ПОСТАНОВА

15 червня 2012 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі

Головуючого судді Сидорук Є.І.

При секретарі Патій Н.А.

за участю прокурора Воробей С.А.

слідчого Овчиннікова М.А.

захисника ОСОБА_1

розглянувши подання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанту міліції ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу взяття під варту ОСОБА_3, підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду із поданням про обрання запобіжного заходу взяття під варту ОСОБА_3, підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні слідчий подання підтримав та додатково вказав, що вивченням особи підозрюваного встановлено, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, на даний час ніде не працює і не навчається, за місцем проживання живе спільно із матір?ю. Крім того показав, що даних про те, що обвинувачений буде ухилятись від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини по справі немає. Також немає даних про те, що ОСОБА_3 буде продовжувати займатись здочинною діяльністю. також останній тісно співпрацює з органом досудового слідства. Просить подання задоволити.

Прокурор в судовому засідання подання слідчого підтримала та просила його задоволити, обрати щодо підозрюваного міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки вказаний злочин має резонансне значення і обвинувачений перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини по справі.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що щиро кається, наміру вчиняти новий злочин чи переховуватись від слідства не має. Просить не обирати йому міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Адвокат у судовому засіданні просить не обирати міру запобіжного заходу в иді взяття підв арту, оскільки ОСОБА_3 раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаюється, тісно співпрацює з органом досудового слідства

Суд, вивчивши матеріали кримінальної справи, представлених органом досудового слідства, допитавши обвинуваченого, відібравши пояснення у слідчого, заслухавши думку прокурора, адвоката, приходить до наступного висновку.

В поданні вказано, що 06 червня 2012 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_3, перебуваючи на території кладовища Урочище Сосонкиде поховані особи єврейської національності розстріляні під час Великої Вітчизняної війни, яке розташоване в місті Рівне по вулиці Київській, діючи разом із ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 розпили дві двох літрові пляшки пива марки Чернігівське міцне, пусті пляшки яких викинули на землю кладовища. Після цього останні, будучи у стані алкогольного сп?яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до померлих, місць їхнього поховання та суспільства в цілому, ігноруючи елементарні правила, норми поведінки та суспільної моралі, демонструючи зневагу до місця поховання перекинули 5 надгробних гранітних плит та пішли до меморіалу загиблим, що розташований у центрі кладовища. Перебуваючи біля меморіалу ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4, продовжуючи свою злочинну діяльність, почали піднімати гранітні оздоблювані плити, які укладені навколо нього та жбурляти їх по території кладовища і у сам меморіал від чого останній дещо пошкодився, при чому кожен з осіб зробив приблизно по 10 влучань у меморіал. Після цього ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4, прагнучи зневажити пам?ять про померлих осіб єврейської національності, продемонструвати своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері, осквернили поховання, намалювавши уламком каменю нацистську зірку на меморіалі померлим. Однак, після вказаних дій дані особи не зупинились та продовжили свої хуліганські дії, в результаті яких безпричинно пошкодили 18 металевих освітлювальних плафонів на ліхтарних стовпах. Далі ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ще раз осквернили поховання виклавши на асфальтованій алеї металевими уламками деформованих плафонів нацистський хрест та слово ЛОХІ, після чого пішли у напрямку виходу з кладовища. Виходячи з Урочища Сосонки ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 деформували та пошкодили металевий шлагбаум, який знаходиться при в?їзді на територію кладовища, чим закінчили свої злочинні діяння.

07 червня 2012 року СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області порушено кримінальну справу № 1/735-12 відносно ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, по факту хуліганства, тобто вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися винятковим цинізмом, вчиненим за попередньою домовленістю групою осіб за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

07 червня 2012 року в Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області надійшла явка з повинною громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій останній зізнався у приченості до вчинення даного злочину. В цей же день даного громадянина було затримано в порядку ст. 115 КПК України та допитано як підозрюваного, в ході якого він повністю визнав свою вину та дав показання про обставини вчиненого ним злочину.

Постановою Рівненського міського суду від 08 червня 2012 року, було вирішено продовжити строк затримання підозрюваного ОСОБА_5 до десяти діб.

Ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За розясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року N 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства (з наступними змінами та доповненнями) взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Тяжкість вчинення злочину не може бути обовязковою підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікаря нарколога не перебуває.

Крім того, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що немає доказів, що дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний зможе продовжувати злочинну діяльність , зможе чинити тиск на свідків та ухилиться від слідства та суду.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 р.) та практику Суду як джерело права.

Так, у справі Осипенко проти України (заява №4634/04, рішення від 09.11.2010 року) Європейський суд встановив порушення п. 3 ст. 5 Конвенції у звязку з тим, що рішення суду не містило належних і допустимих у сенсі практики Європейського Суду підстав для такого тримання особи під вартою і що міський суд не розглядав можливості застосування до заявника альтернативного запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 2 ст. 155 КПК України, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п'яти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

Таким чином, обґрунтовуючи необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з посилань на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є непереконливим, крім того слідчим не надано допустимих та переконливих доказів, що підозрюваний переховувався від слідства чи перешкоджав встановленню істини по справі. За таких обставин суд вважає, що подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 148, 149, 150, 155, 165-2 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого лейтенанту міліції ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу взяття під варту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_4 /11, підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом трьох діб з дня її проголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6