Справа № 442/4082/15-к
Провадження №1-кп/442/253/2015
У Х В А Л А

"07" липня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002846 від 16.12.2014 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання, в якому просить повернути обвинувальний акт, затверджений прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0002846, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2014 року за ознаками ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України відносно ОСОБА_6 , як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Мотивує тим, що в обвинувальному акті в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КК України відсутні анкетні відомості потерпілого, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про визнання будь-якої особи потерпілою та вручення пам`ятки потерпілій стороні, не зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. У змісті обвинувального акта зазначено, що кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди державному бюджету на суму 1300 грн., яка не відшкодована, однак, відповідні відомості про потерпілого в обвинувальному акті відсутні.
Також, в обвинувальному акті, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КК України, прокурором не сформульовано обвинувачення відповідно до правової кваліфікації, яке повинно містити посилання на обставини, які відповідно до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір, завданої шкоди, що є обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно вимог ст. 91 КПК України.

Так, у змісті обвинувального акта відсутнє формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України, зокрема, не зазначено яким саме чином ОСОБА_9 здійснив розтрату бюджетних коштів. Адже правова природа розтрати в розумінні ч. 2 ст. 191 КК України полягає у незаконному безоплатному відчуженні, використанні, витрачанні майна, яке було ввірене винному чи перебувало в його віданні.

З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, так і не зрозуміло якими саме діями (незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачання) ОСОБА_9 здійснив розтрату бюджетних коштів грошей на загальну суму 1300 грн.

Також у змісті обвинувального акта відсутнє формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 366 КК України, зокрема, не зазначено яким саме чином ОСОБА_9 здійснив службове підроблення. Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України службове підроблення може бути вчинено однією з декількох альтернативних дій: внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складення і видача завідомо неправдивих документів.

Із викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, так і не зрозуміло якими саме діями, передбаченими диспозицією ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 здійснив службове підроблення.

Вищевикладені обставини, на його думку, свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім цього, зазначає, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта не додано розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

