справа № 208/4775/15-к
№ провадження 1-кс/208/930/15
УХВАЛА

26 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянину України, українцю, який має середню освіту, не одруженому, не працюючому, який проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз:
- 12.09.2013 Заводським РС м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень;
- 04.02.2014 Заводським РС м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
Слідчий СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України. У разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також скоїти інше кримінальне правопорушення, не працює, скоїв тяжкий злочин, тому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, посилався на обставини викладені в ньому, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній вчинив маючи не зняту і не погашену судимість за злочин, передбачений ст.309 КК України, являється особою, яка стоїть на обліку у лікаря нарколога у зв`язку зі зловживання наркотичними засобами, постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, тому не має засобів на існування і тому може повторно вчинити злочин передбачений ст.309, 307 КК України з метою запобігання спробам продовжити злочинну діяльність, або будь-яким іншим чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав частково, від органів досудового слідства він не переховувався, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані суду матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання слідчого СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та дату, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, з метою вчинення незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, у ОСОБА_6 , незаконно придбав медичний шприц, який містив особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» масою 0,0946 г., який останній незаконно зберігаючи при собі переніс до місця свого мешкання до буд. АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів. 24.09.2013, в період часу з 13 год 12 хв. до 13 год. 19 хв., ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», згідно ранньої телефонної домовленості з громадянином ОСОБА_7 , взяв за місцем свого мешкання медичний шприц об`ємом 5,0 мл., який містив особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» масою 0,0946 г., і пройшовши до будинку АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 300 гривень, продав, тобто умисне, незаконно збув гр-ну ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» масою 0,0946 г. Цього ж дня, 24.09.2013 о 13 годині 22 хвилин, ОСОБА_7 сівши в автомобіль співробітників міліції, який був припаркований біля буд. №7 по вул. Димитрова в м.Дніпродзержинську, в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам міліції одноразовий медичний шприц об`ємом 5,0 мл., який містив рідину коричневого кольору масою 4,9250 г., яку йому незаконно збув ОСОБА_5 . Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 70/10/2410 від 07.10.2013 рідина коричневого кольору, добровільно видана ОСОБА_7 24.09.2013 містить наркотичний засіб опій ацетильований. Опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданій на експертизі рідини, масою 4,9250 г. - складає відповідно 0,0946 г. Своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні з метою збуту, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до вимог ч.4ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Беручи до уваги, що при розгляді клопотання слідчий та прокурор не довів обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні про те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, буде перешкоджати кримінальному провадженню, яким саме чином, суд вважає що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконує покладені на неї обов`язки ні слідчим, ні прокурором суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як передбачено ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України.
Беручи до уваги, що при розгляді клопотання прокурор не довів обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні про те, що підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню, яким саме чином, суд вважає що до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосовано менш суворий запобіжний захід, який є достатнім для запобігання вищевказаних ризикам, підозрюваній слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Врахувавши обставини наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; наявність у підозрюваної постійного місця роботи; репутацію підозрюваної; майновий стан підозрюваної; відсутність судимостей у підозрюваної; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, суд прийшов висновку про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у у забороні підозрюваній залишати житло цілодобово, або у певний період доби.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 182, 183, 193-194, 196-197, 369-372, 395 КПК України, суд
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборонити залишати житло цілодобово, крім випадків виклику до органів досудового розслідування, слідчого, прокурора, суду.
Працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, з`являтися в його житло, вимагати за необхідністю надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «_____» червня 2015 року о ____ год.______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження ___________________ ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_1