Справа № 1-70/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Бандури І.С.

при секретарі: Ковальчук В.В., Лебеді В.В.

з участю прокурора: Устименко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, гр. України, не одруженого, не судимого, не працюючого, за ст.ст. 289 ч.1, 289 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 23 грудня 2009 року у невстановлений досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету незаконного заволодіння транспортним засобом, через засоби масової інформації підшукав оголошення про передачу в оренду автомобіля з подальшим викупом, після чого домовився про зустріч із власником автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 та 24 грудня 2009 року, приблизно о 15 год., прибув до автостоянки, розташованої по вул. Волкова, 4-А, де створюючи у ОСОБА_2 хибну уяву про намір оренди автомобіля, оглянув автомобіль НОМЕР_1, після чого, запевняючи останнього про намір орендувати вищевказаний автомобіль з подальшим викупом, домовились про наступну зустріч із ОСОБА_2

Продовжуючи свої злочинні дії, 3 січня 2010 року, ОСОБА_1, заздалегідь не маючи на меті виконувати умови угоди оренди та викупу автомобіля та сплати за нього грошей, у невстановлений досудовим слідством час, у денну пору, прибув до автостоянки, розташованої по вул. Волкова, 4-А в м. Києві, де ОСОБА_2, будучи введений в оману запевненнями ОСОБА_1, про сплату йому 5 числа кожного місяця на протязі 18 місяців грошей в сумі 200 доларів США, в рахунок оплати оренди автомобіля, передав ОСОБА_1 нотаріальне доручення на право керування автомобілем НОМЕР_1, ключі та техпаспорт на вказаний автомобіль. З метою переконання ОСОБА_2 у правильності та сумлінності своїх дій по придбанню автомобіля та своєчасному внесенні грошей за оренду, ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_2 письмову угоду оренди автомобіля з подальшим викупом та передав ОСОБА_2 перший внесок гроші в сумі 700 доларів США, чим ввів в оману останнього, після чого, ОСОБА_2, будучи впевнений у правильності та вигідності своїх дій, перебуваючи біля автостоянки по вул. Волкова, 4-А в м. Києві, передав автомобіль НОМЕР_1 ОСОБА_1

В результаті цього, ОСОБА_1, шляхом обману, який виразився у запевненні потерпілого ОСОБА_2 у правильності та добросовісності своїх дій по придбанню автомобіля НОМЕР_1 з подальшим його викупом та його своєчасній оплаті, незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_1 вартістю 3500 доларів США, що згідно курсу НБУ, становить на 03.01.2010 становить 27947 гривень 50 копійок, який належить ОСОБА_2, чим завдав останньому матеріальної шкоди.

Автомобілем яким ОСОБА_1 незаконно заволодів, останній розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_1, 29.12.2009 року, повторно, з метою заволодіння транспортним засобом, шляхом зловживання довірою, підшукав автомобіль НОМЕР_2, який здається в оренду. Після цього, приблизно, о 10 годині, ОСОБА_1 зустрівся з раніше незнайомим ОСОБА_3, який видав йому довіреність з правом керувати вказаним автомобілем та сплатив останньому гроші в сумі 2700 гривен за три місяці оренди. Після цього, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля НОМЕР_2 та став ним керувати.

В цей же день, 29 грудня 2009 року, приблизно о 16 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 разом з ОСОБА_3 проїхали до вул. Довженко, 1 в м. Києві, де ОСОБА_3 не підозрюючи справжніх намірів ОСОБА_1, залишив останньому свій автомобіль НОМЕР_2, вартістю 48600 грн., ключі від автомобіля та свідоцтво на право керування транспортним засобом, які матеріальної цінності не мають. При цьому, ОСОБА_1 продовжуючи свій злочинний умисел, умови оренди автомобіля не виконав, тим самим незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вищезазначеними діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому гр. ОСОБА_3 значну матеріальну шкоду на суму 48600 грн.

Крім цього, ОСОБА_1, 09.01.2010 року, повторно, приблизно о 14 год., знаходячись по пр-ту Бажана, 9-З в м. Києві, заволодів автомобілем марки та моделі LACETTI, д.н.з. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_4, завдавши потерпілій значну матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, 07 січня 2010 року, через оголошення в газеті Авізо, дізнався про те, що гр.-ка ОСОБА_4 має намір надати в оренду автомобіль НОМЕР_5. Тоді ОСОБА_1 умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, зазделегіть не маючи наміру виконувати зобовязання покладені на нього, відповідно до усних домовленостей, і згідно довіреності на право представлення інтересів від 09 січня 2010 року, з ОСОБА_4, 09 січня 2010 року, приблизно, о 14 год., біля будинку № 9-З по пр-ту Бажана в м. Києві, уклав договір оренди. Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_1 брав в оренду вказаний автомобіль до 10 червня 2010 року, за що повинен був кожен тиждень сплачувати гроші за оренду автомобіля готівкою. Орендна плата за день становила 160 гривень. Крім того, за усною домовленістю ОСОБА_1 повинен був кожні два тижні надавати автомобіль для огляду ОСОБА_4 Після цього, ОСОБА_1 від гр-ки ОСОБА_4 отримав автомобіль НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію на нього серії ААС 204818 від 09.01.2008 року.

Проте, ОСОБА_1 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння автомобілем НОМЕР_6, який належить гр.-ці ОСОБА_4, в період часу з 18 січня 2010 року по 20 січня 2010 року, біля станції метро Мінськазустрівся з невстановленою досудовим слідством особою, якій продав автомобіль марки та моделі LACETTI, д.н.з. НОМЕР_4, чорного кольору, 2007 року випуску, номер свідоцтва про реєстрацію ААС 204818, зареєстрований на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, за 1600 доларів США, які витратив на свої власні потреби.

