Єдиний унікальний номер 234/4893/15-к
Номер провадження 11-кп/775/339/2015

УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , за його апеляційною скаргою на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, холостого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого 06.07.2012 р. Краматорським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.07.2014 р. звільнений по амністії, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, 14.02.2015 року, приблизно о 15 год. ОСОБА_6 разом з знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 перебували біля продуктового магазину в АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сталася сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Тут у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в той час, коли ОСОБА_6 зайшов до вказаного магазину, ОСОБА_5 пішов до себе додому, який розташований по АДРЕСА_1 , та взяв кухонний ніж. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 приблизно о 15-15 год. зайшов до продуктового магазину, який розташований у АДРЕСА_2 , та, утримуючи в правій руці кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_6 і наніс ним два прямих вдари в область живота та один вдар у ліве передпліччя останньому, після чого з місця скоєння злочину втік.

В результаті навмисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме: проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки на 2 см нижче реберної дуги по середньо - ключичній лінії (рановий канал йде спереду назад, праворуч наліво, проникаючи в черевну порожнину) з наскрізним пошкодженням правої частки печінки, передньої стінки 12 палої кишки з утворенням заочеревинної гематоми і внутрішньочеревною кровотечею (наявність в черевній порожнині 0,5 літра крові з згустками), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

На вказаний вирок суду, від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить застосувати до нього ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини, а саме, співпраця зі слідством, глибоке каяння у скоєному, заява потерпілого ОСОБА_6 , про те що він претензій ні морального, ні матеріального характеру не має. Вказує, що він проживає з матір`ю ОСОБА_9 , 1931 р.н., якій потрібна як матеріальна допомога, так і фізична. Зазначає, що переніс два інсульти, про що свідчать виписки з його історії хвороби.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву прокурора, який просив справу розглядати в його відсутність, заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, пояснив, що дійсно після сварки с потерпілим ОСОБА_6 взяв вдома ніж, яким декілька разів вдарив в живіт потерпілого, при цьому, не оспорював фактичні обставини справи. Заперечував, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі оскаржує виключно міру покарання, призначену йому судом першої інстанції та знаходження у стані сп`яніння.

Твердження обвинуваченого, що він не знаходився у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , що обвинувачений в зазначений день вживав пиво.

Міра покарання обвинуваченому призначена за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначене в межах санкції статті, за якою його визнано винним, та само по собі не є суворим, а навпаки призначено у нижній межі санкції статті.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому, судом повністю враховані всі обставини справи, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, особа обвинуваченого, який раніш притягався за скоєння тяжкого кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив потерпілий та свідок.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про застосування до нього вимог ст. 69 КК України не є слушними, оскільки зазначена норма закону передбачає можливість призначення основного покарання нижче від нижчої межі, встановленої в санкції статті, тільки за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Доводи ОСОБА_5 про те, що потерпілий не має до нього матеріальних та моральних претензій, не є такими, що пом`якшують покарання та дають можливість застосування ст. 69 КК України.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України, на думку колегії суддів, немає. Доводи обвинуваченого про те, що в нього дома залишилась мати похилого віку та його стан здоров`я, згідно з діючим законодавством та за обставин вчинення кримінального правопорушення, не є обставинами для застосування ст. 69 КК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, є покарання у вигляді позбавлення волі на строк (п`ять) років. Міра покарання ОСОБА_5 призначена судом в мінімальному розмірі санкції за вказане кримінальне правопорушення.

Підстав для змінення вироку та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень норм КК чи КПК України, які б тягнули змінення вироку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок суду - залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді