печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., при секретарі Солоній А.А., за участю сторони кримінального провадження старшого прокурора прокуратури Печерського району м. Києва Савчука В.В., підозрюваної - ОСОБА_2, захисника - адвоката підозрюваної - Надубової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого прокуратури Печерського району м. Києва юриста 3 класу Ковальова Є.В. про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2013 р. в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г. надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого прокуратури Печерського району м. Києва юриста 3 класу Ковальова Є.В., погоджене старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва юристом 3 класу Савчуком В.В., про накладення арешту на тимчасово вилучений документ 23.09.2013 р. - службове посвідчення НОМЕР_1, видане 14.08.2007 на ім'я підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000356 від 21 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 та ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, начальника відділення БНОН ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2

У судовому засіданні захисник - адвокат підозрюваної просила відмовити в задоволенні клопотання, пославшись на його необґрунтованість.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 р. фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 21 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 та ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, за заявою ОСОБА_5, щодо неправомірних дій працівників ВБНОН Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, які виразились в незаконному проникненні до квартири заявника, проведення в ній обшуку та подальшому незаконному затриманні ОСОБА_5, що мало місце 23.11.2012 р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2, працюючи з 16.03.2011 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві згідно наказу начальника ГУ МВС України в м. Києві № 142 о/с від 16.03.2011 та маючи спеціальне звання майора міліції, здійснюючи функцію представника влади, будучи службовою особою правоохоронного органу, попередньо домовившись з оперуповноваженим ВКР Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6, оперуповноваженими ВБНОН Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 23.11.2012 незаконно проникнули до житла ОСОБА_5, а саме квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин своїми умисними діями порушили гарантоване ст. 30 Конституції України право на свободу і недоторканість житла та особистих речей потерпілого ОСОБА_5, який мешкає у вищевказаній квартирі.

Крім того, ОСОБА_2 23.11.2012 незаконно знаходячись у вищевказаній квартирі, продовжуючи свої неправомірні дії, діючи спільно, узгоджено та умисно, тобто групою осіб за попередньою змовою з оперуповноваженим ВКР Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , оперуповноваженими ВБНОН Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в порушення вимог ст. ст. 233, 234, 237 КПК України, без залучення понятих, провели незаконний огляд вищезазначеної квартири і особистих речей, належних потерпілому ОСОБА_5 В ході вказаного огляду квартири на балконі знайшли сумку, в якій містилися паперові згортки з висушеною, подрібненою речовиною рослинного походження, при цьому, ніяких відповідних процесуальних документів не склали.

За таких обставин 23.09.2013 ОСОБА_2 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий зазначає, що у ході допиту ОСОБА_2 23.09.2013 в якості підозрюваного, з метою підтвердження особи останньої, нею було пред'явлено службове посвідчення начальника відділення БНОН ГУМВС України в м. Києві. Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дане службове посвідчення нею можливо використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема, при незаконному проникненні до квартири ОСОБА_5, при проведенні в ній огляду та подальшого незаконного затримання останнього.

Крім цього, встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5, згідно наказу начальника ГУ МВС України в м. Києві № 142 о/с від 16.03.2011, ОСОБА_2 звільнено з посади співробітника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, у зв'язку з призначенням її на посаду дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

З огляду на викладене, вказане службове посвідчення НОМЕР_1, видане 14.08.2007 на ім'я начальника відділення БНОН ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2, нею можливо використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення, 23.09.2013 тимчасово вилучено протоколом його огляду, як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Згідно до ч. 5 ст. 173 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, захисника - адвоката підозрюваної, підозрюваної дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення підозрюваною, можливість використання даного службового посвідчення як засіб вчинення кримінального правопорушення, а також те, що санкція інкримінованої статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України 2012 р., слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого прокуратури Печерського району м. Києва юриста 3 класу Ковальова Є.В. про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на документ - службове посвідчення НОМЕР_1, видане 14.08.2007 на ім'я підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000356 від 21 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 та ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, начальника відділення БНОН ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Т. Г. Ільєва