Вищезазначеними діями ОСОБА_1 спричинив гр. ОСОБА_4 значну матеріальну шкоду на суму 85810 грн. 00 коп.

Крім цього, ОСОБА_1, 21.01.2010 року, повторно, приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись по вул. Г.Юри, 9-Б в м.Києві, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем LET LACETTІд.н. АА 3022 НА, який належить гр-ці ОСОБА_5, завдавши потерпілій значну матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, в січні 2010 року, через оголошення в газеті, дізнався про те, що гр-ка ОСОБА_5, має намір надати в оренду автомобіль НОМЕР_7. Тоді ж ОСОБА_1, вирішив незаконно заволодіти належним гр-ці ОСОБА_6 транспортним засобом, і з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом орендатора, не маючи на меті виконувати забовязання покладені на нього, відповідно до усних домовленостей і згідно довіреності на право представлення інтересів від 20.01.2010 року, ОСОБА_1, 21.01.2010 року знаходячись біля будинку №9-Б по вул. Г.Юри в м.Києві, отримав від гр-ки ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_8 та свідоцтво про реєстрацію на нього серії ААС №257034 від 13.02.2008 року.

Після цього, ОСОБА_1 переслідуючи мету обернення на свою користь транспортного засобу належного гр-ці ОСОБА_5 та особистого збагачення за рахунок осанньої, 23.01.2010 року автомобіль НОМЕР_8, який належить гр-ці ОСОБА_5, реалізував третім особам, яким передав і свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_1 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ROLET LACETTІд.н. АА 3022 НА, ціною 86 000 грн, який належить гр-ці ОСОБА_5, завдавши потерпілій значну матеріальну шкоду.

Крім цього, ОСОБА_1, 05.02.2010 року, повторно, приблизно о 12 годині, знаходячись по вул. Малишко, 11 в м. Києві, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_9, який належить гр-ці ОСОБА_7, чим завдав потерпілій значну матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортними засобами громадян на території м.Києва, в лютому 2010 року, через оголошення в газеті, дізнався про те, що гр-ка ОСОБА_7, має намір надати в оренду автомобіль НОМЕР_9. Тоді ж ОСОБА_1, вирішив незаконно заволодіти належним гр-ці ОСОБА_7 транспортним засобом, і з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом орендатора, не маючи на меті виконувати забовязання покладені на нього, відповідно до домовленостей, згідно Договору оренди легкового автомобілята акту прийому-передачі автомобіля від 05.02.2009 року, довіреності на право експлуатації транспортного засобу від 03.02.2010 року, ОСОБА_1, 05.02.2010 року, знаходячись по вул.Малишко, 11 в м.Києві отримав від гр-ки ОСОБА_8 автомобіль НОМЕР_9 та тимчасовий реєстраційний талон серії ДАП №256359 від 03.02.2010 року на нього.

Після цього, ОСОБА_1 переслідуючи мету обернення на свою користь транспортного засобу належного гр-ці ОСОБА_7 та особистого збагачення за рахунок останньої, приблизно через тиждень після отримання автомобіля від гр.-ки ОСОБА_7, автомобіль НОМЕР_9, який належить гр-ці ОСОБА_7 реалізував третім особам, яким передав і тимчасовий реєстраційний талон вказаного транспортного засобу.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_1, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем НОМЕР_9, ціною 48 000 гривень, який належить гр-ці ОСОБА_7, завдавши потерпілій значну матеріальну шкоду.

Крім цього, ОСОБА_1, 12.02.2010, повторно, приблизно о 14 годині, знаходячись по Дніпровській Набережній, 5 в м. Києві, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем 323, д.н.з.А6231 КІ, який належить гр-ну ОСОБА_9, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, в лютому 2010 року, через оголошення в пресі, наданого

гр-м ОСОБА_9, дізнався про те, що останній, має намір надати в оренду автомобіль 323.

Тоді ж ОСОБА_1, вирішив незаконно заволодіти належними гр-ну ОСОБА_9, транспортним засобом, і з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом орендатора, не маючи на меті виконувати забовязання покладені на нього відповідно домовленостей та договору оренди транспортного засобу від 10.02.2010 року, згідно довіреності на право керування транспортним засобом від 11.02.2010 року, 12.02.2010 року, знаходячись по Дніпровській Набережній, 5 отримав від гр-на ОСОБА_9 автомобіль DA 323, д.н.з.А6231 КІ та реєстраційні документи на нього.

Після цього, ОСОБА_1 переслідуючи мету обернення на свою користь транспортного засобу належного гр-ну ОСОБА_9 та особистого збагачення, через декілька днів після отримання автомобіля від гр-на ОСОБА_9, автомобіль ZDA 323, д.н.з.А6231 КІ, реалізував з реєстраційними документами третім особам.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_1, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем 323, д.н.з.А6231 КІ, ціною 28 000 грн., який належить гр-ну ОСОБА_9, завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав частково, не заперечуючи при цьому події злочину, час та місце вчинення злочину, однак вважає, що його дії досудовим слідством невірно кваліфіковані за ст. 289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки автомобілі від потерпілих він отримував на законних підставах, і вчиняв вказані злочини шляхом шахрайства, тому його злочин слід кваліфікувати як шахрайство, за ст. 190 ч.2 КК України.

