Лановецький районний суд Тернопільської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М. М.

з участю прокурора КАРПЦЯ П. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого монтером колії колони №2 КМС-124 «Чернівці Південні», раніше не судимого,

за ч.1 ст. 122 КК України,-

встановив:

ОСОБА_2 27 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на вулиці поблизу господарства ОСОБА_3, що в с.Влащинці Лановецького району Тернопільської області, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, на грунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, умисно наніс ОСОБА_4 один удар ногою по тильній поверхні кисті правої руки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-ї пясткової кістки та синця і припухлості мяких тканин тильної поверхні правої кисті з поширенням на її пальці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1322 від 16.07.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалого (більше 21 дня) розладу здоровя.

Свою вину у скоєному злочині підсудний ОСОБА_2 визнав частково і в судовому засіданні пояснив, що він 27 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_5 прийшли від сусідів в своє господарство, що в с.Влащинці Лановецького району Тернопільської області, де побачили, що в деревяних клітках для кролів, в яких вони зберігали кукурудзу, обірвані дверцята і з кліток на землю вигорнута кукурудза. На його запитання про те, хто це зробив, його дочка сказала, що це зробив ОСОБА_4, який в даний час перебуває в сусіда ОСОБА_3. Він розлютився, оскільки з ОСОБА_6 в нього постійно виникають конфлікти, і пішов до ОСОБА_3, де за рукав сорочки витягнув ОСОБА_4 з літньої кухні на подвіря і між ними почалася шарпанина, під час якої вони разом впали на бетонний майданчик при виході з літньої кухні. В цей час на подвіря прийшла його дружина ОСОБА_5, яка забрала його від ОСОБА_4 і вони почали разом йти додому, однак ОСОБА_4 почав ображати його нецензурними словами і він вирвався від дружини та намагався знову схопити ОСОБА_4 за одяг, але йому вдалося від нього вирватися. Дружина знову забрала його від ОСОБА_4 і вони пішли в напрямку власного подвіря. Коли вони підходили до свого будинку, то ОСОБА_4 почав виражатися в їхню адресу нецензурними словами і він знову вирвався від дружини та зловив ОСОБА_4 за одяг, від чого він впав на бетонний майданчик перед хвірткою. Тоді підбігла його дружина та забрала його від ОСОБА_4. Жодних ударів по тілу ОСОБА_4 він не наносив. Бійка між ними не відбувалася, а вони лише шарпалися між собою, під час чого ОСОБА_4 двічі падав на землю. В даний час він жаліє про те, що розпочав шарпанину і більше такого робити не буде.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_2 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження показами потепілого-цивільного позивача та свідків.

Так, потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із своєю прийомною дочкою ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_2. 27 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин він перебував в літній кухні свого сусіда ОСОБА_3. Раптом в літню кухню увірвалася ОСОБА_5, яка схопила його за сорочку і відразу розірвала її навпіл, намотала собі на руку та побігла додому. Він вийшов з літньої кухні на подвіря, де до нього підійшов ОСОБА_2 і почав його бити кулаками по тілу та по голові. В цей час на подвіря прийшла ОСОБА_5, яка також почала завдавати по ньому удари. Йому вдалося від них вирватися і між ними почалася словесна перепалка, в ході якої він по мобільному телефоні зателефонував до міліції. Після цього, ОСОБА_2 перескочив через пліт, оскільки він разом з ОСОБА_3 тримали хвіртку, та продовжив наносити йому удари руками та ногами по тілу, схопив його за руку та близько десяти разів вдарив його рукою, а саме зовнішньою поверхнею правої кисті до деревяної штахетини. В цей час ОСОБА_5 вирвала в нього з рук мобільний телефон і побігла по вулиці, а він, вирвавшись від ОСОБА_2, побіг за нею, щоб відібрати телефон. ОСОБА_2 побіг за ним і на вулиці села завдав йому удар ногою в праве стегно. Після цього, він намагаючись захиститися від ударів ОСОБА_2, підставив праву руку і ОСОБА_2 завдав йому удар носком взуття по кисті правої руки, від якого він відчув сильний різкий біль та впевнений, що саме в цей час йому було заподіяно травму правої руки у вигляді перелому пясткової кістки. Тоді, ОСОБА_2 почав його душити і лише, коли підійшов ОСОБА_3 відпустив його. В даний час він, крім матеріальної і моральної шкоди, інших претензій до ОСОБА_2 не має та просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 27 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, коли вони разом з ОСОБА_4 перебували в його літній кухні, що в с.Влащинці Лановецького району Тернопільської області, в приміщення кухні зайшла ОСОБА_5, яка з криком накинулася на ОСОБА_4, схопила його за сорочку, розірвала її та забрала з собою. Після того, як ОСОБА_4 вийшов на подвіря, то на нього накинулися ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які почали завдавати йому удари руками в різні ділянки тіла. Після того, як вони вибігли на вулицю, то він пішов за ними і побачив, що ОСОБА_2 схопив ОСОБА_4 за шию і душив. Він забрав ОСОБА_4, в якого було побите обличчя та набрякла права рука, до себе на подвіря і після цього бійка припинилася.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 27 березня 2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, коли вона разом з чоловіком повернулася від сусідів до свого господарства, що в с.Влащинці Лановецького району Тернопільської області, то побачила, що в деревяних клітках для кролів, в яких вони зберігали кукурудзу, обірвані дверцята і з кліток на землю вигорнута кукурудза. Дочка сказала, що це зробив ОСОБА_4, який в даний час перебуває в сусіда ОСОБА_3. Вона розлютилася, оскільки з ОСОБА_6 в неї постійно виникають конфлікти, і пішла до ОСОБА_3, де за сорочку пробувала витягнути ОСОБА_4 з літньої кухні на подвіря, однак сорочка розірвалася і вона забрала її собі та пішла до свого господарства. В цей час її чоловік ОСОБА_2 почав шарпатися з ОСОБА_4 і ОСОБА_4 впав на бетонний майданчик перед входов в літню кухню. Вона забрала свого чоловіка і вони почали йти в напрямку власного подвіря, однак ОСОБА_4 почав виражатися в їх сторону нецензурними словами і її чоловік ОСОБА_2 знову підбіг до ОСОБА_7 та шарпнув його, від чого він впав обличчям донизу на бетонний бордюр. Після цього, вони ще деякий час сварилися, а потім розійшлися.

Крім того, вина підсудного у вчинені злочину стверджується також і іншими доказами, дослідженими в ході судового засідання.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 02 червня 2010 року з участю потерпілого ОСОБА_4, під час якого він розказав та на місці показав за яких обставин 27 березня 2010 року йому було заподіяно ОСОБА_2 травму правої кисті (а.с.64-68).

Протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.08.2010 року, під час якої потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив свої покази щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.110-111).

Протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 12.08.2010 року, під час якої потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив свої покази щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.112-113).

Висновком судово-медичної експертизи №1322 від 16.07.2010 року, згідно якого встановлена у ОСОБА_4 травма правої кисті у вигляді забою мяких тканин із синцем на її тильній поверхні та закритого перелому 5-ої пясткової кістки належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більше 21 дня) розладу здоровя. Морфологічні властивості перелому 5-ої пясткової кістки дозволяють стверджувати, що він утворився від дії сили, яка була спрямована вздовж осі кістки та прикладена в ділянці її анатомічної головки. Враховуючи наведене, виникнення зазначеного перелому в ОСОБА_4 за обставин, які він вказав при допиті 26 травня 2010 року та показав під час відтворення обстановки та обставин події 02 червня 2010 року, що зазначено у відповідних протоколах і відображено у фототаблиці, - при нанесенні удару носком взутої ноги по долонній поверхні правої кисті в ділянці головки пясткової кістки (при цьому тильна поверхня кисті прилягала до задньої поверхні стегна, а удар був спрямований знизу вверх), не виключається. Ушкодження в ОСОБА_4, враховуючи їх кількість, форму, розміри, розташування на різних анатомічних частинах і поверхнях тіла, локальний характер деяких із них, загалом не властиві для таких, що утворюються при падінні на площині «з висоти власного росту» (а.с.81-89).

Твердження підсудного ОСОБА_2 про те, що він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_4, а лише шарпався з ним, від чого останній декілька разів падав на бетонний майданчик, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_4, який підтвердив факт свого побиття ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, який показав, що ОСОБА_2 наносив удари ОСОБА_4, в ході яких на вулиці села останній голосно скрикнув, ніби в нього щось різко заболіло, висновком судово-медичної експертизи №1322 від 16.07.2010 року, згідно якого відмічені ушкодження в ОСОБА_4, враховуючи їх кількість, форму, розміри, розташування на різних анатомічних частинах і поверхнях тіла, локальний характер деяких із них, загалом не властиві для таких, що утворюються при падінні на площині «з висоти власного росту». Виникнення зазначеного перелому в ОСОБА_4 за обставин, які він вказав при допиті 26 травня 2010 року та показав під час відтворення обстановки та обставин події 02 червня 2010 року, що зазначено у відповідних протоколах і відображено у фототаблиці, - при нанесенні удару носком взутої ноги по долонній поверхні правої кисті в ділянці головки пясткової кістки (при цьому тильна поверхня кисті прилягала до задньої поверхні стегна, а удар був спрямований знизу вверх), не виключається.

Разом з тим, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_5 в частині того, що ОСОБА_2 не завдавав ударів ОСОБА_8, а лише шарпався з останнім, від чого він двічі падав на бетонний майданчик, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи №1322 від 16.07.2010 року відмічені в ОСОБА_4 ушкодження, враховуючи їх кількість, форму, розміри, розташування на різних анатомічних частинах і поверхнях тіла, локальний характер деяких із них, загалом не властиві для таких, що утворюються при падінні на площині «з висоти власного росту» (а.с. 81-89). Крім того, ОСОБА_5 є дружиною підсудного, а тому її покази свідчать про бажання, щоб ОСОБА_2 уникнув кримінальної відповідальності за скоєне.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України, як за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, кваліфіковано вірно.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який є молодого віку, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково визнав вину в скоєному злочині, враховуючи думку потерпілого, який просить суд підсудного суворо не карати, приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді виправних робіт.

При вирішенні цивільного позову суд зясував наступні обставини.

У кримінальній справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень та матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 1000 гривень.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4, суд виходив з того, що згідно ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, лікування, придбання ліків та стороннього догляду, в звязку з чим суд приходить до висновку, що вказаний позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 300 гривень завданої матеріальної шкоди. При цьому суд бере до уваги талон про направлення на консультацію від 30 березня 2010 року, мультиспіральну компютерну томографію (ангіографію) від 30.03.2010 року та квитанцію від 30.03.2010 року №3972 про оплату ОСОБА_4 компютерної томографії за власні кошти на загальну суму 300 гривень.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні та тривалі фізичні страждання потерпілого, порушення нормальних життєвих стосунків, пережитий моральний стрес, а тому вважає за доцільне цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 в користь потерпілого 5000 гривень завданої моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави двадцять відсотків.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5000 гривень завданої моральної шкоди та 300 гривень завданої матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити без змін підписку про невиїзд.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ : А. В. РАДОСЮК