Номер провадження: 11-кп/785/356/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2016 року м. Одеса

Колегія судців судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 , та адвоката ОСОБА_10 , на вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2015р., яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Богуслав Київської області, громадянка України, українка, з вищою освітою, пенсіонерка, раніше засуджена: 26.09.2012 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ст. ст. 190 ч.3, 190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

засуджена за п. п. 6, 9, 11 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Покарання, призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2012 року у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з іспитовим строком на три роки, згідно 4.4 ст.70 КК України, виконувати самостійно. Запобіжний захід тримання під вартою.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_9 засуджена за те, що в серпні 2004 року, більш точна дата не встановлена, переслідуючи корисний мотив та з метою полегшити заволодіння шляхом обману частиною будинку, належну ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , вона вирішила позбавити його життя.

Для реалізації свого злочинного наміру, направленого на вбивство ОСОБА_11 , приблизно в серпні - жовтні 2004 року, більш точна дата не встановлена, вона вступила в попередню змову з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням у розшук, та ОСОБА_12 , засудженим вироком колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 25.12.2006 року за скоєння вбивства ОСОБА_11 , якому за виконання вбивства ОСОБА_11 , пообіцяла винагороду. Після цього ОСОБА_12 , діючи за замовленням ОСОБА_9 , для виконання вбивства ОСОБА_11 , приблизно в кінці листопада 2004 року, більш точна дата не встановлена, вступив в попередню змову з ОСОБА_13 , засудженим колегією суддів апеляційного суду Одеської області від 25.12.2006 року за скоєння вбивства ОСОБА_11 .

В процесі підготовки та організації вчинення вбивства ОСОБА_11 , з подальшим приховуванням його трупу, ОСОБА_9 особисто пообіцяла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 винагороду за вчинення вбивства ОСОБА_11 з приховуванням слідів кримінального правопорушення, а саме квартиру в місті Одеса та автомобіль відповідно.

Реалізуючи вказаний злочинний намір ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , 25.11.2004 року, приблизно біля 00:30 годин, на автомобілі ВАЗ 2106, яким керував ОСОБА_12 , приїхали до буд. АДРЕСА_2 , в другій половині якого вже знаходилась особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка для прикриття вбивства ОСОБА_11 , відволікала увагу неповнолітньої онуки останнього ОСОБА_14 , проживаючої у вказаній частині будинку. Після чого ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , зайшли на подвір`я вказаного будинку, де ОСОБА_13 проник в частину, де проживав ОСОБА_11 , та наніс останньому численні удари руками і ногами по різним частинам його тіла, чим заподіяв йому тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього. Після цього ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 винесли з кімнати вказаного будинку труп ОСОБА_11 , завернувши його в покривало, положили на заднє сидіння вищевказаного автомобілю, на якому відвезли його на Гребний канал, розташований біля с. Сухий Лиман в Овідіопольському районі Одеської області, та скинули труп ОСОБА_11 у воду.
На вирок суду обвинувачена ОСОБА_9 та її адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких зазначають, що вирок суду необхідно скасувати та постановити виправдувальний вирок, звільнивши ОСОБА_9 з під-варти, та посилаються на відсутність вини обвинуваченої в умисному вбивстві.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачену ОСОБА_9 та її адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг та вважають, що вирок суду не відповідає вимогам закону, так як ОСОБА_9 не скоювала умисного вбивства, та знаходилась в указаний час у м. Києві, указують на відсутність доказів її винуватості; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, так як вважає вирок суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги, однак апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченного.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, яке ухвалене компетентним судом на підставі вимог матеріального права, з дотриманням норм передбачених кримінальним процесуальним законом, повинно містити належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте колегія суддів вважає, що вищевказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та постановив рішення без урахування вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно ст.409 КПК України однією з підстав для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так колегія суддів звертає вважає, що суд першої інстанції в ході підготовчого провадження не звернув увагу на відповідність обвинувального акту вимогам ч.5 п.2 ст.291 КПК України, а саме: чи відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_9 своїми умисними діями скоїла кримінальне правопорушення, передбачене п. п. 6, 9, 11 ч.2 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення умисного вбивства, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій особі, скоєне на замовлення, з корисливих мотивів, з метою полегшити вчинення іншого кримінального правопорушення - незаконного заволодіння майном ОСОБА_11 .

Саме з такою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, надійшов обвинувальний акт до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що фактично викладені обставини кримінального правопорушення, матеріали справи, які досліджувались судом, указують на те, що обвинувачення ОСОБА_9 необхідно сформулювати, як організація вчинення умисного вбивства, з корисливих мотивів, з метою полегшити вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто : ч.3 ст.27 п. п. 6, 9, 11 ч.2 ст. 115 КК України.

Однак, у порушення тієї ж ч.5 п.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті зовсім не викладене формулювання обвинувачення ОСОБА_9 .

Більш того, обвинувальним актом лише повідомлено про підозру ОСОБА_9 , що являється грубим порушенням її прав на захист від пред`явленого обвинувачення.

Наведене, на думку колегії суддів, свідчить про істотне порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, як того вимагає положення ст.370 КПК України.

У даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості скасувати вирок суду першої інстанції та винести новий вирок, так як в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_9 та зазначено, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. п. 6, 9, 11 ч.2 ст. 115 КК України, що не відповідає фактично викладеним обставинам кримінального правопорушення. Фактично, досудовим розслідуванням ОСОБА_9 не пред`явлено обвинувачення, вона не набула статусу обвинуваченої, так як обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Оскільки ст.ст.412, 415 КПК України не передбачають, що за таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, вирок скасовується з направленням справи для призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, вважає, що ухвалений вирок підлягає скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження на нове судовий розгляд до суду першої інстанції.

При виконані вимог ст.416 КПК України в ході підготовчого провадження, колегія суддів звертає увагу суд першої інстанції на відповідність обвинувального акту вимогам ч.5 п.2 ст.291 КПК України.

З урахуванням вищевказаного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2015р., яким ОСОБА_9 засуджена за п. п. 6, 9, 11 ч.2 ст. 115 КК України, - скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5