В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2010 року Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Паньковецькій Л.В.,

з участю прокурора Демчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 04.04.2008 року Мостиським районним судом за ч.2 ст.186 КК України на 4роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.07.2008 року його дії перекваліфіковано на ч.1 ст.186 КК України і засуджено на 3 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 05.02.2009 року згідно постанови Миколаївського районного суду на підставі ст.1 п. «б» Закону України «Про амністію»,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в липні місяці 2010 року порушив правила адміністративного нагляду, а саме самовільно залишив з метою ухилення від адміністративного нагляду своє постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 та виїхав по особистих справах в м.Жовква Львівської області без дозволу начальника Мостиського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав частково та суду пояснив, що 27.01.2010 року згідно постанови Мостиського районного суду йому було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік. Із даною постановою та встановленими обмеженнями відносно нього був ознайомлений під розписку. В липні місяці 2010 року він залишив своє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, де проживає із своєю співмешканкою ОСОБА_2 і трьома малолітніми дітьми та виїхав в м.Жовква Львівської області до своєї матері ОСОБА_3, де знайшов роботу на яку офіційно не працевлаштувався, працював по усній домовленості. По місцю проживання приїжджав лише на вихідний день неділю. На реєстрацію до дільничного інспектора міліції у встановлені дні не зявлявся, так як не мав часу, оскільки працював на роботі. Просить суд його не арештовувати, в майбутньому таке не повториться.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, його винність стверджується зібраними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_2, про те, що вона проживає разом із своїм співмешканцем ОСОБА_1 та їй відомо, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд. В липні місяці 2010 року він поїхав в м.Жовкву Львівської області на роботу. Повернувся додому в с.Крукеничі Мостиського району Львівської області в серпні місяці 2010 року та знаходився не довго, після чого знову поїхав в м.Жовква Львівської області на роботу. Як їй відомо із слів ОСОБА_1, що він ходить на реєстрацію до дільничного інспектора міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_4, який показав, що працює на посаді голови Крукеницької сільської ради та йому відомо, що ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації був відсутній певний час на території села, у звязку з перебуванням в м.Жовква Львівської області на роботі. Працював він там в будні дні, тобто з понеділка по пятницю, а приїжджав в с.Крукеничі Мостиськог району Львівської області лише на вихідні. На даний час ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, сімейних скандалів не вчиняє, надає кошти на утримання своїх дітей.

Із рапорту начальника СДІМ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_5 від 23.09.2010 року, убачається, що адмін. наглядовий ОСОБА_1 залишив місце свого постійного проживання без дозволу органів внутрішніх справ. (а.с. 6).

Як відомо із рапорту ст.ДІМ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_6 від 05.08.2010 року, ОСОБА_1 залишив місце свого постійного проживання і перебуває в м.Жовква Львівської області, за дозволом про виїзд з місця проживання не звертався. (а.с. 28).

Із рапорту ст.ДІМ Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_6 від 07.09.2010 року убачається, що ОСОБА_1 залишив місце свого постійного проживання і перебуває в м.Жовква Львівської області, за дозволом про виїзд з місця проживання не звертався. (а.с. 28).

Із постанови Мостиського районного суду від 27.01.2010 року убачається, що відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з рядом обмежень, в тому числі і забороною без дозволу начальника Мостиського РВ ГУМВСУ у Львівській області виїжджати за межі Мостиського району. (а.с. 25).

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до переконання, що винуватість підсудного доведена та вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.395 КК України, оскільки він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Суд критично оцінює пояснення підсудного ОСОБА_1 щодо часткового визнання ним вини, розцінює це, як форму свого захисту, спрямовану на зменшення своєї участі у скоєному та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, вважає їх такими, що суперечать іншим зібраним по справі доказам, спростовуються показами свідків, які є послідовними та не вірити яким суд не має підстав.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає те, що злочин вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (хвора матір, важке матеріальне становище).

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 по справі не встановлено.

Враховується також те, що підсудній позитивно характеризується за місцем свого проживання,на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, проживає у цивільному шлюбі з жінкою та має на утриманні троє малолітніх дітей.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, а також поведінку підсудного після вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 слід призначити покарання повязане з ізоляцією він суспільства, тобто застосувавши покарання у виді арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією ст.395 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1А змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1А рахувати з 25 листопада 2010 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для підсудного ОСОБА_1 з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Ю.В.Кічак