Гусятинський районний суд Тернопільської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року смт. Гусятин

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ЛисюкІ.О.

при секретарі Федорів О.П.,

за участю прокурора Плисюк М.В

захисника адвоката ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2.,

потерпілого ОСОБА_3,

представників служби у справах дітей ОСОБА_4 РДА ОСОБА_5., кримінальної

міліції у справах дітей ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гусятин кримінальну

справу по обвинуваченню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Тернопільської області, українця, громадянина України, з освітою неповною середньою, не

одруженого, не працюючого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2009 року, в першій половині дня, ОСОБА_7 перебував в квартирі № 14,

будинку № 22 по вул. Наливайка смт. Гусятин, в якій проживає ОСОБА_3,

вживав з останнім алкогольні напої. Скориставшись тим, що ОСОБА_3 ліг спати в

квартирі, ОСОБА_7 вирішив скоїти крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на скоєння крадіжки, ОСОБА_7 в

цей же день і час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, переконавшись, що за його

діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу,

таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав з задньої кишені штанів ОСОБА_3 60

доларів СІЛА, що по курсу становить 507 грн. ЗО коп., та з викраденими грішми залишив

місце скоєння злочину, розпорядившись ними на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальної

шкоди на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 вину в предявленому

обвинуваченні та цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 не визнав повністю та показав,

що 21 серпня 2009 року, він вийшов надвір, сидів і чекав друзів. Побачив ОСОБА_3 і

запитав куди він йде. Він відповів, що в магазин. ОСОБА_3 пішов, купив горілку і закуску і

запросив його до себе. Вони випили десь 3-4 рази, йому стало погано і він запитав ОСОБА_8

І., чи можна в нього переночувати. Зранку, 22 серпня, на другий день потерпілий дав йому

близько 70 грн. і він пішов в магазин «Шедевр», де купив одну пляшку горілки, одну пляшку

води, яйця і приніс йому здачу десь 30 грн. На квартирі вони розпивали спиртне. Потім

ОСОБА_3 подзвонив до якогось свого знайомого і той приїхав скутером та привіз горілку.

ОСОБА_3 за ту горілку заплатив 100 грн. Згодом він знову дав йому 10 доларів і він пішов і

купив продукти, які приніс до ОСОБА_3 В ОСОБА_9 він обмінював тільки 10 доларів в

суботу в дообідній час. 50 доларів в нього він не обмінював.

В суботу ввечері він пішов додому. Ввечері того дня він їздив в с.Вільхівці д

ОСОБА_10. Перед поїздкою в с.Вільхівці він взяв в мами вдома гроші і купив в магазині пляшк

вина та шоколадку. За таксі, яким їхав в с.Вільхівці заплатив 25 грн., коли повертався назад,

то заплатив за таксі ЗО грн. Вдома він брав кошти в гривнях. ОСОБА_10 запитала його звідки в

нього гроші, він відповів, що віддали борг.

Додатково показав, що ОСОБА_3 дзвонив до нього і говорив, щоб він віддав йому

гроші. Коли до нього приїхали працівники ОСОБА_4 УМВСУ, то ОСОБА_11

прийшла тоді, коли вже майже були дописані пояснення. Працівники ОСОБА_4

УМВСУ перед тим виводили його надвір і наносили удари. На досудовому слідстві він не

заявляв про побиття його працівниками міліції.

Не дивлячись на те, що підсудній вину у вчиненому не визнав повністю суд, оцінивши

всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази приходить до переконання про

доведеність обвинувачення підсудного у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК

України.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 21 серпня 2009

року він приїхав з Тернополя додому. Перед тим в Тернополі він поміняв 40 доларів США і

отримав приблизно 320 гривень. Коли він приїхав в Гусятин, то в нього було 60 доларів США і

біля 300 гривень. Приїхав десь біля обіду. Приблизно о 14 год. він йшов в магазин і зустрів

знайомого ОСОБА_7, який повідомив його, що посварився з мамою і не має де ночувати та

попросився переночувати. Він погодився і вони з ОСОБА_7 пішли в магазин. В магазині

купили горілку і продукти харчування. В нього залишилось 200 гривень з лишнім і 60 доларів

США, які він зберігав в кишені штанів. На квартирі вони розпивали спиртне. Йому не було

відомо, що ОСОБА_7 неповнолітній. В суботу, на другий день, він дав підсудному 50

гривень і останній пішов в магазин, купив горілку, пельмені. В обід ОСОБА_7 теж ходив в

магазин за продуктами харчування і потерпілий дав йому 30 грн.

Також пояснив, що до нього ще в суботу приходив ОСОБА_8 і приносив 1,5 л.

горілки. Він йому заплатив за це біля 40 гривень. В суботу ОСОБА_7 ночував теж в нього, а

в неділю зранку пішов і вже не повертався. ОСОБА_7 бачив, що у нього ще залишилось 60

доларів і коли він спав, то підсудний забрав з кишені його штанів 60 доларів, залишивши 18

гривень. Ніхто інший не міг викрасти ці гроші.

Ключі від квартири були у підсудного, тому що він хотів пожити в нього.