Крім часткового визнання підсудним ОСОБА_1, своєї вини його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-ки ОСОБА_5

Допитана по справі як потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в 2008 році, шляхом оформлення кредиту в Ерсте Банкувона придбала автомобіль Шевролє-Лачеттізеленого кольору, який був зареєстрований в ДАІ на її прізвище з номерними знаками АА 3022 НА. На час придбання автомобіля, його повна вартість складала 86 000 грн. і з урахуванням першого внеску в розмірі 10 000 грн., на даний час виплатила кредит за автомобіль в сумі 40 000 грн. Крім цього, нею було витрачено 20 000 грн. на оформлення страховок на автомобіль, а також реєстрацію автомобіля в УДАІ,

В грудні 2009 року, в звязку із скрутним матеріальним становищем, вона вирішила здати свій автомобіль в оренду, про що надала оголошення в газеті Авізо. Після цього, наприкінці січня 2010 року їй зателефонував невідомий чоловік, при зустрічі з яким вона дізналася, що це був ОСОБА_1 З останнім вона обумовила суму оренди автомобіля, яка складала 4 500 гривень на місяць, після чого виписала довіреність на право керування ОСОБА_1 її автомобілем, який з ключами та свідоцтвом про реєстрацію передала ОСОБА_1

21.01.2010 року знаходячись біля будинку №9-Б по вул.Г.Юри в м.Києві, перед тим, як передати автомобіль вона декілька разів зустрічалась із ОСОБА_1, з метою перевірити останнього на порядність, який надав їй копії своїх документів та будь-яких підозр щодо особи ОСОБА_1 у неї тоді не було. Після того, як вона передала автомобіль ОСОБА_1, останній постійно знаходився на звязку, але під різними приводами, на протязі всього часу відмовлявся показувати автомобіль для огляду, що перед цим між ними було обумовлено.

Коли вона зрозуміла, що ОСОБА_1 її обманює, в лютому 2010 вона скасувала довіреність, про що повідомила ОСОБА_1 і подала заяву до УДАІ м.Києва, в якій просила поставити автомобіль в арешт.

11.03.2010 року вона звернулась до Святошинського райуправління із заявою про заволодіння ОСОБА_1 її автомобілем. В Святошинському райуправлінні їй показали фотокартку, на якій вона впізнала ОСОБА_1

Про те, що 23.01.2010 року ОСОБА_1 продав її автомобіль на розборку, їй відомо нічого не було, дізналася про це від працівників міліції.

Діями ОСОБА_1, їй було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 60 000 грн.

Із оглошених в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що на протязі 10 років вона знайома із ОСОБА_5, з якою вона являється близькими подругами.

20.01.2010 року, ОСОБА_5 запросила її бути присутньою при оформленні передачі нею автомобіля в оренду, як їй стало відомо пізніше автомобіль ОСОБА_5 мала намір передати гр-ну ОСОБА_1 На пропозицію ОСОБА_5 вона погодилась і 20.01.2010 року по вул.Січневого Повстання, 24 в м.Києві, разом із ОСОБА_5 зустрілись з гр-м ОСОБА_1, якому того ж дня ОСОБА_5 надала доручення на право керування автомобілем марки Шевролє-Лачеттіі тоді ж, знаходячись в автомобілі ОСОБА_5 за вказаною адресою ОСОБА_1 власноручно написав розписку в тому, що передав ОСОБА_5, а остання прийняла від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9 000 гривень, як оплату за оренду автомобіля строком за 2 місяці.

При вказаній зустрічі, ОСОБА_1 повідомив їм, що автомобіль йому потрібен для роботи.

20.01.2010 року ОСОБА_5 автомобіль ОСОБА_1 не передала, оскільки не була оформлена страховка, а як їй вподальшому повідомила ОСОБА_5, то автомобіль згідно розписки вона передала ОСОБА_1 21.01.2010 року, при чому вона присутня не була.

Наскільки їй відомо від ОСОБА_5, то ОСОБА_1 автомобіль їй не повернув.

( т.1, а.с.89)

Із оголошених показів в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 вбачається, що на протязі останніх 4-5 років він займається приватною розборкою легкових автомобілів, які купує у пошкодженому вигляді з документами та вподальшому реалізує по частинам (через оголошення в газеті). Вказана діяльність здійснюється на території приватного будинку по місцю його реєстрації та проживання в м.Чернігові, згідно документів реєстрації як приватного підприємця його дружини. При здійсненні вказаної діяльності він являється фактично директором розборки, крім цього у нього працює ще декілька працівників, які йому допомагають.

Приблизно рік назад, його знайомий на імя ОСОБА_6, згідно усної домовленості надав йому в оренду дачний будинок з прибудинковою територією розташований по Сирецько-Слобідському проїзду, 71 в м.Києві, який він почав використовувати як розборку автомобілів. Оскільки він постійно проживає та працює в м.Чернігові, то відповідальною особою за діяльність розборки за вказаною адресою в м.Києві він призначив свого знайомого ОСОБА_12. При цьому, останній мав право самостійно купувати автомобілі, проводити їх розборку та реалізацію частин.

