнити його з місць позбавлення волі у зв`язку з фактичним відбуттям ним 2/3 строку призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, засудженим, його захисником протягом семи діб з моменту її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя : ОСОБА_1