Після того, як він виявив пропажу грошей він дзвонив ОСОБА_7 і говорив, що знає

про те, що він міняв долари в ОСОБА_9 і останній по телефону зізнався, що взяв гроші та

обіцяв їх віддати, проте не віддав і потерпілий в жовтні звернувся з заявою в ОСОБА_4

Додатково зазначив, що підтримує цивільний позов і просить суд стягнути з підсудного кошти

в сумі 507 грн. Підсудного просить суворо не карати, а лише повернути гроші.

Покази потерпілого підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, який

пояснив, що до нього приходив ОСОБА_3 і запитував, чи ОСОБА_7 міняв у нього долари

США і які саме були у нього купюри. Він відповів йому, що купюри по 10 доларів США та 50

доларів США. Тоді потерпілий розповів йому, що ОСОБА_7 викрав у нього гроші.

Додатково показав, що ОСОБА_7 до нього звертався в вихідні дні - в суботу або в

неділю. В дообідній час він прийшов до нього і обміняв 10 доларів США. Десь через дві

години він повернувся і обміняв в нього ще 50 доларів США. На запитання звідки в нього ці

гроші, ОСОБА_7 відповів, що складав їх на ОСОБА_8 народження. Коли ОСОБА_7 в нього

обміняв 50 доларів, він його возив в магазин, а після цього в с.Вільхівці Чемеровецького

району. Ввечері він забрав його з с.Вільхівці, привіз в смт.Гусятин і залишив його в центрі

міста.

Аналогічні покази дав свідок на досудовому слідстві, (а.с. 24-25).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8пояснив, зокрема, що 22

серпня 2009 року він заходив до ОСОБА_3, і привозив на його прохання 1,5 л горілки. За

у він йому не давав гроші, платив тільки за дорогу - десь 50 грн. В квартирі був ОСОБА_8

гор і, на той час незнайомий йому, хлопець (підсудний). Він пробув там десь 10 хвилин.

ОСОБА_3 витягнув з кишені штанів 50 грн. і віддав йому. В нього ще залишились гроші. Після

цього він поїхав в село.

Суд обґрунтовано визнає покази потерпілого ОСОБА_3 в ході досудового слідства та в

судовому засіданні правдивими, оскільки вони, як на досудовому слідстві, так і в судовому

засіданні були однаковими, послідовними в деталях, суттєвих розбіжностей в показах не було,

а тому суд покладає їх в основу вироку, як один з доказів, на підтвердження винності

підсудного ОСОБА_7, так як вони ще й обєктивно узгоджуються з іншими доказами:

-протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_7М від

08.12.2009 року (а.с. 68-69);

-показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8

Крім наведених доказів, винність підсудного у вчиненні крадіжки підтверджується

наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: ,

-протоколом огляду місця події від 24 жовтня 2009 року (а.с.8-9).

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2009 року, із змісту якого

вбачається, зокрема: «.... в третій декаді серпня 2009року........до мене додому на

автомобілі «Таксі» приїхав ОСОБА_7, який привіз пляшку вина і шоколадку.

На запитання до ОСОБА_7, звідки у нього гроші, він мені відповів, що йому

знайомі були винні гроші та віддали борг в доларах, він їх поміняв і того у нього

є гроші.» (а.с. 62-63).

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що до 16.11.2009 року вона працювала

вихователем гуртожитку в Кутковецькому ПТЛ. Це було в жовтні 2009 року, в суботу. До неї

прийшла чергова з гуртожитку і сказала, що приїхали працівники РВ УМВСУ і хочуть

допитати ОСОБА_7, який неповнолітній, а тому потрібно вихователя. Коли вона прийшла,

то були присутні ОСОБА_7, дільничний інспектор. Вона все слухала, вони мирно

розмовляли, підсудний розказував, що він ночував у потерпілого, вони розпивали спиртне, що

він взяв гроші у потерпілого. ОСОБА_7 спокійно відповідав на запитання, дільничний

інспектор писав пояснення з його слів вручну, потім він прочитав записані з його слів покази і

підписував їх особисто. Вона підписала записані зі слів ОСОБА_7 пояснення і пішла.

Аналогічні показання дала свідок на досудовому слідстві (а.с.60).

Перевіривши показання підсудного в суді і на досудовому слідстві та оцінивши їх у

сукупності з іншими зібраними у справі доказами суд вважає достовірними ті показання, які

він давав на досудовому слідстві, оскільки вони підтверджуються іншими обєктивними

доказами в справі.

Так, із змісту явки з повинною ОСОБА_7 від 24.10.2009 року вбачається, зокрема, що

підсудний повністю визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся, власноручно написавши,

зокрема, «.. чистосердечно признаюся в тому, що 22.08.2009 року я таємно викрав в ОСОБА_8

І.С. гроші в сумі 60 доларів США із кишені його штанів. Дані гроші я розтратив на власні

потреби.» (а.с. 12).

В поясненнях, відібраних в ОСОБА_7 24.10.2009 року ст. лейтенантом міліції

ОСОБА_12, в присутності вихователя ОСОБА_11 він пояснив, що ....коли ОСОБА_3

спав...із задньої кишені витягнув гроші в сумі 60 доларів США купюрами 10 доларів і 50

доларів. Після чого я із даними грішми вийшов із квартири та пішов шукати, де б дані гроші

розміняти... (а.с.13-14).

