Єдиний унікальний номер 448/79/16-к
Провадження № 1-кп/448/27/16
В И Р О К
Іменем України

10.02.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
його законного представника - ОСОБА_7
та захисника-адвоката - ОСОБА_8
представника Служби у
справах дітей Мостиської РДА ОСОБА_9
представника Сектору ювенальної
превенції Мостиського ВП Яворівського ВП
ГУНП України у Львівській області ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 2-го курсу групи 16-М Судововишнянського професійного ліцею, судимого 06.11.2015р. Мостиським районним судом Львівської області за ч.5 ст.27-ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70 КК України на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення воліта на підставі ст.104 КК України звільненого від відбуття покарання з наданням іспитового строку терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

14.11.2015р. близько 21 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де з автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстр.№ НОМЕР_1 , шляхом відкриття лівої передньої дверки таємно викрав ключі від житлового будинку ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «Нокія 6700» вартістю 450 грн. Такими своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Цього ж дня. приблизно о 22 год. обвинувачений ОСОБА_6 в продовження своєї злочинної діяльності з метою викрадення чужого майна проник до будинку тієї ж потерпілої ОСОБА_5 , вхідні двері якого відчинив шляхом підбору ключа, якого попередньо викрав з автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстр.№ НОМЕР_1 . З приміщення вказаного будинку, зокрема з жіночої сумочки, яка знаходилась в коридорі, таємно викрав грошові кошти в сумі 160 грн. Будучи виявленим потерпілою ОСОБА_5 в приміщенні будинку, обвинувачений з метою утримання викрадених грошей заховав такі в кишеню свого одягу та з викраденим вибіг з приміщення будинку. Такими своїми діями обвинувачений заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 160 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково. Пояснив, що у зазначений день разом зі знайомими дійсно вживав спритне. Коли проходив повз господарство потерпілої ОСОБА_5 , з якою проживає по сусідству, то зауважив відчиненими ворота. Саме тоді у нього виник намір вчинити крадіжку майна з автомобіля марки «Фольксваген-Т4», який стояв на подвір`ї господарства. Відкрив ліву передню дверку, яка була незачиненою, та у такий спосіб проник в салон цього автомобіля, звідки викрав мобільний телефон марки «Нокія» та ключі, які, як вважав, є саме від будинку потерпілої. Тоді у нього виник намір вчинити крадіжку майна ще й з будинку потерпілої. Шляхом підбору ключа відкрив вхідні двері та зайшов всередину будинку. У коридорі зауважив жіночу сумочку, з якої викрав гроші в сумі 160 грн. та поклав їх у кишеню. В цей момент зауважив тінь людини та почув голос потерпілої. Зрозумів, що така побачила його (обвинуваченого) на місці вчинення злочину, а тому відразу втік звідти з викраденим. Наступного дня до нього додому прийшов чоловік потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_11 з вимогою повернути викрадене. Усвідомив протиправність своїх дій та через декілька годин цього ж дня повернув потерпілій викрадене.

Крім часткового зізнання, винність обвинуваченого доводиться такими доказами по справі:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що 14.11.2015р. близько 22 год. перебувала на першому поверсі власного житлового будинку по АДРЕСА_1 та розмовляла по телефону з чоловіком ОСОБА_11 . Почувши шурхіт в коридорі будинку, пішла туди. Зауважила когось в коридорі. Подумала, що то її (потерпілої) син і що такий щось там шукає. Далі висловила фразу: «Хто спання не має?», після чого дана особа стала тікати з будинку. З побаченого зрозуміла, що то був не її син, а злодій. Згодом у своїй сумочці, яка знаходилася в коридорі будинку, виявила відсутність грошових коштів в сумі 160 грн. Також зазначила, що у той вечір ворота до їх господарства були відчиненими, а автомобіль марки «Фольксваген Т-4» стояв на подвір`ї. В подальшому виявила в автомобілі відсутність мобільного телефону та ключів;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , чоловіка потерпілої ОСОБА_5 , який показав, що у вечірній час 14.11.2015р. був відсутній за місцем свого проживання та перебував в Республіці Польща. Близько 22 год. мав телефонну розмову з дружиною, яка повідомила про факт проникнення невідомої особи до їхнього житлового будинку та викрадення майна. Відразу подумав, що зазначене міг вчинити саме ОСОБА_6 , оскільки такий попередньо неодноразово вчиняв крадіжки. Наступного дня пішов до обвинуваченого додому та мав з ним розмову, в ході якої просив останнього покаятися у вчиненому та повернути викрадене. Через деякий час обвинувачений прийшов та повернув викрадене майно;

