Справа № 1-269/2010
Номер провадження 1-269/2010
ВИРОК

іменем України

24 листопада 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю: прокурора Дениса Т.М.,

підсудної ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженої, на утриманні троє малолітніх дітей, раніше судимої Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області 27.08.2009р. за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 510грн., -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.08.2010 року о 10.45 годині в м. Самборі Львівської області по вул. Валовій у приміщенні магазину „Анкор із лівої кишені джинсової безрукавки ОСОБА_2 намагалась викрасти гроші в сумі 354грн., однак, з причин, що не залежали від її волі, не довела злочин до кінця, оскільки сторонні громадяни виявили її на місці події злочину.

Підсудна свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та по епізоду обвинувачення суду показала, що вирішила викрасти кошти громадянина ОСОБА_2 щоб у наступному використати у власних потребах, оскільки не вистачало грошей на проживання. У той час вона приїхала у м. Самбір, бо посварилась із своєю матірю через неналежне утримання дітей; у магазині „Анкор раптово виникла думка влізти у кишеню потерпілого, а коли в той час на місці події виявився працівник міліції, то її відразу затримали у черговій частині Самбірського МВ ГУМВСУ Львівської області.

Крім визнання підсудною своєї вини в інкримінованому їй злочині, винність ОСОБА_1 стверджується матеріалами кримінальної справи і фактичними обставинами, які ніким не оспорювались та, які не досліджувались у судовому засіданні відповідно до ст. 299 КПК України.

Аналізуючи докази матеріалів кримінальної справи в їх сукупності з показаннями підсудної, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення майна ОСОБА_2 із кваліфікуючою ознакою вчинення повторно, а тому її дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону та відповідають фактичним обставинам; вона повинна за це нести кримінальну відповідальність.

Із обєктивної сторони підсудна ОСОБА_1 незаконно і таємно мала намір заволодіти майном потерпілого ОСОБА_2, спричиняючи шкоду. Із субєктивної сторони підсудна посягала на чужу власність, на яке не мала права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Призначаючи підсудній покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом враховано особу винної, її характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Помякшуючими вину обставинами слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Розглядаючи кримінальну справу в межах предявленого обвинувачення підсудній, із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового слідства в сукупності із поясненнями підсудної, звернення потерпілого, який заявив, що претензій до ОСОБА_1 у нього немає; із урахуванням особи ОСОБА_1, суд прийшов до висновку про наявність обставин і підстав для призначення більш мякого покарання останній, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин і, щодо ОСОБА_1 слід перейти до більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції за цей злочин. Враховуючи вищезазначене, позитивну характеристику, із врахуванням особи підсудної, її поведінки під час та після вчинення злочину, позиції потерпілого, суд призначає покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України та приходить до переконання у встановленні суми у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат у справі немає; речові докази грошові купюри на загальну суму 354грн. слід вважати повернутими потерпілому.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680(шістсот вісімдесят) гривень.

Речові докази грошові кошти в сумі 354грн. вважати повернутими ОСОБА_2 (а. с. 19).

Запобіжний захід підписку про невиїзд стосовно підсудної до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті та він має силу оригіналу.

Суддя