Справа № 317/3231/15-к
№/п 1-в/317/249/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 р.

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пролетарське, Розівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 08.10.2009 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.307 ч.2, ст.. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 01.08.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст.. 185 ч.1, ст.. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, суд -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року до Запорізького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення
В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 , посилається на те, що він був засуджений 19.04.2012 року Розівським районним судом Запорізької області за статтею 186 ч.3; 263 ч. 1, 15 ч.2; 70 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі. Згідно статті 71 Кримінального кодексу України частково приєднано частину не відбутого покарання за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 30.11.2010 року та остаточно призначити покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 , з 05.06.2012 року відбував покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99), характеризувався позитивно. Порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався два рази правами начальника відділення СПС 21.10.2013 року постановою начальника колонії за сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 переведено з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації Біленьківської виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99). Однак адміністрацією колонії йому було відмовлено у застосуванні відносно нього умовно-дострокового звільнення, оскільки адміністрація вважає, що він не став на шлях виправлення.
На підставі вищевикладеного він був вимушений звернутись до суду із вказаним клопотанням, в якому просить суд застосувати відносно нього ст. 81 ч.2,3 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) ОСОБА_4 заперечував проти клопотання засудженого у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 , за час відбування покарання не довів свого виправлення, оскільки за час вібрування покарання в Біленьківській ВК УДПтС України в Запорізькій області характеризувався негативно. Допустив два порушення режиму відбування покарання, які виразились у зберіганні заборонених предметів та вживання алкогольної речовини. За що притягувався до дисциплінарної відповідальності два рази правами начальника колонії. Стягнення погашені в установленому законом порядку. 08.09.2014 року постановою начальника колонії за грубе порушення режиму відбування покарання засудженого ОСОБА_5 переведено з дільниці соціальної реабілітації до дільниці соціальної ресоціалізації Біленьківської виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99).
Прокурор також заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не довів того, що він став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики, яка надана адміністрацією Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області, за характером засуджений ОСОБА_5 спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи грубощі не допускає.
На профілактично-виховні заходи реагує посередньо, не завжди робить належні для себе висновки. Участі у програмах диференційно-виховного впливу, роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Не прагне підвищення свого освітнього рівня, самоосвітою не займається.
Свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має не охайний вигляд.
Не приділяє необхідної уваги до дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненням за ними належного догляду, використанням їх тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, виконує їх вимоги під наглядом.
21.10.2013 року комісією установи застосовано заохочувальну норму, передбаченої статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, так як засуджений стає на шлях виправлення.
17.07.2014 року за заявою засудженого комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким.
28.05.2015 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.107 ч.2 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Крім того, враховуючи той факт, що засуджений ОСОБА_5 звертався до адміністрації Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області з клопотанням про застосування відносно нього заохочувальної норми у вигляді умовно-дострокового звільнення та отримав відмову комісії 28.05.2015 року, яку не оскаржив, тому звертатись з новим клопотанням, він має право лише після спливу одного року .
Крім того, суд зазначає, що відповідно до справи ОСОБА_5 , яку надала адміністрація Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (а.с.41) засудженому 30.04.2014 року було винесено сувору догану, яка на даний час не знята
Також в матеріалах особистої справи ОСОБА_5 (а.с.80) міститься витяг з протоколу засідання профілактичної комісії), який був складений у зв`язку з тим, що засуджений 07.09.2014 р. був затриманий у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані документи підтверджують, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів те, що він став на шлях виправлення
Оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання мав стягнення за порушення режиму відбування покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, відсутні правові підстави для задоволення клопотання, в задоволенні якого суд повинен відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд,-

, суд,-

У Х В А Л И В:
В клопотанні засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1