До обвинувального акта прокурором надано світлокопію документа, іменованого як «Розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування» про те, що підозрюваний ОСОБА_9 отримав копію обвинувального акта на 1 арк., а також копію реєстру матеріалів досудового розслідування на 1 арк., однак, прізвище, підпис ОСОБА_9 та дата на світлокопії даного документа відсутні. Натомість, міститься рукописний текст старшого прокурора ОСОБА_5 , згідно з яким обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вручений ОСОБА_9 та його захисникам шляхом скерування по домашніх адресах рекомендованою кореспонденцією. Квитанції долучаються. Однак, на підтвердження відправлення рекомендованою кореспонденцією підозрюваному ОСОБА_9 копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування та вручення підозрюваному ОСОБА_9 даних документів, прокурором не додано належних доказів, які б підтверджували факт відправки підозрюваному ОСОБА_9 копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема: супровідного листа прокурора, опису вкладення рекомендованого поштового відправлення, де б було зазначено, що згідно представленої прокурором квитанції дійсно на адресу ОСОБА_9 відправлено такі документи, як і не долучено належного доказу про отримання ОСОБА_9 такого рекомендованого поштового відправлення, зокрема, зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вважає, що прокурором грубо порушено вимоги ст. 293 КПК України, яка передбачає обов`язок прокурора надати під розписку підозрюваному та його захиснику копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також, у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, відсутній повний перелік процесуальних дій та час їх проведення, не вказано види заходів забезпечення кримінального провадження, або інші відомості в разі їх не застосування. Зокрема, у реєстрі не зазначено чи проводився такий вид процесуальної дії, як відкриття матеріалів іншій стороні в порядку ст. 290 КПК України в межах строку досудового розслідування, та ряд інших процесуальних дій. У реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено про такий вид процесуальної дії, як допуск 16.02.2015 року його, адвоката ОСОБА_4 , як захисника ОСОБА_9 , та про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування, як це передбачено ч. 3 ст. 283 КПК України.
На підставі наведеного, просить повернути обвинувальний акт Дрогобицькій міжрайонній прокуратурі.
Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання, в якому просить обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002846 від 16.12.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору Дрогобицької міжрайонної прокуратури.
Мотивує тим, що прокурором не виконано вимоги п.3 ч.4 ст.291 КПК України, оскільки до обвинувального акту прокурором не додано розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Ознайомившись 17.06.2015 року з копією обвинувального акта, наданою судом, яка є нечитабельною, ним виявлено, що такий складено слідчим 15.05.2015 року, а затверджений прокурором 04.06.2015 року. В обвинувальному акті відсутні анкетні відомості потерпілого, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про визнання будь-якої особи потерпілою. У положеннях Бюджетного кодексу України в редакції від 26.10.2014 року міститься визначення бюджету, одержувача бюджетних коштів та розпорядника бюджетних коштів. Однак, органом досудового розслідування так і не встановлено якій саме бюджетній установі заподіяно матеріальної шкоди на суму 1300 грн.
Також вважає, що в обвинувальному акті прокурором не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та не сформульовано обвинувачення відповідно до правової кваліфікації, яке повинно містити посилання на обставини, які відповідно до положень ст.91 КПК України входять до предмету доказування. Для нього залишається незрозумілим на підставі чого 12.11.2014 року він являвся службовою особою. Якщо прокурор мав на увазі, що він 12.11.2014 року був головою ДВК, то це не відповідає дійсності, оскільки згідно постанови ОВК з виборів народних депутатів України від 12.12.2014 року його повноваження, як члена ОВК, який працював на платній основі, було припинено.
Вважає, що наведені обставини свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування, що в подальшому негативно може вплинути на судовий розгляд, оскільки такий проводиться лише в межах висунутого обвинувачення.
Крім цього, йому незрозуміла суть обвинувачення, яка викладена в обвинувальному акті, чим порушується його право на захист, гарантоване ст.20 КПК України. В обвинувальному акті зазначено дату складання 15.05.2015 року, а дату затвердження прокурором 04.06.2015 року. Натомість, у реєстрі матеріалів досудового розслідування серед переліку прийнятих процесуальних рішень зазначено, що обвинувальний акт ухвалено старшим слідчим ОСОБА_10 04.06.2015 року, а не 15.05.2015 року, з чого є незрозумілим яка ж дійсна дата складання слідчим ОСОБА_10 обвинувального акта.
В обвинувальному акті слідчим зазначено, що до такого додано реєстр матеріалів досудового розслідування. Однак, у реєстрі зазначено, що 19.05.2015 року, 22.05.2015 року та 28.05.2015 року старшим слідчим ОСОБА_10 приймалось ряд процесуальних рішень. У документі, іменованого як «Розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування» міститься рукописний текст прокурора про те, що для отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування 08 та 09 червня 2015 року ОСОБА_8 та його захисники не з?явилися.
З урахуванням наведеного, у нього є сумніви, що 15.05.2015 року старшим слідчим ОСОБА_10 складено обвинувальний акт.
Вважає, що вказана невідповідність обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.291 та ст.109 КПК України унеможливлює призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 і його захисники адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_7 підтримали подані клопотання та просять їх задоволити. Захисник ОСОБА_4 доповнив, що органами досудового розслідування не встановлено хто саме поніс витрати, хто був розпорядником коштів, відповідно, в обвинувальному акті не зазначено потерпілого. У прокуратури відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_8 був на час вказаної події службовою особою, зокрема, розпорядником бюджетних коштів. Пояснив також, що після винесення слідчим суддею ухвали про відмову у встановленні стороні захисту терміну для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вони відмовились брати листа, оскільки їм було відомо про таку відмову.
Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, мотивуючи тим, що в підготовчому судовому засіданні не вирішується питання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень і обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним кодексом України. Зазначив, що обвинувальний акт складений 15.05.2015 року. ОСОБА_11 та його захисникам 16.05.2015 року направлено письмове повідомлення про завершення досудового розслідування, проте, останні відмовились його отримувати, про що свідчить поштова відмітка щодо причин повернення листа відправнику. Оскільки сторона захисту також відмовлялась ознайомлюватись із матеріалами кримінального провадження, слідчий змушений був звернутися до суду з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з такими, задля вказаного вживались відповідні заходи. З часу прийняття слідчим суддею ухвали про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тобто, з 28.05.2015 року, сторона захисту ігнорувала необхідність та можливість ознайомлення з ними. Як наслідок, здійснення відповідних процесуальних дій зайняло певний проміжок часу. Дотримавшись встановлених вимог, 04.06.2015 року був затверджений обвинувальний акт. Що стосується відсутності даних потерпілого, то в даній категорії справ потерпілий може не визначатися. Збитки завдані безпосередньо державному бюджету. В обвинувальному акті викладені ті обставини, які прокурор вважає доведеними. У подальшому чинний кримінальний процесуальний кодекс дає змогу змінити чи відмовитися від обвинувачення. На даний час обставини, які б спростовували викладене в обвинувальному акті, відсутні. Обвинувачення викладено у тій мірі, в якій воно було встановлено. Вважає, що підстави повернення обвинувального акта, зазначені стороною захисту, є неналежними, а клопотання з даного приводу не може підлягати задоволенню. Доповнив, що по теперішній час ні обвинувачений, ні його захисники не звернулись з проханням щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, хоча мають для цього усі можливості і жодних перешкод у вказаному їм не чиниться. А тому, на його думку, останні лише вчиняють дії, спрямовані на затягування розгляду даної справи.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали, надані сторонами кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, як найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого та кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , повідомленому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, в такому міститься найменування кримінального провадження із зазначенням реєстраційного номеру 0002846, формулювання обвинувачення та посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а зокрема, посилання на ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. В обвинувальному акті також зазначено, що потерпілих у кримінальному провадженні немає; захисниками підозрюваного є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; викладено інформацію щодо відсутності обставин, які пом?якшують чи обтяжують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням державному бюджету, в сумі 1300 грн.; та розмір судових витрат, пов?язаних з проведенням почеркознавчих експертиз.Обвинувальний акт складено в м.Дрогобич старшим слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 та 15.05.2015 року і затверджений старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 .

