Справа № 240/47/16-к
Провадження № 1-кп/240/20/16 р.
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2016 року смт. Олександрівка
Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого: - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: - ОСОБА_2
за участю прокурора: - ОСОБА_3
потепілої: - ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка обвинувальний акт, зареєстрований в ЄРДР за № 0000495 від 04.12.2015 року, та додані до нього документи з обвинувачення:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18 січня 2016 року до Олександрівського районного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Цього ж дня відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею та 22.01.2016 року призначене підготовче судове засідання.
В підготовче судове засідання не з`явився обвинувачений, належним чином повідомлений про час і місце проведення підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, встановив наступне.
Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам КПК України та не підлягає поверненню прокурору, кримінальне провадження підсудне Олександрівському районному суду Донецької області, підстави для закриття провадження відсутні.
Потерпіла ОСОБА_4 вважає за можливе призначення судового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, за наступних підстав.
1. Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Системний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що в обвинувальному акті має бути зазначено про висунення особі обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, а також, власне, формулювання обвинувачення з достатніми даними, за якими можливо встановити наявність в діях певної особи ознак діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, та обставини щодо підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Отже, формулювання обвинувачення має містити дані про подію кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, способу вчинення того чи іншого діяння та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вказівку на форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також інші дані, необхідні для встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення.
При цьому формулювання обвинувачення згідно з п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України викладається незалежно від викладення фактичних обставин справи та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, з зазначенням, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, яке йому інкримінується.
При цьому в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, вказівки на форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень та інших даних, необхідних для встановлення в діях ОСОБА_5 складу злочину, за яким він обвинувачується.
Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не містить формулювання обвинувачення, в розумінні вимог ст. 3 КПК України, як того вимагає п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Після перевірки в судовому засіданні обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, прокурор змінив свою думку, зазначивши, що кримінальне провадження не може бути призначення до розгляду в зв`язку з відсутністю в обвинувальному акті формулювання обвинувачення.
2. Обвинувальний акт містить відомості про дату та місце його складення та затвердження «15» 01 2016 року (а.с.2-3), що не відповідає п. 6 (фактично 8) Розділу ІІ Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення, Реєстру матеріалів досудового розслідування, про складення обвинувального акту «04.01.2016» (а.с.5).
Долучена до обвинувального акту розписка ОСОБА_5 (а.с.6) містить дату 15.01.16.
Прокурор вважає дату «04.01.2016» зазначену в Реєстру матеріалів досудового розслідування, як дата складення обвинувального акту, технічною помилкою слідчого.
З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 9 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки з обвинувального акту та долучених до нього матеріалів не можливо встановити підстави направлення до суду обвинувального акту відомості про складення якого відсутні в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Зазначене, є недоліками обвинувального акту, встановленими під час підготовчого судового засідання і не може бути виправленим під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення в суді відповідно до вимог ст.. 338 КПК України.
Повернення перевіреного судом обвинувального акту разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам статті 2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року № 223-1430: у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України: зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, прокурору, для усунення недоліків.
Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд.
Суддя Олександрівського
районного суду ОСОБА_1