Справа № 163/2135/15-к
Провадження № 1-кп/163/80/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000026 від 3.08.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хворостів Любомльського району, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, розлученої, молодшої медсестри Луківської тублікарні, не судимої

у вчиненні злочину передбаченого

ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 11.06.2015 близько 07 години, знаходячись в салоні автобуса «Еталон» сполученням «Світязь-Луцьк», виїхавши за м. Любомль, Волинської області, скориставшись тим, що пасажир даного автобуса ОСОБА_5 спить, керуючись корисливим мотивом, реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung C3782», ІМЕЙ - НОМЕР_1 , 2 НОМЕР_2 вартістю 357,50 грн., з телефонною карткою мережі «МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 20 гривень, чим завдала останньому матеріальних збитків на загальну суму 397,50 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 185 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою, укладеною 27 серпня 2015 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 про примирення.

Згідно із цією угодою обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за фактичними обставинами, в обсязі повідомленої підозри, та заявляє про своє щире каяття.

Примирення досягнуто на умовах, за якими потерпілому повністю відшкодовано заподіяні збитки шляхом повернення викраденого майна і потерпілий претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди і не заперечила проти її затвердження, погодилась на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000026, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого під час досудового розслідування.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Умови угоди відповідають положенням ст. 471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи наведене, суд вважає встановленими підстави для затвердження укладеної угоди.

Запобіжний захід обвинуваченій під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 27 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000026 від 3.08.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй покарання за цим законом 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 306 (триста шість) гривень 90 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung C3782», ІМЕЙ - НОМЕР_1 , 2 НОМЕР_2 , передати власнику ОСОБА_5 у повне розпорядження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1