Справа №468/1454/13-к 19.12.2013 19.12.2013 19.12.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/372/13 Головуючий у 1-й інстанції: Копейка Т.О.
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач апеляційної інстанції: Кателін В.П.
У Х В А Л А:

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді Кателіна В.П.

суддів: Семенчука О.В., Значок І.С.

за участю:

секретаря: Жданової О.М.

прокурора: Осипенко О.М.

судового розпорядника: Цуркана Р.С.

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000142 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.10.2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною вищою освітою, холостого, працюючого в Миколаївському центрі стандартизації, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1; зареєстрованого у АДРЕСА_2, визнано винним та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням на нього обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти КВІ про зміну місця проживання; періодично з'являтись до КВІ для реєстрації.

Стягнуто з обвинуваченого на користь ДП «Маліцький Агро» 6573 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в середині листопада 2012 року, близько 15 години 00 хвилин, на території ДП «Маліцький Агро», яке розташоване поблизу с. Мар'ївка Баштанського району Миколаївської області, обвинувачений, з метою заволодіння чужим майном, а саме зерном пшениці із приміщення складу, на службовому автомобілі «Фольксваген ЛТ» д/н НОМЕР_1, шляхом вільного доступу заїхав до складу, де за допомогою сторожа ОСОБА_5, якому повідомив неправдиву інформацію, що отримує зерно з дозволу керівництва підприємства, таємно викрав 996 кг. зерна пшениці, яке загрузив до вищевказаного автомобіля і вивіз за територію підприємства. Викраденим майном обвинувачений розпорядився за власним розсудом, спричинивши таким чином ДП «Маліцький Агро» матеріальну шкоду на суму 2191 грн. 20 коп.

Продовжуючи свої неправомірні дії, в кінці листопада 2012 року, а також 8 грудня 2012 року, в один і той же час, близько 15 години 30 хвилин, обвинувачений, аналогічним способом, як і перший раз, таємно викрав зі складу ДП Маліцький Агро», зерно пшениці на суму 4382 грн. 40 коп..

Таким чином, вказаними крадіжками, ДП «Маліцький Агро» було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6573 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить суд скасувати вирок суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження відносно нього у зв'язку з відсутністю доказів вчинення ним кримінального правопорушення.

Вважає, що суд визнав його винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення лише на підставі показань заінтересованих осіб, завідуючого складом ОСОБА_7, який був заінтересований в тому, щоб не сплачувати недостачу; дружини ОСОБА_7 ОСОБА_8, яка є заінтересованою особою в тому, щоб її чоловік не відшкодовував недостачу; охоронника ферми ОСОБА_5, який сам розкрадав зерно та був заінтересований у тому, щоб свою вину перекласти на іншу особу, тобто на нього.

Крім того судом не було взято до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 давав суду неправдиві показання щодо виявленням ним недостачі в складі зерна пшениці.

Також не було встановлено дати, у які він, начебто в листопаді 2012 року вчиняв зазначені кримінальні правопорушення. Він фізично не міг загрузити автомобіль такою кількістю зерном, оскільки вона була заповнена тарою від ковбасних виробів. На території ферми знаходилися працівники ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які постійно знаходились на території ферми, і могли б бачити, що робилось у центральному складі близько 15 години в зазначені в обвинувачені дні.

Суд також не звернув увагу на той факт, що охоронник ОСОБА_5 може бути сам причасним до цього кримінального правопорушення, оскільки за заявою потерпілої ОСОБА_9 від 02.10.2013 року, відкрито кримінальне провадження №0000843 відносно викрадення ще 3-х тон пшениці з цього складу, та по ньому розпочато розслідування, і зі слів потерпілої, на час подачі апеляційної скарги є показання ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які зізналися у крадіжці зерна та мають намір відшкодувати збитки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_3, захисника в його інтересах ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненому злочині за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєному злочину не визнав і пояснив, що дійсно на протязі листопада та грудня 2012 року, неодноразово виконував обов'язки завідуючого фермою ОСОБА_7, та його дружини ОСОБА_8. Йому передавались ключі від приміщення, в якому зберігалось зерно. Заперечував факт вчинення ним крадіжки зерна пшениці зі складу і вважає, що доказів вчинення ним інкримінованого правопорушення в ході судового слідства не здобуто.

Однак суд вважає, що зазначені пояснення, і, доводи апелянта про непричетність його до вчинення кримінального правопорушення є не переконливими і спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9, з яких встановлено, що в лютому 2013 року, при інвентаризації було виявлено нестачу 6160 кг. зерна пшениці в приміщенні складу ДП «Маліцький Агро» на суму 13552 грн. Дійсно, в період листопада та грудня 2012 року, ОСОБА_3 неодноразово виконував обов'язки завідуючого складом ОСОБА_7 і зоотехніка ОСОБА_8, оскільки вони були відсутні на роботі за сімейними обставинами. Велика партія пшениці, близько 20 тон, була завезена на склад наприкінці вересня 2012 року.

