Єдиний унікальний номер справи 185/8253/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 29.07.2015 року перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Під час допиту свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні та дачі пояснень обвинуваченим ОСОБА_5 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження диску зі звукозаписом телефонної розмови 24.08.2015 року зі свідком ОСОБА_6 , в якому останній повідомляє про порушення, допущені під час проведення обшуку його житла з боку співробітників міліції, фальсифікацію доказів. Зазначена розмова відбулась під час його перебування під вартою.

Захисник обвинуваченого наполягає на задоволенні клопотання підзахисного, вважає, що вказаний диск є належним та допустимим доказом за кримінальним провадженням. У випадку неприйняття зазначеного диску він в майбутньому буде наданий апеляційній інстанції.

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що в наступний час обвинувачений може задати запитання свідкові ОСОБА_6 під час його допит, зазначений диск з записом розмови є неналежним доказом за провадженням.

Суд вислухавши пояснення сторін, встановив наступне.

Стаття 350 КПК України передбачає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
У відповідності ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню . Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, що передбачено статею 86 КПК України.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Свідок зобов`язаний давати показання суду в установленому цим Кодексом порядку.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

В статті 96 КПК України закріплено, що сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка. Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.
Отже, КПК України дає можливість суду обґрунтовувати свої висновки лише на показах свідка, які він сприймав очно під час допиту останнього. Сторони провадження можуть надати лише покази або документи, що підтверджують репутацію свідка. У випадку неузгодження попередніх показань свідок може бути допитаний під час його допиту сторонами.

Наданий диск з записом телефонної розмови під час перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою зі свідком ОСОБА_6 є очевидно недопустимим доказом, тому суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.

Проте, щодо зазначеного доказу суд вважає за необхідне надати доручення прокурору провести перевірку законність дій обвинуваченого стосовно наявності у останнього можливості, перебуваючи під вартою, спілкуватись по телефону зі свідками, робити записи на відповідні носії, передавати ці записи своєї матері, до речі якої суд не давав дозволу на побачення.

Керуючись ст. 84, 85, 95, 96, 333, 350 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо долучення до матеріалів кримінального провадження та дослідження в судовому засіданні диску з записом розмови зі свідком ОСОБА_6 , - відмовити, оскільки суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.

Заявлений диск обвинуваченого разом з копією журналу судового засідання та технічною фіксацією судового засідання від 04.09.2015 року надіслати Павлоградському міжрайонному прокурору для проведення перевірки законності дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який тримається під вартою, та прийняття відповідного рішення

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1