Справа № 482/398/15-к
В И Р О К

Іменем України
05 листопада 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР № 0000911 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою (9 кл.), не одруженого, на утриманні дітей не має, не військовозобов`язаного, не працюючого, інвалідом не являється, судимого:

21 червня 2013 року вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

і

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, громадянки України, українки, з повною середньою освітою, розлученої, на утриманні дітей не має, не військовозобов`язаної, не працюючої, інвалідом не являється, судимої:

28 серпня 2015 року вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрованої в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з учасниками судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
16 грудня 2014 року, у вечірній час, точного часу не встановлено, обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , за ініціативою останньої, за попередньою змовою між собою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де вони проживають на правовій підставі, незаконно таємно викрали 24 листа 8-ми хвильового шиферу, що знаходився в сіннику цього домоволодіння, чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 2 520 грн. Викраденим розпорядились на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 ще й з ознакою повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінуємому їй злочині визнала повністю та пояснила, що за усною згодою ОСОБА_6 , яка являється їй кумою, з серпня місяця 2014 р. проживає в належному їй будинку по АДРЕСА_1 . Потрібні були гроші на ліки, а тому 16 грудня 2014 р., у вечірній час, на її прохання син ОСОБА_3 приїхав додому з покупцем, якому вони продали шифер, що знаходився в сіннику домоволодіння. Син отримав від покупця гроші в сумі 300 грн, з яких 130 грн дала йому та хлопцям, які допомагали вантажити шифер на причіп. До покупця шиферу не виходила. Наступного дня, з метою відвезти від себе підозру, звернулася із заявою до міліції про те, що нібито невідомі їй особи викрали шифер з території домоволодіння. Щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у інкримінуємому йому злочині визнав та відмовився від дачі суду показів, але в судових дебатах та останньому слові просив його виправдати.

Незважаючи на визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину і фактично не визнання своєї вини у цьому ОСОБА_3 їх вина підтверджується дослідженими в ході провадження судового розгляду письмовими доказами, показами потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що в серпні місяці 2014 р. вона дозволила ОСОБА_4 проживати в її будинку по АДРЕСА_1 , який на той час пустував, оскільки тій не було де жити. Перед цим показала ОСОБА_4 домоволодіння, у тому числі й 24 листи шиферу, який зберігався в сіннику. 17 грудня 2014 р. від працівників міліції стало відомо, що цей шифер викрали з домоволодіння, а згодом його повернули.

Факт наявності крадіжки підтверджується змістом витягів з кримінального провадження, з яких вбачається, що заяву ОСОБА_4 від 17 грудня 2014 р. до Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області про вчинення невідомими особами крадіжки шиферу з території домоволодіння АДРЕСА_1 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кваліфікувавши ці дії за ч. 3 ст. 191 і ч. 3 ст. 185 КК України, які у судовому засіданні прокурором перекваліфіковано на ч. 2 ст. 185 КК України.

Фактом реєстрації крадіжки підтверджуються покази обвинуваченої ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що 16 грудня 2014 р., на протязі дня, в себе вдома він випивав з ОСОБА_3 , де той запропонував продати шифер, але коли прийшли до нього додому, то його мати ОСОБА_4 не дозволила це зробити. Він повернувся додому, де розпивав спиртне з товаришами. Згодом прийшов ОСОБА_3 та повідомив, що мати погодилася продати шифер з домоволодіння, де вони проживають. Знайшли покупця, якому продали цей шифер. Він, ОСОБА_3 та інші товариші допомогли шифер вантажити на причіп покупця, за що отримали гроші.

Викладене співпадає зі свідченнями ОСОБА_9 , який суду показав, що 16 грудня 2014 р., перебуваючи біля міського кладовища, що на вул. Леніна в м. Нова Одеса, до нього підійшов ОСОБА_3 з ОСОБА_8 , на прохання якого він придбав 24 листи шиферу, який вивіз на власному автомобілі з домоволодіння по АДРЕСА_1 . За шифер сплатив 430 грн ОСОБА_3 , який разом з іншими хлопцями допомагав його вантажити на причіп. Згодом йому стало відомо від працівників міліції, що цей шифер викрадений, а тому він його видав та повернув власнику.

Вказані свідчення ОСОБА_9 узгоджуються складеним працівниками міліції протоколом місця події та збережною розпискою ОСОБА_9 від 08 січня 2015 р., зі змісту яких випливає, що по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , виявлено та вилучено 24 листа шиферу, який той придбав у ОСОБА_3 .

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_3 страждає стійким психічним розладом у виді легкої розумової відсталості, але під час інкримінуємого йому діяння міг в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано також вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ними кримінального правопорушення, а також те, що вчинений ними злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому злочині, а обставини, що обтяжують її покарання відсутні.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Ураховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , посередню характеристику за місцем проживання, обставини при яких він скоїв злочин, вчинення злочину перебуваючи під іспитовим строком за вчинення попереднього злочину, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання і попередження нових злочинів слід призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

Ураховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , посередню характеристику за місцем проживання, перебування в стані вагітності (8 місяців), обставини при яких вона скоїла злочин, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання і попередження нових злочинів слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2013 року (ч. 2 ст. 185 КК) та остаточно призначити йому до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2015 р. (ч. 3 ст. 297 КК) остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

За правилами пунктів 2 і 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази у справі: 24 листа 8-ми хвилевого шиферу, який зберігається у ОСОБА_9 передати ОСОБА_6 , як власнику.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Копія вироку вручається засудженим і прокурору під розписку.

Головуючий