Частиною 4 статті 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта, зокрема, додається реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

З матеріалів, які надійшли до суду з обвинувальним актом, вбачається, що до нього додано реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002846, розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру, до якої долучено квитанції про поштове відправлення, та рапорт старшого прокурора ОСОБА_5 від 09.06.2015 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Зі змісту цієї статті вбачається, що обвинувальний акт може бути повернуто прокурору за умови невідповідності його вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Посилання сторони захисту, як на підставу повернення обвинувального акта, зокрема, на неповноту проведеного досудового розслідування, в тому числі у зв?язку з відсутністю документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_6 як службової особи; сумніви щодо законності проведення слідчих та процесуальних дій слідчим, на думку суду, не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки дослідити матеріали кримінального провадження суд має право безпосередньо в судовому засіданні під час судового розгляду (ст.358 КПК України).

Згідно ч.3 ст.358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Окрім того, в ч.4 ст.291 КПК України передбачено вичерпний перелік документів, які подаються суду до початку судового розгляду, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також, на думку суду, не може вважатись підставою для повернення обвинувального акта невручення особисто підозрюваному та його захисникам під розписку копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки, як вбачається з копії розписки, прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 зазначена причина неможливості їх вручення наручно (неявка останніх для отримання) із вказівкою про відправлення копій обвинувального акта і реєстру матеріалів поштовим зв?язком. Крім цього, як стверджується поштовими квитанціями, копії вказаних документів 09.06.2015 року скеровано ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Разом з тим, 09.06.2015 року на ім?я в.о.Дрогобицького міжрайонного прокурора ОСОБА_12 старшим прокурором ОСОБА_5 складено рапорт, в якому останній доповів, що ним на виконання вимог ст.ст.291, 293 КПК України викликався у телефонному режимі адвокат ОСОБА_4 для отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування та запропоновано з?явитися у зручний для нього час в термін до 08.06.2015 року включно. Однак, вказаним захисником у телефонній розмові було заявлено про те, що він не з?явиться для отримання документів. Також у телефонному режимі про необхідність прибуття для отримання обвинувального акта і реєстру матеріалів був повідомлений адвокат ОСОБА_7 , який погодився з?явитися, однак, до 08.06.2015 року включно так і не прибув. Крім цього, оскільки ОСОБА_8 на телефонні дзвінки не відповідав, 05.06.2015 року було скеровано рекомендованою кореспонденцією двом захисникам і ОСОБА_11 повідомлення про необхідність прибуття 08.06.2015 року в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру для отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Ні 05.06.2015 року, ні 08.06.2015 року, ні 09.06.2015 року для отримання зазначених документів ніхто із вказаних осіб не з?явився. Таким чином, обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування скеровано рекомендованою кореспонденцією ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_11 .

Посилання сторони захисту на неналежне надання стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, на думку суду, також не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта, з урахуванням, зокрема, того, що ухвалою слідчого судді встановлювався термін для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування. Доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 щодо завідомо неправосудного рішення, яким вважає згадану ухвалу слідчого судді, є необґрунтованими і не підтверджуються жодними належними та беззаперечними доказами. Відповідно до ст. 290 КПК України, після спливу встановленого строку для ознайомлення з матеріалами, сторона кримінального провадження вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Відсутність в обвинувальному акті анкетних відомостей потерпілого спричинена відсутністю безпосередньо самого потерпілого у даному кримінальному провадженні, про що зазначено в обвинувальному акті. Поряд з тим, положеннями статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Твердження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 щодо відсутності в реєстрі матеріалів досудового розслідування такої процесуальної дії як допуск 16.02.2015 року його в якості захисника ОСОБА_6 , є помилковим, оскільки така процесуальна дія (постанова про залучення захисника ОСОБА_4 ) зазначена під номером 10 в другому розділі реєстру.

Інших підстав, які б слугували поверненню обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провадження, у підготовчому судовому засіданні судом не здобуто і не доведено стороною захисту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені клопотання про повернення обвинувального акту не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 290, 291, 314 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002846 від 16.12.2014 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1