Провадження № 1-кп/161/773/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 18 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003088, що надійшов з прокуратури м. Луцька 03.11.2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, розлученої, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючої швачкою ТзОВ «Близнюки» ЛТД, раніше судимої :

1.13.10.2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 121 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбуття покарання у зв`язку з вагітністю, родами та досягнення дитиною семирічного віку;

2.19.10.2011 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2014 звільнена від відбуття покарання, на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_6 10.10.2015 близько 23.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті ревнощів, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно нанесла останньому два удари кухонним ножем у нижню ліву частину живота, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран черевної порожнини з пошкодженням шлунка, брижі тонкого та товстого кишківника, петлі товстої кишки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1250 від 20.10.2015, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно нанесла потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , небезпечними для життя в момент їх заподіяння, визнала повністю. Суду дала показання, що 10.10.2015 близько 23.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті ревнощів, умисно нанесла йому два удари кухонним ножем у нижню частину живота. Не заперечувала, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли внаслідок її дій. У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо її не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винність у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , небезпечними для життя в момент їх заподіяння, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив показання обвинуваченої щодо фактичних обставин справи та нанесення йому тілесних ушкоджень. Будь-яких претензій до останньої не має, збитки йому повністю відшкодовані, просить її не позбавляти волі.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину визнала, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, потерпілий ОСОБА_4 будь-яких претензій до неї не має, збитки йому повністю відшкодовані, просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, однак, зважаючи на особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я особи, за що відбувала реальну міру покарання, була звільнена на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, вчинений нею злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого злочину, наявність постійного місця роботи, ряд пом`якшуючих обставин, зокрема, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, думку потерпілого, який просив не позбавляти її волі, стан здоров`я останньої, на її утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати інвалід І групи, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 121 ч.1 КК України, у виді позбавленні волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві та знищити.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, тобто, з моменту фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_6 залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання у певний період доби (з 22.00 год. до 06.00 год.) та носінням електронного засобу контролю.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «LG-E400», що переданий на зберігання потерпілому, залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 ;

-кофту, один носок, труси, штани, футболку, джинси, що передані на зберігання в камеру схову речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_4 ;

-ніж, що переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: