АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/951/15-к Номер провадження 11-кп/786/518/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч. 3 ст. 185; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора , що приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.11.2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений 27.08.2014 року згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука на підставі ст.. 81 КК України умовно- достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 11 днів;

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора , що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року, яким обвинуваченого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст..70 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з обвинуваченого судові витрати.

В апеляції обвинуваченого ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу кримінального правопорушення у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, через те, що висновки суду не підтверджуються наявними у справі доказами.

Зокрема, в обґрунтування апеляції обвинувачений зазначає, що в матеріалах справи, відсутній висновок експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків завданих потерпілому ОСОБА_9 , тому неможливо встановити чи достатня сума збитків для утворення складу злочину. Також судом , відмовляючи у закритті провадження по епізодах обвинувачення щодо викрадення майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з підстав перебування даного майна у спільній сумісній власності подружжя , не досліджено жодного доказу на підтвердження цього.

В апеляції прокурора ставиться питання про зміну вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та виключення з його мотивувальної частини активне сприяння розкриттю як обставину, яка відповідно до ст.. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Апеляцію обґрунтовує тим, що під час судового розгляду даного кримінального провадження така обставина не знайшла свого відображення, оскільки 16.03.2015 року на момент повідомлення про підозру ОСОБА_8 органу досудового розслідування обставини вчинення ним цих злочинів вже були відомі та підтверджувались належними й допустимими доказами.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те , що він повторно, 24 січня 2015 року, близько 14 години, точного часу встановити не надалося можливим, в м. Миргород, маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Тут, ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки із будинку, зірвавши навісний замок, проник всередину, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, тобто діючи таємно, демонтував газовий водонагрівач «DION jsd 10», вартість якого відповідно до висновку експерта № 57 від 21.02.2015 року становить 1 762 грн. 05 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 1762 грн. 05 коп.

Крім того, 25 січня 2015 року, близько 15 години, точного часу встановити не надалося можливим , в м. Миргород, ОСОБА_8 , прибув до домоволодіння ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Тут , ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки з даного будинку, проник всередину, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом , користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, тобто діючи таємно, демонтував гідро бокс «Caribe HQ030», вартість якого відповідно до висновку експерта № 49 від 18.02.2015 року складає 1700 грн., після чого разом із запрошеним ОСОБА_12 винесли розібраний гідро бокс за межі території домоволодіння, після чого ОСОБА_8 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 1700 грн.

Крім того, 28 січня 2015 року, близько 20 години, точного часу встановити не надалося можливим, в м. Миргород, ОСОБА_8 перебував біля магазину «Оптовичок» по вул.. 8 березня, де виявив велосипед, який належить ОСОБА_9 , на якому висіла сумка з майном останнього. ОСОБА_8 , маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю власника, тобто діючи таємно, повторно вчинив крадіжку, викравши вище згадану сумку, яка належить ОСОБА_9 , вартістю 20 грн. У сумці знаходилися упаковка із засобами жіночої гігієни «Bella», вартістю 26 грн., упаковка дитячих підгузників «Huggies» вартістю 98 грн. 19 коп., господарське мило 2 шт., вартістю 4 грн. 99 коп. за одиницю товару, шоколадні цукерки різних видів загальною вагою 1 кг, оціночною вартістю потерпілого в сумі 65 грн., упаковка кави «Jacobs» вагою 50 грам, вартістю 24 грн. 40 коп., упаковка чаю «Принцеса Нурі», вагою 100 грам, вартістю 15 грн. 44 коп., цукор вагою 1 кг, вартістю 8 грн. 14 коп., печиво «Українське» вагою 700 грам, вартістю 51 грн. за 1 кг, печиво «Нааолеон» вагою 600 грам, вартістю 38 грн. за 1 кг, складний ніж , вартістю 10 грн., чоловіча шапка, вартістю 38 грн.. після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 373 грн. 65 коп.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Так, у жовтні 2014 року, більш точної дати та часу встановити не надалося можливим, повторно, ОСОБА_8 правомірно перебував у приміщенні будинку, де він зареєстрований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та де проживав разом з батьками та співмешканкою ОСОБА_13 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою отримання коштів для власних потреб, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю поряд батьків, ОСОБА_13 та сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, зайшов до приміщення спальної кімнати у будинку за вищевказаною адресою і біля дзеркала виявив скриньку із жіночими прикрасами, з якої викрав належний ОСОБА_13 ланцюжок із золота 585 проби чистою вагою 1,93 грам, вартістю за 1 грам згідно довідки вартості ювелірних виробів, виданої ТОВ «ЮК» Еллада», 550 гривень, загальною вартістю 1061 (одна тисяча шістдесят одна) гривня 50 копійок.

