Справа № 136/2646/13-к
провадження № 1-кс/136/145/13
УХВАЛА

іменем України

"09" грудня 2013 р. м.Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т. ,

при секретарі Марчук Н.А.

за участю прокурора Кордона О.В.

слідчого Ткаченко А.В.

захисника підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши клопотання першого заступника начальника начальник СВ Липовецького РВ УМВС у Вінницькій області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000470 від 18.11.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник начальника начальник СВ Липовецького РВ УМВС у Вінницькій області ОСОБА_2 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із клопотанням погодженим із прокурором Липовецького району Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3, яке мотивував тим, що ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 04.04.2003 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 263 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 206 ч.3, 142 ч.3 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, 13.07.2011 року звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 13.03.2012 року вночі вступив з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у попередню змову, яка була направлена на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, з проникненням в житло, який був запропонований ОСОБА_5

Таким чином 13.03.2012 року ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, щодо ОСОБА_7, жительки с. Ясенки, вул.. 60-річчя Жовтня 18, Липовецького району, Вінницької області, яку як обєкт злочину визначив ОСОБА_5, який в свою чергу попередньо проінструктувавши ОСОБА_6, та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_7 є родичкою його дружини, що у неї є велика сума грошей, на підставі того, що близько 6 місяців до цього часу у її покійного чоловіка ОСОБА_8, син просив 30 000 доларів США, однак йому було відмовлено в проханні, що у ОСОБА_8 раніше була рушниця, а у ОСОБА_7 були ювелірні вироби із золота та те, що після смерті ОСОБА_8 - ОСОБА_7 залишилось в спадок все рухоме та нерухоме його майно, серед якого був трактор та мотоцикл, які з його здогадок остання мала продати, цим самим ОСОБА_5 зацікавив ОСОБА_6, та ОСОБА_3 до вчинення даного злочину.

Після цього близько 04 години ранку на автомобілі НОМЕР_1 ОСОБА_6 попередньо одягнувши змінний одяг, шапки та взуття прибули в с. Ясенки, Липовецького району де зїхавши з «головної» вулиці 60-річчя Жовтня, зупинились на початку села. Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_5 з метою визначення місця розташування будинку, шляхів проникнення та відходу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_6Ю, повів їх до будинку ОСОБА_7 по вул.. 60-річчя Жовтня, де оглянувши обстановку навколо, повернулись назад до автомобіля і виїхавши на вул.. 60-річчя Жовтня, проїхавши певну відстань зупинились на початку села, вичікуючи зручного моменту для проникнення до домогосподарства. Визначивши зручний час та те, що на вулиці немає людей, ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проїхав автомобілем НОМЕР_1 далі вулицею в напрямку смт. Турбів, Липовецького району, та зупинився неподалік магазину та автобусної зупинки. Звідти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 близько 6 години, одягнувши рукавички та маски, взявши з собою два мотки клейкої стрічки типу скотч, ліхтарик та газовий пістолет, який попередньо взяв та який належав ОСОБА_3, підійшли до домогосподарства за № 18 по вул.. 60-річчя Жовтня, а ОСОБА_5 згідно попередньої домовленості залишився в салоні автомобіля остерігаючись того, що ОСОБА_7 може його упізнати. ОСОБА_3 та ОСОБА_6, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 пройшли через незамкнену вхідну хвіртку на територію домогосподарства до вхідних дверей будинку, де підійшовши до вказаних дверей, ОСОБА_6, діючи за попередньою вказівкою ОСОБА_5, постукавши в двері, та сказав «ОСОБА_9 откройте!». ОСОБА_7 нічого не підозрюючи та не здогадуючись про небезпеку відчинила двері, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_6, діючи за попередньою змовою та вказівками ОСОБА_5, проникли у веранду будинку, де застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, що не було небезпечним для її життя та здоровя, заздалегідь приготовленою клейкою стрічкою обмотали голову в районі роту. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 потягли ОСОБА_7 далі до будинку в спальну кімнату, де кинувши останню на ліжко ОСОБА_6 почав замотувати їй руки та ноги клейкою стрічкою типу скотч, а ОСОБА_3 тим часом почав шукати гроші та цінності в шафі та інших місцях вказаної кімнати. Звільнивши частково рот від стрічки ОСОБА_7 почала кричати кличучи на допомогу, і тоді ОСОБА_6 наніс їй кілька ударів долонями по обличчю і ще більше завязав рот клейкою стрічкою. Після цього ОСОБА_3 почав запитувати у потерпілої де знаходяться кошти в сумі 30 000 доларів США, про які говорив ОСОБА_5 на що остання відповіла, що у неї немає таких коштів і тоді ОСОБА_3 наніс їй один удар макогоном в обличчя, який знайшов в одній з кімнат будинку.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_6, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5, спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, на правому передпліччі, лівому передпліччі, правому плечі, лівій гомілці, правому стегні, садна на слизовій оболонці верхньої губи справа, садна на обличчі, які згідно висновку експерта № 497 від 23.03.2012 року належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) давністю утворення 13.03.2012 року і за механізмом утворення узгоджуються з обставинами, відображеними в показах потерпілої ОСОБА_7.

