печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7384/13-к
У Х В А Л А

16 квітня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Пилаєва М.К., за участю секретаря Сосюри О.М., прокурора Шепетуна А. А., особи, яка подала скаргу, ОСОБА_1, розглянувши в режимі відеоконференції під час судового засідання скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого прокурора прокуратури міста Києва Шепетуна А.А. щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по його шести заявах від 25.12.2012 про вчинення кримінальних правопорушень за ст.367 КК України суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2013 ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України. /а.с.2-5/

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, з урахуванням отриманого повідомлення прокуратури про відсутність підстав для внесення відомостей по вказаних заявах до ЄРДР, пояснив суду, що заяви містять достатньо даних та відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ст.367 КК України вказаними суддями, пославшись на безпідставність висновків прокурора про відсутність підстав згідно КПК України для здійснення досудового розслідування, вважає наявними всі підстави для внесення відомостей по заявах до ЄРДР та здійснення досудового розслідування. Зокрема, останній вважає, що в заявах викладені відомості про вчинення суддями кримінальних правопорушень, а саме вчинення суддями халатності, оскільки прийняті судові рішення суперечать судовим рішенням постановленим іншими суддями. Додатково пояснив, що вказані судові рішення в апеляційному порядку не оскаржував, вважаючи їх незаконними звернувся з заявами до МВС України.

Прокурор Шепетун А.А. просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на безпідставність доводів та вимог скарги, надав суду копії матеріалів наглядового провадження. По суті скарги, пояснив суду, що вважає відсутніми підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по заявах до ЄРДР, оскільки заяви не містять даних про вчинення кримінального правопорушення суддями, твердження ОСОБА_1 прокурор вважає безпідставними і по суті такими, що зводяться до незгоди з ухваленими судовими рішеннями, які є законними та обґрунтованими, доки не буде вставлено інше в ході їх перегляду судом апеляційної чи касаційного провадження, разом з тим вказані судові рішення оскаржені ОСОБА_1 не були.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, надані дані, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з заяв ОСОБА_1 від 25.12.2012, заяви містять твердження про вчинення кримінального правопорушення за ст.367 КК України суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 при постановленні ухвали про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 від 10.10.2012 для подачі до належного Окружного адміністративного суду міста Києва, ОСОБА_3 при постановленні двох ухвал від 11.10.2012 про повернення адміністративних позовів ОСОБА_1 для подачі до належного Окружного адміністративного суду міста Києва, ОСОБА_4 при постановленні ухвали від 09.10.2012 про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 для подачі до належного Окружного адміністративного суду міста Києва, ОСОБА_5 при постановленні ухвали від 09.10.2012 про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 для подачі до належного Окружного адміністративного суду міста Києва, ОСОБА_6 при постановленні ухвали від 09.10.2012 про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 для подачі до належного Окружного адміністративного суду міста Києва, а також при постановленні вказаними суддями ухвал про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі, оскільки заяви ОСОБА_1 належало розглядати за правилами КПК України.

Вважаю обґрунтованим та правомірним висновок прокурора про те, що вказані заяви ОСОБА_1 не містять обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддями, оскільки заяви не містить відомостей, фактичних даних про обставини, які б свідчили про вчинення суддями кримінального правопорушення за ст.367 КК України і по суті зводиться до незгоди останнього з постановленими судовими рішеннями.

Крім того, порушення судом вимог кримінального закону при здійснені правосуддя не охоплюється складом злочину за ст.367 КК України, оскільки у разі наявності ознак дії судді охоплюються складом злочину за ч.1 ст.375 КК України, що полягає у постановленні завідомо неправосудного судового рішення.

Разом з тим, доводи про неправосудність судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, самі по собі є юридично неспроможними, оскільки таке рішення вважається законним та обґрунтованим, винесеним на підставі повно та всебічно встановлених обставин справи та об'єктивній оцінці доказів, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Невідповідність судового рішення вказаним вимогам охоплюється поняттям його неправосудності і може бути встановлена лише процесуальним шляхом, що забезпечується процедурою перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами того судочинства, в порядку якого дане рішення ухвалено.

Поряд з цим, само по собі скасування судового рішення не вказує на вчинення кримінально караного діяння, оскільки доводи щодо цього мають містити відомості про фактичні обставини, які можуть свідчити про завідому неправосудність скасованого рішення.

Як зазначено вище, судом перевірено, що таких відомостей заяви ОСОБА_1 не містять, твердження останнього про вчинення кримінальних правопорушень суддями є голослівним, суб'єктивним сприйняттям та оцінкою судового рішення, внаслідок незгоди з цим рішенням.

У зв'язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даних заявах ОСОБА_1 до ЄРДР.

Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого прокурора прокуратури міста Києва Шепетуна А.А. щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по його шести заявах від 25.12.2012 про вчинення кримінальних правопорушень за ст.367 КК України суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6- відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя М.К. Пилаєва