Провадження № 1-кс/344/3783/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з вказаною скаргою на бездіяльність прокурора Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник та її представник вимоги скарги підтримали, покликаючись на викладені в ній обставини. Просили скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що заява ОСОБА_3 приєднана до матеріалів кримінального провадження №0003937 і в ході досудового розслідування будуть перевірятися викладені обставини в заяві. Окрім того, звернув увагу суду на те, що про вчинений на думку скаржника злочин, а саме вбивство чоловіка, остання звернулася після спливу 9-ти місяців після його смерті і тільки з тих підстав що є конфлікт між нею та батьком померлого.

Заслухавши скаржника, її представника та прокурора, перевіривши письмові матеріали справи, вважаю наступне.

10.09.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Президента України, Уповноваженого захисту прав людини ВР України, Генерального прокурора України, СБУ, МВС України та Міністра охорони здоров`я із заявою про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні її чоловік ОСОБА_7 , 1975 р.н., який працював в органах внутрішніх справ. ОСОБА_3 вказує на те, що його убили та отруїли, оскільки він був фізично здоровою людиною, розтин трупа не робили за поданою батьком померлого заявою про відмову від розтину. При цьому, причина смерті ОСОБА_8 , на її думку, зовсім інша від офіційного висновку лікарів. Саме батько, на думку заявниці, був зацікавленою особою для приховування причин смерті, оскільки саме він міг отравити сина з корисливою метою, так як після смерті батько померлого чоловіка забрав всі правовстановлюючі документи на майно (квартиру) та вигнав заявницю з квартири, чим вчинив злочин передбачений ст..115 п.6 та ст..185 п.4 КК України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення та інші обставини.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник та її представник додатково зазначила, що кримінальне провадження №0003937 розглядається на досудовому розслідуванні за правовою кваліфікацією ст..356 КК України (самоуправство батьком померлого чоловіка щодо неї), а тому не може заява про вчинений злочин від 10.09.2015 року розглядатися спільно з даним кримінальним провадженням, яке не має прямого зв`язку із цією заявою.

При розгляді даної скарги, слідчим-суддею з`ясовано, що до заяви про злочин, скаржник додавала посмертний епікриз №15060/14 хворого ОСОБА_7 , який поступив в стаціонар лікувального закладу 09.12.2014р., та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із визначеним діагнозом «Цироз печінки. Кровотеча з варикозних вен стравоходу. Поліорганна недостатність». Паталого-анатомічний розтин тіла померлого не проводився у зв`язку з заявою батька. В історії хвороби зазначалося про наявність кровотеч попередньо - 3 роки тому у хворого, хоча це заперечує дружина померлого. При цьому, відповідно до затвердженого Порядку взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров`я та прокуратури України при встановленні факту смерті людини, зареєстрованого в МЮУ від 18.12.2012р. за №2106/22418, працівники закладу охорони здоров`я негайно повідомляють органи внутрішніх справ про кожен випадок установлення ними факту смерті людини незалежно від місця її настання, за винятком смерті від захворювання у закладах охорони здоров`я. Цим Порядком також передбачено, що у випадку патологоанатомічного розтину померлих, смерть яких настала поза межами закладу охорони здоров`я, лікар надсилає до органу внутрішніх справ копію лікарського свідоцтва (довідки) про смерть впродовж 3 днів з моменту констатації смерті, за винятком смерті хворих від захворювання у закладах охорони здоров`я. Зважаючи на причини та місце смерті ОСОБА_7 , як встановлено слідчим-суддею, і не було повідомлено працівниками даного закладу про його смерть у правоохоронні органи, ОСОБА_7 помер в лікарні, тим паче що була також подана заява батька померлого про відмову від розтину тіла за релігійними мотивами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0003937, за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості до ЄРДР про те, що 03.07.2015р. свекор викинув на вулицю її особисті речі із квартири, яка належала її колишньому покійному чоловікові ОСОБА_7 , попередня кваліфікація за ст..356 КК України.

Матеріалами досудового розслідування та самого пояснення ОСОБА_3 також встановлено, що конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (батьком покійного чоловіка) виник з приводу оформлення спадкових прав на майно, в т.ч. на квартиру, яка була власністю померлого та придбана ним в 2000 р., до укладення шлюбу з ОСОБА_3 в 2014 році.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не вбачає підстави для задоволення скарги і відповідно до ст.ст. 214, 303, 306-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1