"10" лютого 2016 р. Справа № 363/3472/15-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Вишгороді кримінальне провадження №0000494 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло кримінальне провадження №0000494 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України.

4 листопада 2015 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000596 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської обасті від 1 грудня 2015 року матеріали об`єднані в одне провадження , присвоєно №363/3472/15-к.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що справу можливо призначити до судового розгляду. Також просить продовжити термін утримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені ст..177 КПК України продовжують існувати.

Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті обвинувачення пред`явлено обвинуваченим неконкретне, не сформовано обвинувачення стосовно кожного обвинуваченого, що порушує їх права на захист.

Проти продовження строку тримання під вартою адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили, пояснивши свої заперечення тим, що в даний час відпали підстави утримання обвинувачених під вартою.

Прокурор проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту заперечив.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст.. 292 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1)Найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)Анкетні відомості кожного обвинуваченого

3)Анкетні дані кожного потерпілого (прізвище, ім.»я та по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство)

4)Прізвище, ім.»я по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)Обставини , які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7)Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)Розмір витрат на залучення експерта

9)Дату та місце його складання та затвердження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Дослідивши обвинувальний акт судом встановлено, що до кримінальної відповідальності притягуються ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , однак формулювання обвинувачення стосовно кожного окремо не пред`явлено. Таким чином, обвинувачення є неконкретним , оскільки не розкриває дій кожного обвинуваченого у кримінальному провадженні, а за таких обставин суд приходить до висновку, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК обвинувальний акт належить повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК.

Згідно з вимогами ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під вартою, приходить до висновку, що оскільки справа надійшла до суду 5 серпня 2015 року, судове провадження не завершене, строк тримання обвинуваченому ОСОБА_8 закінчується 11 лютого 2016 року , обвинуваченому ОСОБА_7 закінчується 25 лютого 2016 року, враховуючи , що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою строком на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314-315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та за №0000596 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України повернути прокурору Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань України в м.Києві та Київській області на 2 місяці до 11 квітня 2016 року (включно).

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань України в м.Києві та Київській області на 2 місяці до 25 квітня 2016 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору та направити у Київське СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань України в м.Києві та Київській області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Апеляційного суду Київської області може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1