Справа № 204/7040/15-К
1-КП/204/488/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0002654 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ачхой-Мартан Ачхой-Мартанського району Чеченської Республіки Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці в зоні проведення антитерористичної операції на території України, маючи злочинний умисел на придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з невстановленого джерела придбав пістолет, який згідно висновку експерта № 66/07-160 від 16 жовтня 2015 року є бойовою нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю пістолетом моделі «ТТ» № НОМЕР_1 , калібру 7,62 мм., виробництва СРСР, придатним до стрільби патронами калібру 7,62 мм., після чого став носити його при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно п. 13 ст. 10 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року в обов`язки міліції входить давати дозволи на придбання, зберігання, носіння і перевезення вогнепальної зброї. Крім того, згідно п. 14 ст. 4 Указу Президента України № 383/2011 від 06 квітня 2011 року «Про Положення про Міністерство внутрішніх справ України» на міліцію покладено забезпечення функціонування дозвільної системи, а також контроль за придбанням, зберіганням, носінням і перевезенням вогнепальної зброї. На виконання вищевказаних нормативних актів наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка визначає порядок видачі дозволів на придбання, зберігання, носіння і перевезення вогнепальної зброї.

Однак ОСОБА_6 , порушуючи законодавство України в сфері дії дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, носив при собі вищевказану вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, пересуваючись по вулицям міста Дніпропетровська.

15 жовтня 2015 року, в ході виїзду співробітниками міліції за повідомленням про сімейний конфлікт за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками міліції на території вищевказаного домоволодіння, в присутності двох понятих, у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено вищевказану вогнепальну зброю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і пояснив, що у 2013-2014 роках, коли він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції на території України, його нині загиблий товариш подарував йому вогнепальну зброю - пістолет «ТТ». Повернувшись додому 15 жовтня 2015 року, він, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , посварився зі своєю родичкою, яка викликала міліціонерів. Приблизно о 17.00-18.00 годині 15 жовтня 2015 року співробітники міліції прибули за вищевказаною адресою та у присутності понятих за поясом одягнених на ньому штанів виявили та вилучили у нього вищевказаний пістолет. Передбаченого законом дозволу на придбання та носіння вогнепальної зброї у нього немає та ніколи не було. Він зберігав вказаний пістолет, як пам`ять про загиблого товариша, а у подальшому він планував отримати в міліції дозвіл на носіння вогнепальної зброї, або здати цей пістолет до органів внутрішніх справ. У скоєному кається.

У порядку ст. 349 КПК України судом не допитувалися свідки, а також не досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню.

Оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставину, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Вчинений злочин відноситься до категорії тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Підстав для застосування до ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: 460,80 гривень - за проведення по провадженню судово-балістичної експертизи № 66/07-160 від 16 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 15 по 22 жовтня 2015 року.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_6 .
Стягнути з обвинуваченого АБДУЛАЄВА ЯКУБА ЛЄМАЄВИЧА 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок за проведення судово-балістичної експертизи № 66/07-160 від 16 жовтня 2015 року на користь держави (УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0008 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ).

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 заставу у розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, внесену на рахунок ТУ ДСА у Дніпропетровській області (квитанція № 0.0.451080279.1 від 20 жовтня 2015 року, р/р НОМЕР_2 , МФО 805012).
Речові докази: предмет, що є бойовою нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю пістолетом моделі «ТТ» № НОМЕР_1 , калібру 7,62 мм., виробництва СРСР, придатний до стрільби патронами калібру 7,62 мм., три пістолетні магазини, патрон калібру 7,62 мм. та чохол, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 1283), - знищити; паперовий конверт зі змивом речовини бурого кольору, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 1284), - знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1