23.01.2010 року, йому зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, що на розборку в м.Києві, на автомобілі марки Шевролє-Лачеттіприїхав молодий хлопець, як йому стало відомо пізніше від працівників міліції прізвище його ОСОБА_1, який пропонував за 7000 доларів США придбати вказаний автомобіль. Зі слів ОСОБА_12 вказаний автомобіль був частково пошкоджений, при цьому ОСОБА_1 показав свідоцтво про реєстрацію автомобіля та генеральну довіреність на право розпорядження автомобілем. З урахуванням стану автомобіля, він із ОСОБА_12 вирішили заплатити за автомобіль 3000 доларів США, про що в телефоному рижимі він погодив із ОСОБА_12 Зі слів ОСОБА_12, ОСОБА_1 будь-якої підозри у нього не викликав. Після цього, приблизно через 2 місяці він приїхав в м.Київ на розборку, але на той час вказаний автомобіль вже був розукомплектований та частково реалізований. Коли на розборку в м.Києві прийшли працівники міліції, із частин вказаного автомобіля залишилися лише передні лонжерони із порогами, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, страховий поліс і розписка ОСОБА_1, про те, що останній реалізував ОСОБА_12О автомобіль.

Про те, що автомобіль Шевролє-Лачеттід.н. АА 3022 НА був викрадений на території м.Києва йому нічого відомо не було, дізнався про це від працівників міліції. Перед придбанням будь-якого автомобіля він завжди перевіряє, через платну довідку ДАІ походження автомобіля та про те, чи не знаходиться автомобіль в розшуку. Станом на 23.01.2010 року вказаний автомобіль в розшуку не був, на предмет того, чи знаходився автомобіль в заставі він не перевіряв, а ОСОБА_12 цього йому не говорив. Свідоцтво про реєстрацію автомобіля він побачив лише тоді, коли його вилучали працівники міліції.

З гр-м ОСОБА_1 він раніше знайомий не був, також не знайомий із власницею даного автомобіля гр-ю ОСОБА_5 Про те, що ОСОБА_1 викрав автомобіль він дізнався від працівників міліції. Де знаходяться номерні частини кузова автомобіля йому невідомо, ОСОБА_12 про це йому нічого не повідомляв.

( т.1, а.с.85 )

Крім показів потерпілої і свідків, вина підсудного ОСОБА_1 в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілої ОСОБА_5 також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:

-протоколом очної ставки, проведеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_1, від 11.05.2010 року, в ході якої потерпіла ОСОБА_5 підтвердила раніше дані нею покази, викриваючи ОСОБА_1 в скоєному ним злочині;

( т.1, а.с. 92-95 )

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 12.05.2010 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_1 розповів та вказав на місцевості про обставини скоєного ним злочину;

( т.2, а.с. 96-99 )

- протоколом огляду та вилучення від 29.05.2010 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 було вилучено ключ від автомобіля НОМЕР_8;

( т.1, а.с. 29 )

-протоколом огляду та вилучення від 17.05.2010 року, згідно якого у ОСОБА_12 було вилучено свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_8, поліс обовязкового страхування №ВС/2223849 автомобіля LACETTІд.н. АА 3022 НА, передні лонжерони з порогами орієнтовно від автомобіля LACETTІ та розписка написана ОСОБА_1 про те, що він продав автомобіль НОМЕР_10 на розборку;

( т.1, а.с. т.- 38 )

- копіями наданих потерпілою ОСОБА_5 документів, а саме довіреності від 20.01.2010 року, заяви на скасування довіреності від 11.02.2010 року, витягу з реєстру довіреностей від 11.02.2010 року, розписок ОСОБА_1 від 20.01.2010 року і 21.01.2010 року;

( т.1, а.с. 55-63 )

- постановами про визнання та прилучення до матеріалів кримінальної справи речових доказів.

( т.1, а.с. 100 )

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-ки ОСОБА_7

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 23.12.2009 року вона придбала автомобіль ВАЗ 11183, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_11, за 48000 грн. Після цього вона вирішила здати свій автомобіль в короткострокову оренду, в результаті чого розмістила в Інтернет-газетіоголошення про те, що здає в оренду автомобіль ВАЗ 11183, при цьому вказала мобільний телефон свого чоловіка ОСОБА_13

Приблизно на початку січня 2010 року її чоловіку зателефонував хлопець, який представився на імя ОСОБА_1 та повідомив, що він хоче подивитися даний автомобіль, щоб в подальшому взяти його в оренду.

01 лютого 2010 року її чоловіку знову зателефонував ОСОБА_1, як стало відомо їй пізніше це був ОСОБА_1, з яким її чоловік зустрівся 02.02.2010 року і показав ОСОБА_1 автомобіль, який останньому сподобався і той вирішив взяти його в оренду, заплативши при цьому гроші в сумі 3500 грн., проплативши таким чином оренду на 1 місяць. Крім цього, ОСОБА_1 надав її чоловікові копію свого паспорту на прізвище ОСОБА_1.

03.02.2010 року вона зареєструвала даний автомобіль в МРЕО Деснянського району м.Києва, на своє прізвище і того ж дня виписала довіреність на право керуванням автомобілем ОСОБА_1.

05.02.2010 приблизно о 12:00 год., її чоловік, відповідно договору оренди передав ОСОБА_1 автомобіль та довіреність на нього. Після цього вони ОСОБА_1 більше не бачили.

В подальшому ОСОБА_1 на телефонні дзвінки відповідав, але постійно уникав зустрічей, після чого вона звернулась із заявою до міліції. Про те, що ОСОБА_1 продав її автомобіль на розборку, їй відомо нічого не було, дізналася від працівників міліції.

Cвідок ОСОБА_13 пояснив, що 23.12.2009 року його дружина ОСОБА_7, за 48 000 гривень придбала автомобіль ВАЗ 11183 Калина, зеленого кольору, який був знятий з обліку в ДАІ.

В 2010 році вони вирішили здавати автомобіль в оренду для того щоб заробляти гроші. Для цього розмістили в газеті Авізооголошення про те, що в оренду здається автомобіль ВАЗ 11183 Калина. Також в оголошенні був вказаний його мобільний номер телефону.

