Справа № 216/2403/15-к
Провадження № 1-кп/216/325/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2015 місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 27 березня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Каменогорська, Казахстан, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.03.1996 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.01.1999 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 28.12.2000 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 14, 40 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 25.09.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 26, 30, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 05.10.2013 року звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 по відбуванню строку покарання;

- 26.09.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1 000 грн.,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі 25.09.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 26, 30, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 05.10.2013 року звільнений з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуванню строку покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в законному порідку судимість, знову вчинив аналогічний корисливий злочин.

Так, 26.03.2015 року в період часу з 12.00 години по 14.00 годину ОСОБА_4 повторно, діючи умисно з корисливих мотивів і реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на власну користь, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник у приміщення господарської будівлі, розташованої на території дачної ділянки АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме зимову чоловічу куртку іноземного виробництва «Adidas» вартістю 1 200 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке полягає в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Також, 14.04.2015 року в період часу з 10.00 години по 12.00 годину ОСОБА_4 повторно, діючи умисно з корисливих мотивів і реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на власну користь, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що останній знаходиться в іншій кімнаті та переконавшись, що ніхто не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу таємно викрав належне йому майно, а саме: мобільний телефон «Nokia 301» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1 200 грн. Привласнивши викрадене майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке полягає в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.

Прокурор дане клопотання підтримав.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його письмове клопотання. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склади злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступені тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, ступені тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу обвинуваченого, який вчинив злочини, маючи не зняту та не погашену судимість, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, неодружений, непрацюючий, повністю відшкодував завдану майнову шкоду, а також враховуючи думку обвинуваченого, який вважає покарання, яке просить призначити прокурор, справедливим, суд приходить до висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.

На підставі ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та призначити йому таке покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ, а саме: куртку дуту (зимову) чорного кольору фірми «Adidas» вартістю 1 200 грн., в кармані якої знаходились такі речі: паспорт України на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_5 , перепустка на ПАТ «АМКР» та банківська картка «А-Банк» (Віза), повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Nokia 301» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1 200 грн., повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1