печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., при секретарі Микитин О.В., прокурора Проскурника В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника третього наглядового відділу ГСУ Генеральної прокуратури України Котенка Є.М., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність начальника третього наглядового відділу ГСУ Генеральної прокуратури України Котенка Є.М., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою від 19.06.2013 про скоєння кримінального правопорушення за ознаками ст.ст. 364, 366, 375 КК України прокурором Тисменицького району ОСОБА_2 у змові зі старшим помічником ОСОБА_3 та суддями. Генеральною прокуратурою України не було внесено відомості до ЄРДР, а направлено заяву до прокуратури Івано-Франківської області. Вважає дії начальника третього наглядового відділу ГСУ Генеральної прокуратури України Котенка Є.М. незаконними та просить зобов'язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР за заявою від 19.06.2013.

Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_1 просив розглядати справу за його відсутності, не просив відкласти розгляд справи та не з'явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні скарги, вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся Генеральної прокуратури України з заявою від 19.06.2013 про скоєння кримінального правопорушення за ознаками ст.ст. 364, 366, 375 КК України прокурором Тисменицького району ОСОБА_2 у змові зі старшим помічником ОСОБА_3 та суддями. Генеральною прокуратурою України не було внесено відомості до ЄРДР, а направлено заяву до прокуратури Івано-Франківської області.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об'єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов'язковими елементами складу будь-якого злочину є об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Крім того, згідно з п. 3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012 «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу, направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, дії прокурора щодо направлення заяви ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, а відтак не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника третього наглядового відділу ГСУ Генеральної прокуратури України Котенка Є.М., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов'язати вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Р.В. Новак