Справа № 367/8519/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/191/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 24.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
24 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ВЦ ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ІВЦ № 132 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Своє рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував тим, що з моменту винесення ухвали Придніпровського районного суду м. Черкас від 22.08.2014 року про заміну покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_7 фактично не відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно- дострокове звільнення. Свої вимоги мотивує тим, що на момент винесення ухвали він відбув 2/3 строку покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2010 року та вважає необґрунтованими висновки суду про необхідність відбуття 2/3 частини покарання з моменту винесення ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2014 року про заміну йому покарання на більш м`яке.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника ВЦ, який покладався на розсуд суду, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2010 року за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.

Початок відбуття покарання - 12.04.2010.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2014 року, засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на строк 4 роки 1 місяць 20 днів. Ухвалою Ірпінського міського Київської області від 18.11.2014 року, зараховано тримання під вартою згідно ст. 58 КВК України з 22.08.2014 року по 13.10.2014 року.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.

Отже, вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд має виходити не із загального строку покарання, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2010 року, а зі строку покарання у виді обмеження волі, встановленого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2014 року.

В зв`язку з чим, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 фактично не відбув 2/3 частини строку пом`якшеного покарання, а тому він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11.12.2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ІВЦ № 132 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий:

Судді :