Приблизно на початку лютого 2010 року йому на мобільний телефон зателефонував чоловік та представився ОСОБА_1, як стало йому відомо через деякий час прізвище останнього ОСОБА_1 Останній виявив бажання орендувати автомобіль, і після огляду автомобіля він домовився з ОСОБА_1, що орендна місячна плата за автомобіль буде складати 3 500 гривень.

При наступній зустрічі з ОСОБА_1, яка відбулася по Дніпровській Набережній, 5 в м.Києві, він передав ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_12, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, ключ та довіреність, відповідно якої ОСОБА_1 міг лише керувати даним автомобілем.

Після цього, він та дружина постійно телефонували ОСОБА_1, який уникав будь-яких зустрічей і під різними приводами відмовлявся показувати автомобіль.

В подальшому, 21.02.2010 року він разом з дружиною вирішили відвідати ОСОБА_1 за адресою проживання яку він вказав в угоді оренди автомобіля, а саме за адресою АДРЕСА_1. Однак коли вони приїхали за вищевказаною адресою, то дізналися від власниці даної квартири, що дана квартира здається подобово і ОСОБА_1 за даною адресою знімав квартиру протягом 2 діб, але коли саме це було остання пригадати не змогла.

Після чого вони зрозуміли, що автомобіль ОСОБА_1 їм не поверне, і тоді вони звернулись до міліції.

Крім показів потерпілої і свідка, вина підсудного ОСОБА_1 в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілої ОСОБА_7 також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:

-протоколом впізнання від 25.05.2010 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_1, як особу, якій 05.02.2010 року передав автомобіль НОМЕР_12;

(а.с.т.1-176)

-протоколом очної ставки, проведеної між свідком ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_1, від 25.05.2010 року, в ході якої свідок ОСОБА_13 підтвердив раніше дані ним покази, викриваючи ОСОБА_1 в скоєному ним злочині;

( т.1, а.с. 177-180 )

- копіями наданих потерпілою ОСОБА_7 документів, а саме договору оренди та акту прийому-передачі автомобіля від 05.02.2010 року, довіреності від 03.02.2010 року та заяви на скасування довіреності від 22.02.2010 року;

(т.1 а.с. 152-158 )

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-на ОСОБА_9

Допитаний у справі як потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 23 червня 2008 року, за генеральною довіреністю у гр. ОСОБА_14, він придбав автомобіль Мазда 323, сірого кольору, д.н.з. А6231 КІ, вартість якого складала 28 000 гривень.

Приблизно на початку лютого 2010 року, з метою надання автомобіля в оренду, він розмістив оголошення в газеті Авізо, при цьому ним була вказана ціна оренди в сумі 700 гривень на тиждень.

10.02.2010 року, йому зателефонував раніше незнайомий хлопець, який представився ОСОБА_1. Останній виявив бажання оглянути його автомобіль, з метою подальшої оренди автомобіля.

11.02.2010 року, відповідно домовленостей, по вул. Здолбунівській, 1 в м.Києві він зустрівся з ОСОБА_1, якому показав свій автомобіль, який ОСОБА_1 сподобався і вони попередньо домовилися про оренду автомобіля.

12.02.2010 року приблизно о 14 годин, знаходячись по Дніпровській Набережній, 5 в м.Києві, згідно договору оренди він передав ОСОБА_1 автомобіль з ключами та документами, а також надав довіреність на керування ОСОБА_1 автомобілем від імені власника автомобіля відповідно реєстраційних документів.

Тоді ж ОСОБА_1надав йому предоплату за оренду автомобіля, після чого він ОСОБА_1 більше не бачив.

Про те, що ОСОБА_1 продав його автомобіль на розборку йому відомо нічого не було.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 10.02.2010 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_9, який попросив його зустрітися із хлопцем на імя ОСОБА_1 біля пошти, яка знаходиться за адресою м.Київ, вул. Здолбунівська, 1 та віддати тому анкету для того, щоб він її заповнив. Тоді ж ОСОБА_9 повідомив, що необхідна анкета знаходиться в його гаражі, розташованому по вул. Сортувальній в м.Києві. Оскільки ключі від гаражу знаходились у нього, то він погодився, і взявши анкету зустрівся із ОСОБА_1 по вул.Здолбунівській, 1 в м.Києві, як стало відомо йому пізніше це був ОСОБА_1 Після цього, він надав ОСОБА_1 бланк умови-оренди на якому містилася анкета та сказав йому, щоб він її заповнив, заповнивши анкету ОСОБА_1 пішов.

Анкету заповнену і підписану ОСОБА_1 він передав ОСОБА_9

Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_14 вбачається, що, що в 2005 році, згідно довіреності на право розпорядження майном, він придбав автомобіль Маздад.н. А 6230 КІ, який вподальшому, з метою заощадження грошових коштів на себе не перереєстрував.

В 2008 році, також за довіреністю на право розпорядження майном, він продав вказаний автомобіль гр-ну ОСОБА_9 В 2010 році, до нього звернувся ОСОБА_9 з проханням надати довіреність на право управління автомобілем Маздад.н. А 6230 КІ на прізвище ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_9 надавав автомобіль в оренду, але передовірити автомобіль вже не міг.

Після того, як він в присутності ОСОБА_9 виписав зазначену довіреність, останнього він більше не бачив і про знаходження автомобіля йому нічого невідомо.