В подальшому, побачивши, що побої на останню не діють, ОСОБА_6, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дістав газовий пістолет і почав погрожувати його застосуванням, демонструючи його перед обличчям ОСОБА_7 Побачивши вказаний пістолет, остання крізь завязану на роті клейку стрічку, повідомила, що у неї наявні гроші лише в сумі 600 гривень, які знаходяться в шафі даної кімнати. Почувши це, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 знайшовши вказані грошові кошти в сумі 600 грн. з корисливих мотивів, відкрито ними заволоділи. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вийшовши з домогосподарства пішли до автомобіля в якому на той час знаходився ОСОБА_5 і, сівши в вказаний автомобіль, зникли з місця вчинення злочину розділивши між собою вказані кошти якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, тим самим завдали ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму в 600 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфікуючою ознакою якого є, розбій вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчиняла розбій, та який поєднаний з проникненням в житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Ураховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічних злочинів, за які був засуджений 04.04.2003 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 263 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 206 ч.3, 142 ч.3 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, крім цього після вчинення злочину почав переховуватись від працівників міліції та уникати зустрічей з ними з метою уникнути покарання, в звязку з чим 19.04.2012 року був оголошений в розшук, та його місце знаходження було встановлено лише 15.08.2012 року та в той же день затримано в порядку ст.. 115 КПК України (1960 р). Разом з цим, є всі підстави вважати що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_3 буде намагатись незаконно впливати на потерпілого, свідків інших підозрюваних, так як після того як ОСОБА_3 було затримано інші учасники вказаного злочину відразу ж змінили свої покази та перестали визнавати свою винуватість, хоча до цього зізнавались в тому що вчинили, співпрацювали з слідством, слідчий просив суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, що передбачені ст..177 КПК України.

В судовому засіданні Перший заступник начальника начальник СВ Липовецького РВ УМВС капітан міліції ОСОБА_2 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Прокурор Кордон О.В. в судовому засіданні вказав на існування обставин, які свідчать про існування ризиків передбачених нормами КПК України, а тому на необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застереживши, що більш мякі запобіжні заходи не забезпечать процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на недоведеність його винуватості у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_1 наполягав на застосуванні щодо його підзахисного іншого більш м'якого запобіжного заходу не пов'язаного з триманням під вартою.

Слідчий суддя, перевіривши надані слідчим матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо даного кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, дослідивши усі додані до клопотання докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, а також ураховуючи те, що з поданих матеріалів кримінального провадження вбачається наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі та встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_3 буде намагатись незаконно впливати на потерпілого, свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні і може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою запобігання вчинення ОСОБА_3 таких дій, суд вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що застосування більш м'якого запобіжного заходу для ОСОБА_3, буде не достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та таким, що реально не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Доказами, що підтверджують наявність обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 196 КПК України є: заява потерпілої ОСОБА_7; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7; протокол відтворення обставин та обстановки подій з ОСОБА_6; протокол допиту як обвинуваченого ОСОБА_6; довідка ІЦ.

Під час розгляду клопотання було з'ясовано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_3 вчинено із застосуванням насильства, а тому згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в УВП №1 м. Вінниця, щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 07.02.2014 року.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя

ОСОБА_10