Справа № 583/3165/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120 від 17 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що має середню спеціальну освіту, жонатого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 29.08.2014 року, робітника підсобного 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата

за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Робітник підсобного 2 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи свій обов`язок повернутися після закінчення терміну звільнення до пункту постійної дислокації польова пошта НОМЕР_1 та проходити військову службу за призовом під час мобілізації, маючи об`єктивні причини для повернення на службу у встановлений командуванням частини час з відпустки, в період з 01 травня 2015 року до 16 вересня 2015 року включно, тобто протягом 139 діб, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та суду пояснив, що дійсно він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації. 19.04.2015 року він попрохав відпустку, щоб допомогти дружині. Йому надали відпустку з 20 по 30 квітня і з 01.05.2015 року він зобов`язаний був повернутися до місця постійної дислокації військової частини в АДРЕСА_2 . Однак вдома необхідно було полагодити дах, для чого він мав спочатку заробити кошти, тому повернувся з відпустки з запізненням, лише 17.09.2015 року.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду і такі його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд приймає до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме з`явлення із зізнанням, каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, його вік, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дійшов висновку про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, а саме арешту, з відбуванням його, згідно положень ч. 2 ст. 60 КК України, на гаупвахті.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням ст. 69 КК України у виді двох місяців арешту.

Арешт відбувати на гауптвахті.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного поміщення на гауптвахту.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1