( а.с. т.2. 68-69 )

Крім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_1 в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9, також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:

-протоколом огляду місця події від 24.05.2010 року, згідно якого було оглянуто місце по Дніпровській Набережній 5 в м.Києві, де потерпілий ОСОБА_9 передав ОСОБА_1 автомобіль;

( т.2., а.с. 23-24 )

-протоколом очної ставки, проведеної між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_1, від 04.06.2010 року, в ході якої потерпілий ОСОБА_9 підтвердив раніше дані ним покази, викриваючи ОСОБА_1 в скоєному ним злочині;

( т.2, а.с. 53-58 )

- копіями наданих потерпілим ОСОБА_9 документів, а саме договору оренди автомобіля та анкети від 10.02.2010 року, довіреностей від 23.06.2003 року, 05.08.2005 року та 11.02.2010 року, а також витягу з реєстру довіреностей від 01.03.2010 року;

( т.2.а.с. 41-47 )

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-на ОСОБА_16

Потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що в своїй власності має автомобіль НОМЕР_13, який він придбав в 2007 році у свого знайомого.

В листопаді 2009 року йому потрібні були гроші і він виставив вище вказаний на продаж. Обяву про продаж автомобіля помістив в газеті Авізо, вказавши домашній номер телефону, але попиту на автомобіль не було і його ніхто не купляв.

Приблизно 23.12.2009 року до нього на стаціонарний телефон зателефонував чоловік, який запропонував викупити автомобіль в розстрочку, на що він погодився і вони домовились зустрітись 24.12.2009 року біля буд. 4 по вул. Волкова в м. Києві.

24.12.2009 року приблизно 15 год. 00 хв. він зустрівся з чоловіком який представився ОСОБА_1, з приводу продажу автомобіля марки ВАЗ 2108, червоного кольору, д.н. НОМЕР_14. На зустріч він приїхав на власному автомобілі. Оглянувши автомобіль ОСОБА_1 сказав, що його все влаштовує і що він згоден придбати автомобіль під викуп. ОСОБА_1 дав і ксерокопію свого паспорта. Вони домовилися, що на ОСОБА_1 він оформить довіреність на право керуванням автомобілем. Також вони домовилися про оплату. Автомобіль він продавав за 3 500 доларів США, ОСОБА_1 повинен був дати грошові кошти в якості першого взносу. В подальшому, на протязі 18 місяців, пятого числа кожного місяця ОСОБА_1 повинен був сплачувати гроші за автомобіль не менше ніж 200 доларів США.

26.12.2009 року він оформив у приватного нотаріуса довіреність на право керування транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_15, на імя ОСОБА_1 Довіреність оформляв без участі самого ОСОБА_1, на підставі ксерокопії паспорта яку він надав. 03.01.2010 року по вул. Волкова, 4-А він зустрівся з ОСОБА_1 При зустрічі вони оформили письмовий договір оренди з правом викупу від 03.01.2010 року у довільній формі, який нотаріально не реєструвався.

Також він передав ОСОБА_1 довіреність на право керування автомобілем НОМЕР_13, ключі та техласпорт на даний автомобіль. В свою чергу ОСОБА_17 передав йому перший внесок за автомобіль в розмірі 700 доларів США. Також ОСОБА_1 дав адресу де він нібито проживав, а саме: АДРЕСА_2, та номер мобільного телефону нібито свого брата якого звуть ОСОБА_11 - 097-6242734. ОСОБА_17 іав свій № телефону - 098-229-72-29, по якому він якийсь час тідтримував звязок. Після цього ОСОБА_1 сів в автомобіль марки ВАЗ 2108і поїхав в невідомому мені напрямку.

Приблизно в 20 числах січня 2010 року він зателефонував ОСОБА_1 і домовився з ним про зустріч для того щоб зробити на автомобіль техогляд. ОСОБА_1 погодився, але в домовлений час не зявився. Він зателефонував знову, і запитав, чому останній не зявився для проходження техогляду на автомобіль. ОСОБА_1 відповів, що перебуває в іншому місті і зараз під'їхати не зможе. Також він повідомив, що автомобіль стоїть на якійсь автостоянці в місті Києві. На якій саме ОСОБА_1 не сказав.

Коли прийшов час розраховуватися за автомобіль, а саме як вони домовлялися 05.02.2010 року, ОСОБА_1 не з'явився і не зателефонував. Наступного дня ОСОБА_1 підняв слухавку і повідомив, що перебуває за межами міста Києва, але коли повернеться обов'язково віддасть гроші. Казав, що гроші є і що все буде добре. До 23.02.2010 року ОСОБА_1 завжди був на зв'язку, сам не телефонував, але коли він йому телефонував, останній брав трубку і заспокоював, казав, що все буде добре і гроші він поверне. Через деякий час він зателефонував по номеру який дав йому ОСОБА_1 (номер брата на ім'я ОСОБА_11). Трубку підняла якась жінка і повідомила, шо ніякого ОСОБА_11 чи ОСОБА_17 вона не знає.

(а.с. 34-35 )

-даними отриманим від проведеної очної ставки від 23.06.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_16

(а.с. 51-56)

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-на ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 29 грудня 2009 року, приблизно о 11 год., він зустрівся з ОСОБА_1, з яким нотаріально оформив довіренність на право керування його автомобілем, який ОСОБА_17 взяв у нього в оренду. Після цього він ввіддав ОСОБА_17 свій автомобіль НОМЕР_2, вартістю 48600 грн., ключі від автомобіля та свідоцтво на право керування транспортним засобом, які матеріальної цінності не мають. При цьому, ОСОБА_1, умови оренди автомобіля не виконав, тим самим незаконно заволодів його автомобілем.

Вищезазначеними діями ОСОБА_1 спричинив йому значну матеріальну шкоду на суму 48600 грн.

Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_18 вбачається, що по оголошенню з газети 11 січня 2010 року він придбав автомобіль ВАЗ 21093 сірого кольору, яким став користуватися. 17 березня 2011 року він поїхав до районного відділу, щоб отримати тимчасовий талон реєстрації транспортного засобу та пройти технічний огляд, але виявилось, що даний автомобіль знаходиться в розшуку. Тоді у нього вказаний автомобіль був вилучений та поставленений на штрафний майданчик.

( т.3, а.с. 94)

Крім показів потерпілого та свідка вина підсудного ОСОБА_1 в незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого гр-на ОСОБА_3

також підтверджується іншими зібраними по справі доказами:

-протоколом огляду місця пригоди від 06.05.2010 року, згідно якого був оглянутий автомобіль НОМЕР_16, що належить ОСОБА_3

( т.3, а.с. 87 )

-протоколом огляду та вилучення від 17 березня 2010 року в ході якого у ОСОБА_19 були вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_17, видане на ім'я ОСОБА_20 та довіреність на право керування автомобілем на ім'я ОСОБА_19

( т.3, а. с. 66)

-протоколом огляду та вилучення від 17 березня 2010 року, в ході якого у ОСОБА_19 вилучений автомобіль НОМЕР_18 та ключі до нього, що належать ОСОБА_3

( т.3, а. с. 69)

-протоколом виїмки від 28 квітня 2010 року, в ході якого у оперативного чергового Костопільського РВ, ОСОБА_21 був вилучений автомобіль НОМЕР_17 , що належить ОСОБА_3

( т.3, а. с. 86 )

-протоколом огляду місця пригоди від 06 травня 2010 року, в ході якого був оглянутий автомобіль НОМЕР_17, що належить ОСОБА_3

( т.3,а. с. 87)

-речовими доказами: автомобілем НОМЕР_17, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами з брелоком Шерифвід даного автомобіля, які повернуті під зберігальну розписку потерпілому; копія довіреності на право керування транспортним засобом зберігається в матеріалах кримінальної справи.

( т.3,а. с. 91-92)

По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом гр-ки ОСОБА_4

Із показів потерпілої ОСОБА_4 оголошених в судовому засіданні вбачається, що в кінці 2007 року вона вирішила придбати автомобіль, моделі EVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_4, для чого звернулася до Автоцентру на Столичному. Вартість автомобіля становила 85 810 тисяч гривень 00 копійок. Оскільки повної суми грошей у неї на руках не було, вона вирішила взяти автомобіль в кредит. Оформивши усі необхідні документи через банк Індустріально-експортний банк, 28 грудня 2007 року, як аванс, автоцентру сплатила гроші в сумі 10101 гривня 00 копійок. Решту суми в розмірі 609 гривень 00 копійок, вона повинна була сплатити за рахунок коштів, отриманих він банку на умовах договору кредиту. Кредитний договір з вказаним вище банком вона уклала 10 січня 2008 року, після чого, суму яка залишилася на придбання автомобіля банк перерахував на рахунок автоцентру. В результаті цього, 11 січня 2008 року вона отримала автомобіль. Крім внесення коштів за придбання автомобіля, нею також були витрачені гроші на страхування автомобіля в сумі 4 902 гривні 61 копійка, на оформлення документів у нотаріуса, загалом 100 доларів США та за оформлення документів в ГАї, в межах 1500 гривень.

В кінці 2009 року у звязку із скрутним матеріальним становищем вона подала заяву в газету Авізо.

07 січня 2010 року, на її мобільний телефон 068-353-72-09, який вона давала в оголошенні, зателефонував чоловік, представився як ОСОБА_1, та запитав, чи здає вона оренду автомобіль. Вона повідомила, що здає. Тоді він запитав про умови оренди. Вона пояснила, що необхідно буде залишити залог, за кожен, тень аренди сплачувати і50 гривень, оплата потижнева. Крім того, вона йому пояснила, що автомобіль необхідно кожні два тижні показувати їй. ОСОБА_1 сказав, що його влаштовують умови аренди та запитав, коли зможе оглянути автомобіль. Вона сказала, що можна буде завтра. Тому, наступного дня, а саме, 08 січня 2010 року, вдень, ОСОБА_1 підїхав до її будинку. Зустрілися вони на вулиці. Чи був він на автомобілі їй не відомо. Ніяких підозр щодо цієї особи у неї не виникло. Він їй пояснив, по працює з будівельними матеріалами. При цьому показував фотографії будинків, ае він робить ремонти. Також він пояснив, що автомобіль йому необхідний дія роботи, здійснюваної з межах м. Києва та Київської області. Після цього, він попросив її показати документи на автомобіль, що вона і зробила.

09 січня 2010 року, приблизно, о 14 год., біля будинку № 9-З по пр-ту Бажана в м. Києві вони уклали договір оренди. Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_1 брав в оренду вказаний автомобіль до 10 червня 2010 року, за що повинен був кожен тиждень сплачувати гроші за оренду автомобіля готівкою. Орендна плата за день становила 160 гривень. Крім того, за усною домовленістю ОСОБА_1 повинен був кожні два тижні надавати їй автомобіль для огляду.

Після цього, ОСОБА_1 від неї отримав автомобіль НОМЕР_6 та свідоцтво про реєстрацію на нього серії ААС 204818 від 09.01.2008 року.

Після цього, з ОСОБА_1 вона спілкувалася лише по телефону, автомобіль він їй жодного разу не показав, гроші після цього також ніяких не передавав. Тому вона змушена була звернутися то правоохоронних органів.