Посилання ОСОБА_7 на те, що до нього застосувались незаконні гак.

дізнання ретельно перевірялись в суді, але не підтвердились і визнані судотК,

безпідставними.

Зокрема, за твердженням підсудного коли до нього в гуртожиток в с. Кутківці приїхали

працівники ОСОБА_4 УМВСУ, то ОСОБА_11 прийшла тоді, коли вже майже були

дописані пояснення. Працівник ОСОБА_4 УМВСУ ОСОБА_12 перед тим

виводив його надвір і наносив удари.

Допитаний в судовому засіданні працівник міліції ОСОБА_12 категорично

заперечив застосування фізичної сили та психологічного тиску до підсудного,

пояснивши, зокрема, що працює ДІМ ОСОБА_4 УМВСУ. 24.10.2009 року, в

ОСОБА_4 з заявою про злочин звернувся житель смт. Гусятин ОСОБА_3 та

проведення перевірки по даній заяві було доручено йому. Після опитування потерпілого,

24.10.2009 року, ближче до обіду, він поїхав в с. Кутківці Чемеровецького р-ну в професійно-

аграрний ліцей, де вчився ОСОБА_7 В гуртожитку, при спілкуванні з ОСОБА_7, той

без фізичного та психологічного тиску зізнався в скоєній крадіжці грошей у ОСОБА_3 та з

даного приводу написав добровільно і власноручно явку з повинною. В явці з повинною він

вказав, що 22.08.2009 року, перебуваючи в квартирі ОСОБА_3, таємно, з кишені його штанів

викрав 60 доларів СІЛА, які розтратив на власні потреби. Після цього для опитування ОСОБА_7

В.М. була викликана вихователь гуртожитку ОСОБА_11 і в її присутності у ОСОБА_7 на

другому поверсі гуртожитку було відібрано пояснення по факту крадіжки грошей ОСОБА_3,

в якому ОСОБА_7 без будь-якого тиску розповів, що 22.08.2009 року, в першій половині

дня, після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3 в його квартирі, останній заснув, знявши

свої речі. Він (ОСОБА_7М.) знаючи, що у штанах ОСОБА_3 є гроші, таємно викрав з

задньої кишені штанів 60 доларів США, які пізніше розміняв у знайомого ОСОБА_9 та

розтратив на свої потреби.

Покази свідка ОСОБА_12 повністю підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_11

Л.В., пояснивши, зокрема, що на другому поверсі гуртожитку працівник міліції в її

присутності опитував ОСОБА_7 про факт крадіжки. Останній повністю зізнався у

вчиненому та добровільно давав пояснення. Фізпичного чи психологічного тиску до ОСОБА_7

В.М. дільничий інспектор не застосовував.

Аналогічні показання свідки дали на досудовому слідстві, (а.с.60, 64-65).

Покази цих свідків суд вважає правдивими, оскільки вони підтверджуються

зібраними по справі доказами, і вони є послідовними.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії

підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна

(крадіжка).

Відповідно до довідки-характеристики, виданої 26.10.2009 року ОСОБА_4 селищною

радою, ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони (а.с. 89).

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до ст.ст. 65, 103 КК України,

враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, умови його життя та виховання,

рівень розвитку, обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину особою, що

перебуває в стані алкогольного спяніння, і вважає, що виправлення, перевиховання та

соціальна реабілітація підсудного можлива лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому

слід призначити покарання ОСОБА_7 у виді чотирьох місяців арешту.

При цьому суд враховує обставину, що помякшує покарання - вчинення злочину

неповнолітнім та його позитивну характеристику, думку потерпілого.

Дане покарання підсудному є необхідним і достатнім для його виправлення та

попередження нових злочинів.

у ііотерпілий ОСОБА_3 предявив цивільний позов про відшкодування матеріальної

^^'шкоди, заподіяної злочином на суму 508 грн. ОСОБА_7 цивільний позов не визнав

повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3С внаслідок злочинних дій підсудного було завдано

матеріальну шкоду між якою (шкодою) і діями ОСОБА_7 є причинний зв'язок та доведена

його вина в заподіянні шкоди, а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7

В.М. на користь ОСОБА_3 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 507.30 грн.

Враховуючи тяжкість злочину, особу підсудного, міру запобіжного заходу засудженому

ОСОБА_7 до набрання вироком чинності змінити з підписки про невиїзд на взяття під

варту. Взяти під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання засудженим обчислювати з ЗО липня 2010 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324, КПК України, суд,-

3 АСУ ДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним за ч.І ст. 185 КК України і призначити

йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 змінити з підписки про невиїзд на взяття під

варту. Взяти під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання засудженим обчислювати з 30 липня 2010 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на

користь ОСОБА_3 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 507 (пятсот сім) грн.

30 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області протягом 15

діб з дня його винесення, а засудженим ОСОБА_7 у той же термін з дня отримання копії

вироку шляхом подачі скарги через Гусятинський районний суд.

Суддя: Лисюк І.О.