справа № 521/6338/14к
ВИРОК
Іменем України
10.02.2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Представника потерпілої сторони ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Малиновського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за звинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, гр. України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 21.02.2012 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 16.08.2013 року по відбуттю покарання,

у скоєнні кримінального злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
07.12.2013 року, о 17 годині, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої 10.02.2016 року виділені в окреме провадження (надалі особа 1), за попередньою змовою, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходиться в підвалі магазину «Таврія плюс» в м. Одеса, вул.. Скворцова 4А. Так, особа 1, працюючи на посаді мерчендайзера на фірмі «Альтера консалт» з 31.07.2013 року, маючи вільний доступ до майна, що знаходиться в підвальному приміщенні магазину «Таврія плюс», визначив об`єктом свого злочинного посягання короб соняшникової олії «Чумак», в якій знаходилось 15 пляшок соняшникової олії, загальною вартістю 229,50 гривень. Особа 1 винесла вищевказане майно з підвального приміщення, намагаючись таємно викрасти, після чого покинув підвальне приміщення та направився до паркану, де передав дане майно ОСОБА_4 , який знаходився за парканом магазину. Проте, довести свій злочинний умисел ОСОБА_4 та особа 1 до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, так як були помічені співробітниками охорони магазину.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, оскільки ОСОБА_4 визнав себе винним у кримінальному злочині, розкаявся у скоєному правопорушенні, сприяв при розслідувані кримінального провадження, шкода злочином не заподіяна.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він 18.12.2015 р. добровільно заключив з потерпілою стороною угоду про примирення за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим, та призначити покарання ОСОБА_4 за кримінальний злочин, передбачений ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України у вигляді двох років обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 п.2-4 КК України з іспитовим строком на один рік.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої сторони також підтвердив, що він 18.12.2015 року добровільно уклав угоду про примирення між ним та ОСОБА_4 , згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання ОСОБА_4 за кримінальний злочин, передбачений ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України у вигляді двох років обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 п.2-4 КК України з іспитовим строком на один рік.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження вищевказаної угоди за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити вищевказане покарання ОСОБА_4 .

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим за кримінальним провадженням, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначені угоди відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угод не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою группою осіб.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди від 18.12.2015 р. про примирення між обвинуваченним та потерпілим.

Обтяжуючих покарання обставин щодо ОСОБА_4 не встановлено.

Пом`якшувальними покарання обставинами ОСОБА_4 є : визнання провини повністю, щире каяття , укладення з потерпілим угоди про примирення, відсутність шкоди. Крім того, суд приймає до уваги що ОСОБА_4 характеризується добре.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних злочинів можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання вказане в угоді про примирення від 18.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 18.12.2015 р. між ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 521/6338/14-к.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 п.2-4 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1