Не можна вважати законними твердження апелянта в тому, що в підтвердження його вини, судом були взяті до уваги тільки показання заінтересованих осіб, завгоспа ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які його оговорили щоб не погашати недостачу зерна,

Як встановлено, зазначені свідки показали суду, що протягом листопада 2012 року вони близько п'яти днів були відсутні на робочому місці за сімейними обставинами. В цей час їхні обов'язки за розпорядженням ОСОБА_9 виконував ОСОБА_3, якому вони передавали ключі від складу де зберігалося зерно підприємства, і це не заперечує сам обвинувачений. Недостача зерна зі складу в кількості 6160 кг. була виявлена при проведені в лютому 2013 році інвентаризації по складу, тобто після вчинення крадіжок, а підозрюваний у вчинені цього кримінального правопорушення був виявлений в ході досудового розслідування і не тільки на підставі показань зазначених свідків, а вході всебічного повного і об'єктивного розслідування всіх обставин вчиненого злочину, а показання цих свідків, які містять дані про доведеність вини ОСОБА_3 для слідчого, не мали наперед встановленої сили.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що сам охоронець вчиняв ці злочини, а тепер хоче покласти вину на нього є також неспроможними.

Свідок ОСОБА_5 показав, що дійсно в листопаді 2012 року він працював охоронцем в ДП «Маліцький Агро». Двічі, протягом листопада, і один раз в грудні він допомагав ОСОБА_3 завантажувати пшеницю до а/м «Фольксваген». Зі слів ОСОБА_3 вивезення зерна здійснювалося з відома керівництва, тому він і нікому із керівників підприємства не повідомляв про це.

Крім того, в ході досудового розслідування не було встановлено причетність охоронця ОСОБА_5 до вчиненого злочину, а сам обвинувачений не довів цього.

Що стосується доводів апелянта в тому, що на підприємстві знаходилися працівники ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які не бачили, як в зазначений в обвинувачені час був вчинений злочин, є непереконливими.

Відповідно до закону, як свідок може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі обставини, які відносяться до справи. Оскільки зазначеним особам не були відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, то вони на досудовому слідстві і не були допитані в якості свідків, і з матеріалів кримінального провадження не встановлено щоб обвинувачений та його захисник наполягали на їх допиті.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду показали, що вони працюють охоронцями в ДП «Маліцький Агро». Вони довідалися про нестачу зерна пшениці зі складу від завідуючого господарством ОСОБА_7, але на їх зміні, ОСОБА_3 крадіжка пшениці зі складу не здійснювалось.

Слід визнати необґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про те, що у провадженні СВ Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №40000843, згідно якого до вчинення даного кримінального правопорушення причетні охоронець ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Відповідно до довідки начальника СВ Баштанського РВ УМВС України від 05.12.2013 року, по даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування за фактом крадіжки зерна в кількості трьох тон зі складу ДП «Маліцький Агро, без зазначення осіб, яким пред'явлено підозру у вчинені кримінального правопорушення. Загальна кількість викраденого зерна зі складу ДП «Маліцький Агро», відповідно до поданої в лютому 2013 року заяви, склала 6 тон.

Доводи в апеляційній скарзі про не встановлення слідчим і судом точного часу вчинення кримінального правопорушення, а також що 8 грудня 2012 року, в який день був вчинений злочин, ОСОБА_8 перебувала на роботі, і ключі від складу знаходилися в неї є неспроможними. З матеріалів встановлено, що табель робочого часу вівся самою ОСОБА_8., яка інколи зазначала в ньому про перебування її на робочому місці весь день, хоча в цей час вона була відсутня на підприємстві, або знаходилася на робочому місці кілька годин.

Інші доводи, які зазначені апелянтом в апеляційної скарзі не заслуговують уваги тому, що вони не можуть вплинути на доведеність вини засудженого у вчиненому правопорушенні, а також не можуть вважатися істотними порушеннями норм процесуального закону, що перешкоджають чи можуть перешкоджати суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки, до яких дійшов суд, були зроблені на підставі ретельного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи.

Підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю доказів у вчинені кримінального правопорушенні відносно обвинуваченого не має.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який за місцем проживання і попереднім місцем роботи характеризується позитивно, відсутність обставин, які обтяжують та пом'якшують покарання, апеляційний суд вважає, що воно судом першої інстанції було призначено з дотриманням вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 124, 405, 407, 409 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.10.2013 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді