Справа № 155/2079/14-к Провадження №11-кп/773/511/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000316 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с.Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, раніше судимий:

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі, звільнений 07 лютого 2014 року умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання строком 1 рік 5 місяців 10 днів;

- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, вирок якого змінено 05 травня 2015 року Апеляційним судом Волинської області на 3 (три) роки чотири місяці позбавлення волі,

засуджений за ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 лютого 2015 року, призначено остаточне покарання на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання обвинуваченого 13 січня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 309 КК України вирок суду першої інстанції щодо якого в апеляційному порядку не оскаржувався.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винними і засуджені за те, що 10 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , повторно за попередньою змовою та в групі осіб із обвинуваченим ОСОБА_9 в с.Печихвости Горохівського району Волинської області знайшли, чим незаконно придбали 210 рослини снотворного маку, які спільно із ОСОБА_10 завантажили в багажне відділення належного останньому автомобіля марки ВАЗ-2108, державний номер НОМЕР_1 , та які незаконно перевозили з метою подальшого спільного виготовлення наркотичного засобу та його вживання без мети збуту. Загальна кількість вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу макової соломки становить 5244,59 грама, що становить особливо великий розмір.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі вказує на незаконність винесеного щодо нього вироку. Зазначає, що суд необґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_10 , який на початку кримінального провадження був обвинуваченим і уклав угоду з прокурором щоб не бути засудженим до реальної міри покарання, тому всі його свідчення є надуманими і до них потрібно ставитись критично.
Судом не враховано, що під час слідства та в суді засуджений ОСОБА_11 стверджував, що між ними не було жодної домовленості на те, щоб роздобути якісь наркотичні засоби та те, що дану наркотичну речовину ОСОБА_12 знайшов випадково.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які брали участи у проведенні слідчого експерименту в суді ствердили, що були лише формально присутні на експерименті, оскільки не бачили що саме і де показували обвинувачені та що говорили.
Вказує на недопустимість як доказу обвинувачення наркологічної експертизи №363 від 14 жовтня 2014 року, оскільки висновки, що він страждає опійною наркоманією не відповідають дійсності, так як він вже чотири роки не є наркозалежним. Зазначає, що ця експертиза є неповною та необ`єктивною через те, що у ході проведення експертизи у нього не брали жодних аналізів, що в свою чергу підтвердило б відсутність намірів скоєння правопорушення.
Просить вирок щодо нього скасувати та постановити виправдувальний вирок або перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який апеляцію заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і цим обставинам дав правильну юридичну оцінку. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікував за ч. 3 ст. 309 КК України, як повторне, незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, без мети збуту і така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Винуватість ОСОБА_7 в даному кримінальному правопорушенні повністю стверджується зібраними і перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Так, будучи допитаним у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому його злочині визнав частково та пояснив, що в середині літа 2014 року відремонтувавши автомобіль ОСОБА_10 запропонував останньому перевірити надійність ремонту. З цією метою вони разом з ОСОБА_9 поїхали в сторону міста Горохова. Як опинились в селі Печихвости не пам`ятає. Стверджує, що після зупинки автомобіля він запропонував ОСОБА_9 вийти з автомобіля. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся з якимось оберемком, який передав йому і попросив занести в багажник, що він і зробив. Після цього ОСОБА_9 приніс ще один згорток, який також поклав у автомобіль. Після цього всі разом поїхали. Лише в автомобілі він від ОСОБА_9 дізнався, що це була макова соломка.

З пояснень ОСОБА_9 встановлено в середині літа 2014 року він приніс ОСОБА_10 масло для автомобіля, після чого на пропозицію ОСОБА_7 всі разом поїхали в с. Печихвости, де біля сільського кладовища він побачив в кущах загорнуте одіяло, з якого виглядали корені рослин. Розгорнувши побачив там рослини маку, підняв його та передав ОСОБА_7 , який відніс цей згорток в автомобіль, після цього, повернувшись до місця знахідки, виявив там ще один згорток з рослинами маку та теж відніс його в автомобіль. Обвинувачений ОСОБА_9 ствердив, що він планував через деякий час самостійно виготовити з макової соломи наркотичну речовину та вжити її для власних потреб, оскільки він вживав наркотики.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 ствердив, що 10 липня 2014 року до нього прийшов ОСОБА_7 та запропонував поїхати пошукати макову соломку. Він повідомив ОСОБА_7 , що у нього несправний автомобіль. Вирішили попросити батька ОСОБА_7 , щоб він допоміг відремонтувати автомобіль, а потім поїхати за маковою соломкою. Коли автомобіль відремонтували ОСОБА_7 знову запропонував поїхати за маковою соломкою. Згодом ОСОБА_9 приніс машинне масло, всі разом поїхали в с.Печихвости Горохівського району. Дорогу вказував ОСОБА_7 . Коли під`їхали до магазину, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 вийшли, а він залишився біля автомобіля. Через деякий час останні повернулися до автомобіля з маковинням, яке вони мали намір подрібнити, а пізніше видавити з нього молочко на бинти, однак по дорозі їх автомобіль зупинили працівники міліції.