( т.5, а.с. 55-58, 62-124)

Із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_22, яка пояснила, що на посаді приватного нотаріуса працює з січня 2010 року. 09 січня 2010 року, приблизно, о 12 годині до неї звернулася громадянка ОСОБА_4 з проханням посвідчити довірність на право представництва в державтоінспекції, тощо, на ім'я ОСОБА_1, строком на шість місяців, без права передоручення. ОСОБА_4 пред'явила свій паспорт, ідентифікаційний код та технічний паспорт. Після цього, було оформлено довіреність. ОСОБА_1 їй свої документи не пред'являв. Дану довіреність вона зареєструвала в реєстрі, де ОСОБА_4 поставила свій підпис. 22 лютого 2010 року до неї знову звернулася ОСОБА_23, проте з проханням скасувати оформлену раніше довіреність. Причин скасування довіреності ОСОБА_4 не повідомила. Вона написала заяву на скасуванні та на передачі цієї заяви ОСОБА_1 Дану заяву вона зареєструвала та відправила за адресою реєстрації ОСОБА_1 у Закарпатську область, Тячівський район, с. Руське Поле, вул. Терешкової, 46. Проте, їй заява повернулася з відміткою про те, що адресат тимчасово вибув 26.02 2010 року. Більше вона нічого не повідомила.

(т.5, а. с. 129-132)

договором оренди легкового автомобіля у приваної особи від 10 січня 2010 року (копія в справі), відповідно до якого орендодавець ОСОБА_4 та орендар ОСОБА_1 уклади вказали договір. За договором ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_1 отримав в тимчасове володіння легковий автомобіль НОМЕР_19 строком від І0 січня 2010 року до 10 червня 2010 року.

( т.5, а. с. 121-122)

актом прирйому передачі легкового автомобіль по договору оренди від 10 січня 2010 року (копія в справі), відповідно до якого ОСОБА_4. передала ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_20 та свідоцтво про реєстрацію на нього серії ААС 204818 від 09.01.2008 року.

( т.5, а. с. 123-124 )

довіреністю під 09 січня 2010 року (копія в сирові), виданою без права передоручення строком на шість місяців і дійсною до 09 липня .010 року, без права виїзду за межі України, якою ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_1, представляти її інтереси в органах державтоінспекції, підприємствах технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів її або будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях незалежно під їх підпорядкування та форм власності, з питань, пов'язаних з проходженням технічного огляду, ремонтом належного їй на підставі свідоцтва про реєсрацію транспортного засобу АСС 204818, виданого У ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіля НОМЕР_21 2007 року випуску, типу легковий седан, дата реєстрації 09.01.2008 року.

(т.5, а.с. 134 )

витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей за № 13253936 від 09 січня 2010 року (копія в справі), відповідно до якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_22 до Єдиного реєстру довіреностей внесено реестраційний запис за реєстрацінийм номером 29523077 про посвідчення довіреності від 09 січня 2010 року та її реєстрації в реєстрі нотаріальних дій за № 18 на бланку ВММ 802106. Строк дії довіреності - до 09 липня 2010 року.

(т.5,а. с. 136 )

- заявою ОСОБА_4 1.1. від 22 лютого 2010 року, відповідно до якої вона просить приватного нотаріуса ОСОБА_22 передати гр. ОСОБА_1 заяву про те, що вона відміняє довіреність від 09 січня 2010 року.

( т.5, а. с. 135 )

витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей за М 13601257 від 22 лютого 2010 року (копія в справі), відповідно до якого, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_22 до Єдиного реєстру, довіреностей внесено реєстраційний запис за реєстраціним номером 29523077 про припинення довіреності від 09 січня 2010 року, зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за N8 18 на бланку ВММ 802106. Строк дії довіреності - до 09 липня 2010 року.

(т.5, а. с. 137)

При таких обставинах суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченому ст. ст. 289 ч.2, 289 ч.1 України повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати за ст. 289 ч.1 КК України за ознакою „незаконне заволодіння транспортним засобом, за ст. 289 ч.2 КК України за ознакою „незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало значну матеріальну шкоду потерпілим.

По справі потерпілими ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_16 до підсудного ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди відповідно на суму 60000 грн., 48000 грн., 28000 грн., 45000 грн. і даний позов слід задовольнити, оскільки він доведений і знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_24 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, що він не судимий, не знаходячи обставин, які пом'якшують чи обтяжують покарання, а тому за таких обставин покарання підсудному ОСОБА_24 слід призначити у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі, оскільки його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, з конфіскацією всього особистого майна.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 81, 330 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченому ст. ст. 289 ч.1, 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 289 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

за ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років з конфіскацією всього особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_1 призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років з конфіскацією всього особистого майна.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без змін тримання під вартою в слідчому ізоляторі Держдепартаменту України з питань виконання покарань № 13 м. Києва.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня його затримання, тобто з 11 травня 2010 року.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілої ОСОБА_7 48000 ( сорок вісім тисяч) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_9 28000 ( двадцять вісім тисяч) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілої ОСОБА_5 60000 ( шістдесят тисяч) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_16 45000 ( сорок пять тисяч) грн. матеріальної шкоди.

Речові докази по справі автомобіль НОМЕР_17, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі з брелоком Шерифвід даного автомобіля, які повернуті під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_3 повернути потерпілому ОСОБА_3, а копію довіреності на право керування даним транспортним засобом який зберігається в матеріалах кримінальної справи залишити при матерілах даної кримінальної справи.

Апеляція на вирок може бути подана протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: