Справа № 372/14/16-к
провадження № 1-кп-20/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001260 від 28.10.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Очаків Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 28.07.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 13.11.2014 року з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 4 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 28.07.2011 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 23.03.2015 року з невідбутим терміном 1 рік 5 місяців 3 дні

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:

25 жовтня 2015 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Будьоного в місті Обухів Київської області, більш точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна та бажаючи того, відкрито, повторно, незаконно заволоділи належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «NOKIA ASHA 206», білого кольору та жіночою сумкою з шкірозамінника, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 800, 00 гривень та особисті речі останньої.

Вказані злочинні дії відбувалися наступним чином: ОСОБА_4 вирвав з правої руки ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 206», білого кольору, а ОСОБА_5 , шляхом ривка, зірвав з лівого плеча потерпілої жіночу сумочку, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №5-05/432 від 24.11.2015 року 297,00 гривень, з особистими речами потерпілої, при цьому наніс потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді удару кулаком лівої руки в грудну клітину. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 163 від 12.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від`їхали неподалік від місця скоєння злочину, позбулися сумки потерпілої ОСОБА_6 , викинувши її на узбіччя та поїхали в напрямку міста Обухів Київської області, розпорядившись іншим майном потерпілої на власний розсуд. Своїми діями завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1097,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, погодившись з часом, місцем та способом вчинення злочину, переліком викраденого та його оцінкою і пояснив, що він дійсно 25 жовтня 2015 року близько 02 години 00 хвилин разом із ОСОБА_5 , перебуваюли по вулиці Будьоного в місті Обухів Київської області, він вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 206», білого кольору, а ОСОБА_5 , шляхом ривка, зірвав з лівого плеча потерпілої жіночу сумочку, при цьому пхнув її кулаком в грудну клітину. Викрадені у потерпілої грошові кошти та кошти від продажу телефону вони з ОСОБА_5 використали на свою користь, поділивши порівно між собою. Також вказав, що він правильно розуміє всі обставини, дана позиція є добровільною, йому зрозуміло, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У скоєному він повністю кається, просить суд суворо не карати його.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, погодившись з часом, місцем та способом вчинення злочину, переліком викраденого та його оцінкою і пояснив, що він дійсно 25 жовтня 2015 року близько 02 години 00 хвилин, разом із ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Будьоного в місті Обухів Київської області вчинили пограбування. Так обвинувачений показав, що ОСОБА_4 вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 206», білого кольору, а він шляхом ривка, зірвав з лівого плеча потерпілої жіночу сумочку, в якій знаходились особисті речі потерпілої та грошові кошти, при цьому він штовхнув кулаком потерпілу у грудну клітину. Викрадені у потерпілої грошові кошти та кошти від продажу телефону вони ОСОБА_4 використали на свою користь, поділивши порівно між собою. Також вказав, що він правильно розуміє всі обставини, дана позиція є добровільною, йому зрозуміло, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У скоєному він повністю кається, просить суд суворо не карати його.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що дійсно 25 жовтня 2015 року близько 02 години 00 хвилин обвинувачені пограбувалиїї, при цьому ОСОБА_4 вирвав у неї з рук мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 206», білого кольору, а обвинувачений ОСОБА_5 вирвав у неї сумочку, в якій були її особисті речі та кошти в сумі 800,00 гривень. Цивільний позов потерпіла не підтримала та просила залишити його без розгляду, оскільки спричинену шкоду їй в добровільному порядку відшкодовано обвинуваченим ОСОБА_5 , а щодо міри покарання обвинуваченим поклалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого їм злочину, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд приходить до висновку про те що умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковано по ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинили повторно злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючими, відповідно до ст.67 КК України, покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставинами суд визнає рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини; думку потерпілої, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, не працює, має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив даний злочин в період умовно-дострокового звільнення, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції даної частини ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з тим, вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2011 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.70, ст. 71 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Згідно з постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року він був звільнений 13.11.2014 року умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 8 місяців 4 днів. За таких обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини; думку потерпілої, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, не працює, має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив даний злочин в період умовно-дострокового звільнення, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому Прису ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції даної частини ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з тим, вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2011 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.70, ст. 71 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Згідно з ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.03.2015 року він був звільнений 23.03.2015 року умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 5 місяців 3 днів. За таких обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 залишити без розгляду за заявою потерпілої.

Процесуальні витрати на проведення судових товарознавчих експертиз № 5-05/432 від 21.11.2015 року в та № 8-04/436 від 27.11.2015 року в розмірі 613 гривень 80 копійок стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави .

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралась.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2011 року і остаточно до відбуття покарання ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.07.2011 року і остаточно до відбуття покарання Прису ОСОБА_7 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення судових товарознавчих експертиз № 5-05/432 від 21.11.2015 року в та № 8-04/436 від 27.11.2015 року в розмірі 306 гривень 90 копійок з кожного на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні : DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 12.11.2015 року; СD-R диск з відеозаписами з камер зовнішнього спостереження ломбарду «Скарбниця»; CD-R диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.12.2015 року; CD-R диск з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.12.2015 року; DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні дзеркальце та жіночу сумочку коричневого кольору з шкірозамінника, що передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, залишити потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

СуддяОСОБА_1