Показання ОСОБА_10 є послідовними, логічними і підтверджуються іншими зібраними у справі доказами, а саме:

показаннями працівника Горохівського РВ УМВС України ОСОБА_15 , який в суді першої інстанції повідомив, що 10 липня 2014 року він та ОСОБА_16 зупинили автомобіль який рухався на великій швидкості та яким керував ОСОБА_10 . В салоні автомобіля також знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . На задньому сидінні автомобіля знаходились рослини маку. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомили, що мак мають використати у власних цілях.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі на надуманість показань свідка ОСОБА_10 , через те, що останній уклав угоду про визнання винуватості з прокурором, судом до уваги не приймається, оскільки це є право ОСОБА_10 передбачене законом, а крім цього винуватість ОСОБА_7 підтверджується й іншими належними та допустимими доказами, а саме:

протоколом огляду місця події від 10.07.2014 року в ході проведення якого в салоні автомобіля ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 були виявлені рослини маку. Вказані рослини оглянуті, про що складено протокол огляду предметів (том-1 а.с.10-13), який також дослідив суд першої інстанції;

висновком експерта № 387/387 від 21 липня 2014 року підтверджено, що вилучена із багажного відділення автомобіля ОСОБА_10 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломкою, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 5244,59 грами;

протоколами проведення слідчого експерименту від 21 листопада 2014 року з участю обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з CD-дисками з відео зйомкою, які дослідив суд першої інстанції, де ОСОБА_7 ствердив, що планував використати знайдену макову солому для власного вжитку.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили в суді, що були понятими при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченими, а після перегляду в суді першої інстанції відеозаписів слідчого експерименту підтвердили достовірність цих записів, а тому суд першої інстанції правильно послався у вироку на показання вказаних свідків.
Тому посилання апелянта, що суд незаконно послався як на доказ його винуватості на показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не заслуговують на увагу та є безпідставними.
Судово-наркологічна експертиза щодо обвинуваченого ОСОБА_7 проведена відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, а її висновок також відповідає вимогам цього Закону. Підстав сумніватись у правильності цього висновку немає. Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що він уже чотири роки не вживає наркотичні засоби, тому не є наркозалежним жодним чином не впливає на кваліфікацію його дій і не спростовує щодо нього обвинувачення, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Вчинення ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 стверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , який ствердив, що саме ОСОБА_7 запропонував вчинити злочин, останній вказував дорогу у с. Печихвости Горохівського району, по дорозі обговорювали як краще поступити під час вчинення злочину.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є співвиконавцями даного злочину і правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст.309 КК України, оскільки відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я від 1 серпня 2000 року № 188 макова солома у кількості 5000,0 г і більше становить особливо великий розмір.

Враховуючи наведене підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, про що просить у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер та суспільну небезпечність зчиненого злочину та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання у справі відніс те, що рослини снотворного маку не були допущені до вживання і фактично шкоди здоров`ю не заподіяли, а також те, що значної шкоди державним інтересам завдано не було.

Обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочину.

По відношенню до особи обвинуваченого врахував, що він неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі і пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, його посередню характеристику, ряд хвороб та те, що він винен в іншому злочині вчиненому до постановлення цього вироку, а тому правильно призначив остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

За таких обставин суд зробив правильний висновок, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише у місцях позбавлення волі і призначив покарання за ч. 3 ст. 309 КК України в межах санкції даної статті, а остаточне покарання призначив шляхом часткового складання призначених за цим та попереднім вироком покарань.

Призначене ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарань, не обхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Вирок суду першої інстанції є умотивованим.

Підстав для скасування вироку і ухвалення виправдувального вироку чи перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , з обставин наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4