Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2180/15-к
У Х В А Л А

05.11.2015 року м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду ОСОБА_1 ознайомившись із клопотанням слідчого СВ Красилівського РВ УМВС України у Хмельницькій області ОСОБА_2 , погодженим прокурором Красилівського району ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000226 від 24.04.2015 року, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

04.11.2015 року слідчий СВ Красиліського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Красилівського району ОСОБА_3 , про арешт майна, перелік якого наведено у клопотанні, посилаючись на те, що 24.04.2015 року близько 08:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , використовуючи маскування на обличчі, за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння майном ОСОБА_6 підійшли до її будинку, де очікували біля дверей. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 відчинила вхідні двері, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через них проникли у будинок, де напали на останню та із застосування сльозогінного газу осліпили її, після чого із застосуванням насильства, а саме нанесення ударів по тілу, шарпання за волосся та здушування шиї почали вимагати у неї грошові кошти.

Побоюючись за власне життя та життя свого малолітнього сина ОСОБА_7 , який також знаходився в будинку, ОСОБА_6 погодилась віддати цінності та грошові кошти, які знаходились у її будинку та провела ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сейфу, що знаходився при вході у будинок. Відчинивши вказаний сейф, ОСОБА_6 дістала із нього золоті вироби загальною вагою 2687,070 г., срібні вироби та грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 225310 грн., якими заволоділи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , завдавши потерпілій матеріального збитку в особливо великих розмірах.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвели ОСОБА_6 та її малолітнього сина ОСОБА_7 до ванної кімнати, де використовуючи халат та пояс до нього, зв`язали їх між собою та залишили будинок.

В результаті вчинення насильницьких дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді крововиливів правої скроневої ділянки голови, спинки носа, шиї, саден лобної ділянки голови, спинки носа зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дане кримінальне правопорушення зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000226, правова кваліфікація правопорушення ч.4 ст.187 КК України.

31.10.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Під час проведення обшуків 30-31.10.2015 року за адресами проживання та реєстрації ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 в кв. АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 в кв. АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 в кв. АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 в будинку АДРЕСА_7 та ОСОБА_13 в квартирі АДРЕСА_8 та квартирі АДРЕСА_9 , вилучено речі (документи), які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Слідчий вважає, що (дослівно) «…тимчасово вилучене майно у вигляді, речей, документів, грошей, цінностей, в ході проведених обшуків, підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, дохід від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено тому необхідно звернутись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В ході подальшого досудового розслідування планується провести співставлення ІМЕІ вилучених мобільних телефонів та вмонтованих у них сім-карток, із наявними в матеріалах кримінального провадження ІМЕІ мобільних телефонів та абонентськими номерами, так як встановлено, що підозрювані часто змінювали абонентські номери мобільних телефонів, що має доказове значення і сприятиме об`єктивному розслідуванню.

З метою недопущення відчуження майна, яке вилучено в ході обшуків, з можливістю в подальшому його використання в ході слідства в якості речового доказу або документу, визнання таких доказів належними та допустимими, виникає необхідність у накладенні арешту на дане майно.

Крім того санкцією ч.4 ст.187 КК України передбачена конфіскація майна, у зв`язку з чим буде вирішуватися питання щодо можливої конфіскації переліченого вище майна на користь потерпілої».

Подане клопотання містить ряд недоліків і підлягає поверненню прокурору для їх усунення, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.170 КПК України до переліку осіб, яких може бути тимчасово позбавлено можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду віднесено підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Вказаний перелік є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено перелік осіб на майно та майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, яких може бути накладено арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

До таких осіб віднесено - підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Вказаний перелік також є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий ОСОБА_2 у клопотанні, в супереч п.1 ч.2 ст.171 КПК України, лише обмежився цитатами абз.1, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України, у формі припущення, що речі, на які він просить накласти арешт, відносяться до речей які можуть бути тимчасово вилучені та на які може бути накладено арешт.

Разом з тим, у клопотанні не зазначено які з речей, на які слідчий просить накласти арешт, відносяться до речей, що:

- підшукані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- виготовлені як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- пристосовані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди кримінального правопорушення;

- є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

- набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

При цьому слідчим не вказано кому належить майно, на яке він просить накласти арешт, та чи віднесені ці особи до кола осіб, передбачених ч.1 чи ч.3 ст.170 КПК України, на майно яких може бути накладено арешт.

Слідчий ОСОБА_2 у клопотанні, в супереч п.3 ч.2 ст.171 КПК України, не зазначив документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Фактично, звертаючись з клопотанням про накладення арешту також з метою забезпечення цивільного позову, в клопотанні відсутні відомості, що такий позов заявлений, а також в клопотанні не зазначено обставини передбачені ч.3 ст.171 КПК України, а саме не зазначені докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відсутні відомості, що передбачені ч.4 ст.171 КПК України, а саме те, що вартість майна, яке просять арештувати з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Крім цього, всупереч ч.6 ст.132 КПК України, згідно якої до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, до клопотання про арешт майна не долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за підписом реєстратора, оскільки долучений до клопотання витяг не підписаний реєстратором.

Частиною 1 ст.172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Вищевказане свідчить, що клопотання також має містити інформацію щодо адрес цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, для повідомлення їх про судове засідання, однак така інформація у клопотанні відсутня, що унеможливлює повідомлення цих осіб про судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Крім цього, звертаю увагу, що майно, яке згідно клопотання було вилучено 30.10.2015 року, відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України, мало вже бути повернено особам, у яких його було вилучено - 01.11.2015 року, а майно вилучене 31.11.2015 року, мало бути повернено - 02.11.2015 року, оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не було подано до наступного дня після його вилучення.

Керуючись ч.3 ст.172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ Красилівського РВ УМВС України у Хмельницькій області ОСОБА_2 , погодженим прокурором Красилівського району ОСОБА_3 , про арешт майна повернути прокурору та встановити йому 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14