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 1061 гривня 50 копійок.

Повторно, на початку грудня 2014 року, більш точної дати та часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 правомірно перебував у приміщенні будинку, де він зареєстрований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та де проживав разом з батьками та співмешканкою ОСОБА_13 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою отримання коштів для власних потреб, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю поряд батьків, ОСОБА_13 та сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, зайшов до приміщення спальної кімнати у будинку за вищевказаною адресою, де знаходилася сумка з особистими речами ОСОБА_13 , з якої витягнув гаманець та викрав звідти каблучку із золота 585 проби чистою вагою 1,02 грам, оздоблену прозорими камінцями у кількості близько 5 штук, вартістю за 1 грам згідно довідки вартості ювелірних виробів, виданої ТОВ «ЮК» Еллада», 550 гривень, загальною вартістю 561 (п`ятсот шістдесят одна) гривня.

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 561 гривня.

Повторно, 29 січня 2015 року, близько 15 години, точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 прибув до приміщення будинку, де він зареєстрований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де виявив, що за місцем проживання його батьки відсутні. Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою отримання коштів для власних потреб, користуючись відсутністю батьків та сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, правомірно проник до приміщення сараю, що знаходиться на території домоволодіння за вказаною адресою, та викрав звідти належні ОСОБА_14 дві алюмінієві каструлі, одна з яких ємністю 12 л, вартість якої згідно висновку експерта № 55 від 21.02.2015 року становить 90 грн., інша ємністю 20 л, вартість якої згідно висновку експерта № 54 від 21.02.2015 року становить 200 грн., а також алюмінієвий бідон ємністю 40 л, вартість якого згідно висновку експерта № 56 від 21.02.2015 року становить 440 грн.

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 730 гривень.

Повторно, 04 лютого 2015 року, близько 11 години, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 прибув до приміщення будинку, де він зареєстрований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де виявив, що за місцем проживання його батьки відсутні. Маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, користуючись відсутністю батьків та сторонніх осіб, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, правомірно проник до приміщення гаражу, що знаходиться на території домоволодіння за вказаною адресою, та викрав звідти належний ОСОБА_14 електрозварювальний апарат Einhell Euromаster CEN 160/1-f turbo, вартість якого згідно висновку експерта № 63 від 25.02.2015 року становить 800 грн.

Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 800 грн.

Вищевказані дії обвинуваченого стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 в епізодах обвинувачення щодо викрадення майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які кваліфіковані по ч. 2 ст. 185 КК України закрито , а ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого, який просив задовольнити подану апеляцію з наведених у ній підстав та відмовити у задоволенні апеляції прокурора , прокурора , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та не підтримав апеляцію, подану прокурором , що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції , доводи захисника обвинуваченого , провівши судові дебати , заслухавши останнє слово обвинуваченого , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку , що апеляції обвинуваченого та прокурора підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його розгляд проведено у відсутності потерпілого ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції неодноразово викликав потерпілого в судові засідання, однак повістки ОСОБА_9 вручені не були і поштовим відділенням повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 107, ). Крім того , як вбачається з вхідної дати надійшли до суду вони після дня постановлення вироку 21 травня 2015 року.

Таким чином на день розгляд справи будь - які дані про належне повідомлення потерпілого про дату, час і місце судового засідання в матеріалах кримінального провадження були відсутні.

Як вбачається з журналу судового засідання та встановлено після прослуховування технічного носія інформації, під час розгляду справи судом, заслухавши думку учасників судового провадження, прийнято рішення про проведення судового розгляду без потерпілого ОСОБА_9 .

Положеннями ст.325 КПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання за викликом потерпілого, належним чином повідомленого про судовий розгляд, дату, час і місце судового засідання, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження вирішує питання щодо того, чи можливо провести судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Однак вказане положення не може бути застосовано у випадку, коли потерпілий належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.412 КПК України безумовною підставою для скасування судового рішення є здійснення судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням кримінального процесуального закону, тому його слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, при якому врахувати вказані в ухвалі обставини і прийняти законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин апеляції підлягають до задоволення в частині скасування вироку суду.

Оскільки вирок суду скасовано через допущені процесуальні порушення, доводи викладені в апеляційних скаргах підлягають перевірці під час нового розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 , 412 , 415 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора задовольнити частково;

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у новому складі суду ;

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2