- протоколом огляду місця події господарства та житлового будинку ОСОБА_5 , де зафіксовано місце зберігання викраденого майна;

- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 , де він на місці розказав та показав, коли саме, з яких мотивів та за яких обставин вчинив викрадення майна (мобільного телефону та грошей) з транспортного засобу та будинку потерпілої ОСОБА_5 , у який спосіб проникав в автомобіль та будинок, що саме звідти викрав, як розпорядився викраденим та фототаблицею до цього протоколу;

- заявою ОСОБА_11 про видачу працівникам міліції мобільного телефону марки «Нокія 6700», що попередньо був викрадений з автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстр.№ НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду зазначеного мобільного телефону та постановою слідчого про визнання такого речовим доказом по справі;

- висновком експерта №9/509 від 15.12.2015р., з якого слідує, що ринкова вартість представленого на експертизу мобільного телефону торгової марки «Нокія», моделі «6700с-1», ІМЕІ: НОМЕР_2 , без вартості зарядного пристрою, стерео гарнітури та кабелю підключення до ПК, які входять в комплект нового телефону, з урахування його товарного вигляду, на вторинному ринку, станом на 15.11.2015р., становила 450 грн.;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 про факти викрадення майна з її господарства (житлового будинку та транспортного засобу), протоколом огляду місця події (господарства по АДРЕСА_1 ), чим стверджується час і місце вчинення злочинів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №935 від 16.12.2015р. рівень психічного розвитку обвинуваченого - неповнолітнього ОСОБА_6 відповідає його фактичному віку. У ОСОБА_6 не відмічається ознак затримки психічного розвитку.

В період інкримінованих йому діянь він хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, виявляє не соціалізований розлад поведінки підліткового віку та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною.

Обвинувачений 14.11.2015р. вчинив два посягання на власність потерпілої ОСОБА_5 .

При цьому по першому епізоду (викраденні мобільного телефону та ключів з автомобіля) дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, оскільки обвинувачений раніше вчинив злочин, передбачений ст.185 КК України.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 6.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначається, що крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

З огляду на обставини справи, суд вважає, що дії обвинуваченого по епізоду викрадення грошових коштів з будинку потерпілої правильно кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України як грабіж (відкрите викрадення чужого майна), вчинений повторно та поєднаний з проникненням у житло, оскільки свої протиправні дії обвинувачений дійсно розпочинав саме як крадіжку, однак, будучи виявленим на місці злочину потерпілою, не відмовився від свого злочинного наміру, а навпаки продовжив вчиняти злочинні дії з метою заволодіння її (потерпілої) майном.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи (в тому числі кількість і вартість викраденого), ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є те, що він вчинив злочин, будучи неповнолітнім, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення потерпілій викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення ним злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий та злочин середньої тяжкості, є особою молодого віку, походить з багатодітної сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання, його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та що потерпіла просить не застосовувати до обвинуваченого суворої міри покарання, а також те, що, маючи судимість за вчинення умисних злочинів, обвинувачений на шлях виправлення не став, а продовжує вчиняти злочинні дії.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, так як такий, будучи судимим, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив умисні злочини.

Речовий доказ: викрадене майно (мобільний телефон) необхідно залишити його законному володільцю ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з 11.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним та засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Мостиського районного суду від 06.11.2015р. і остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття остаточне покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокія 6700», який перебуває на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 , - залишити останній.

Процесуальні витрати в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 коп. за проведення по справі експертизи стягнути з ОСОБА_6 , які перерахувати в користь держави: одержувач: р/р 0003, МФО 825014, УДКСУ у Залізничному районі м.Львова, .

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 11.12.2015 року.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1

З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_1
Вирок набрав законної сили:
«___» ______________ 20__ р.
Суддя ОСОБА_1