АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 639/5216/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1658/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування амністії
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне, Куп`янського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.14.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, який утримується під вартою з 26.03.2015 року та зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 12.07.2012 року по 12.12.2012 року,-

про застосування відносно нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році» - задоволено частково.

На підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», засудженому ОСОБА_7 скорочено наполовину невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі, що призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року.

Задовольняючи частково клопотання засудженого, суд першої інстанції послався на те, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» засуджений ОСОБА_7 не відбув 1/4 призначеного строку основного покарання, оскільки тримався під вартою з 12.07.2012 року по 12.12.2012 року, що свідчить про неможливість застосування Закону України «Про амністію у 2014 році». Підстав для звільнення особи від відбування покарання, які визначені у ст.ст.1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом також не встановлено.

Однак, судом першої інстанції також, встановлено, що клопотання засудженого ОСОБА_7 в частині застосування у відношенні нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» є законним та обґрунтованим.

Не погоджуючись з таким рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить переглянути рішення суду першої інстанції та застосувати стосовно нього Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. В обґрунтування вимог зазначив, що суд першої інстанції не вірно застосував до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 року» підлягають звільненню особи засуджені вперше за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

З копії вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 14.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, який утримується під вартою з 26.03.2015 року та якому зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 12.07.2012 року по 12.12.2012 року.

Таким чином, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» засуджений ОСОБА_7 не відбув 1/2 призначеного строку основного покарання, оскільки тримався під вартою з 12.07.2012 року по 12.12.2012 року.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, які визначені у ст.ст.1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», не вбачається.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував до засудженого ОСОБА_7 вимоги ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скоротив наполовину, засудженому ОСОБА_7 , невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, що призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: