Справа № 462/8114/15-к
У Х В А Л А
02 грудня 2015 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність начальника (слідчого) Залізничному відділу поліції м.Львова Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 21.10.2015 року,

встановив:
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність начальника (слідчого) Залізничного відділу поліції м.Львова Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у їх заяві від 21.10.2015 року про кримінальне правопорушення вчинене 19.10.2015 року ОСОБА_6 , яка, на їх переконання, повідомивши зі свого домашнього телефону екстренну службу по телефону «101» про ніби-то підпал на АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , і представившись при цьому ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.259 КК України. Свою скаргу обґрунтовують тим, що начальник (слідчий) Залізничного відділу поліції м.Львова, всупереч вимогам ст.214 КПК України, не вніс зазначені відомості в ЄРДР. Таку бездіяльність начальника (слідчого) вважають протиправною і просять зобов`язати останнього внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР на підставі поданої ним заяви від 21.10.2015 року і почати розслідування.

В судовому засіданні скаржники свою скаргу підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Залізничний відділ поліції м.Львова Головного управління Національної поліції у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не направив в судове засідання свого представника, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши доводи скаржників, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від 21.10.2015 року, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Таким чином, в КПК України 2012 року, в порівнянні з КПК 1960 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не містить визначення поняття «приводів і підстав» до початку кримінального провадження.
У відповідності до ч.2 ст.214 КПК України внесення відомостей про кримінальне правопорушення доЄРДР здійснюється в порядку, встановленому Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69, та розробленою на його основі Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 19.11.2012 року № 1050 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.12.2012 року за №2095/22407 (далі - Інструкція № 1050). Саме Інструкцією № 1050 врегульовано на практиці відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження, де зазначеноджерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Зазначені нормативно-правові акти є чинними на час розгляду даної скарги і повинні враховуватись слідчим суддею при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, оскільки реалізація положень цих актів унеможливлює формальність підходу до внесення відомостей до ЄРДР.
Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
Як вбачається із спільної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.10.2015 року, яка міститься в матеріалах скарги, в такій вони просять зареєструвати в ЄРДР дану заяву і розпочати розслідування з приводу злочинних на їхню думку дій ОСОБА_6 , яка завідомо знаючи про відсутність загрози для безпеки громадян, знищення та пошкодження об`єктів власності, подзвонивши зі свого домашнього телефону на номер « НОМЕР_1 », повідомила неправдиву інформацію про підпал на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , і при цьому представилась ОСОБА_5 .
Згідно ст.11 КК України злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Частиною 1 ст.259 КК України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Між тим, завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності є по суті завідомо неправдивим повідомленням про акт тероризму. Воно порушує нормальний ритм життя, вносить елементи дезорганізації у функціонування підприємства, установ та організацій, здатне дестабілізувати або навіть паралізувати життєдіяльність цілих населених пунктів, породжує неправдиві чутки, паніку серед населення, відволікає певні сили і засоби від виконання їх обов`язків, призводить до обмеження прав і свобод людей, заподіює істотну майнову шкоду тощо. Засобом злочину є неправдива (брехлива) інформація відомості, які не відповідають дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 28.10.2015 року на її подвір`ї вогнища не було, а лише тліли декілька гілок.

Таким чином, з огляду на наведене, при розгляді скарги встановлено, що заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.10.2015 року не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, а відомості, які викладені в такій заві, не містять обставин, які вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину ОСОБА_6 .
Як вбачається зі змісту листа-відповіді Залізничного відділу поліції м.Львова від 06.11.2015 року ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 , повідомлених у заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.10.2015 року, не вбачається.

З огляду на наведене, вважаю, що дії Залізничного РВ МУ ГУ МВС України не суперечать вимогам ст.214 КПК України, слідчим правомірно не було внесено відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.10.2015 року, оскільки така заява не міститьбудь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що інші обставини, викладені в скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не доводять їхніх вимог щодо неправомірності дій слідчого у невнесенні відомостей до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.10.2015 року, відповіді Залізничного відділу поліції м.Львова та наданих сторонами матеріалів, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність начальника (слідчого) Залізничному відділу поліції м.Львова Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 21.10.2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1