Справа № 359/7877/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1335/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 14.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

виправданого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київької області від 14 серпня 2015 року, яким,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим за ч. 1 ст. 296 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, та виправдано.

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 03 серпня 2012 року, близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1 , безпричинно вчинив напад на ОСОБА_9 , схопився рукою за ліве передпліччя ОСОБА_9 та повалив останнього на асфальтове покриття дороги, потім наніс йому більше двох ударів кулаком руки по спині, а в подальшому схопив його рукою за шию, яку стискав пальцями руки протягом невеликого проміжку часу. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 11/1 від 17.05.2013 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох саден в ділянці шиї зліва, двох кровонапливів в ділянці лівого плеча на внутрішній поверхні в середній третині, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу на задній поверхні, садна в ділянці правої гомілки на передній поверхні в верхній третині, садна в ділянці лівої ступні на зовнішній поверхні, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 наніс кулаком лівої руки один удар в обличчя, потім правою рукою наніс один удар по голові ОСОБА_10 , чим заподіяв згідно висновку судово-медичної експертизи № 53/Д від 03.04.2013 року ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, закритого перелому кісток носу, струсу головного мозку, забою м`яких тканин шийного відділу хребта, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Окрім цього, ОСОБА_7 цілеспрямовано наніс один удар ліктем своєї правої руки у голову 15-ти річній ОСОБА_11 , яка стала на захист своїх батьків, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 81/Д від 18.05.2013 року у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин шийного відділу хребта, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Бориспільського міськрайоонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення та виправдано. Своє рішення міськрайонний суд мотивував тим, що висунуте та пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є необґрунтованим та недоведеним, оскільки в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а тому, суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 у вчиненні такого кримінального правопорушення, яке не підтвердилося та не було доведене під час судового провадження, шляхом надання прокурором достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 411, ч. 1 ст. 412, п. 1 ст. 413, ст. 370, п. 1 ст. 374 КПК України судом першої інстанції ухвалено незаконний виправдувальний вирок, який належним чином не вмотивовано, та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Судом надано однобічну оцінку досліджених в судовому засіданні доказів, оскільки фактично не надано жодної оцінки доказам сторони обвинувачення, більш того, суд у вироку взагалі не виклав показання свідків сторони обвинувачення, в тому числі свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були безпосередніми очевидцями події кримінального правопорушення. У судовому рішенні, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, ніяким чином не вмотивовано, чому суд взяв до уваги докази сторони захисту і фактично відкинув докази сторони обвинувачення. Крім того, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що свідки сторони обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не були очевидцями події кримінального правопорушення, а також не звернув увагу, та як наслідок, не надав ніякої оцінки показанням свідка сторони обвинувачення ОСОБА_15 . Водночас, суд не надав критичної оцінки показанням свідків сторони захисту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є приятелями обвинуваченого. А також, в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України в матеріалах справи на технічному носії інформації (диску), на якому фіксувалося судове провадження, відсутні наступні записи судових засідань: від 21.08.2013 р., 23.09.2013 р., 24.10.2013 р., 09.12.2013 р., 20.08.2014 р., 17.09.2014 р., 31.10.2014 р., 14.11.2014 р., 26.11.2014 р., 17.12.2014 р., 22.01.2015, 12.02.2015 р., 24.02.2015 р., 11.03.2015 р., 02.04.2015 р., що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Крім того, звертає увагу суду, на те, що у вступній частині вироку судом не правильно вказано дату народження обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2015 року щодо ОСОБА_7 повністю скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, в зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закрити кримінальну справу. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що судом повністю проігноровано покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , але чомусь взято за основу покази свідків, які протягом досудового і судового слідства неодноразово їх змінювали, це відноситься до показів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 . У вироку суду взагалі не дано аналіз показів і порівняння показів свідків ,також не зазначено чому суд надає перевагу показанням свідків, які виправдовують ОСОБА_7 . У вироку суду вказано, що вода від миття автомобіля збігала до ОСОБА_7 у подвір`я і це ніби то стало підставою його злочинної агресивної поведінки, але суд не взяв до уваги той факт, що уклон спрямований від домоволодіння і вода будь-яким чином не могла потрапити до домоволодіння ОСОБА_7 . Також, звертає увагу на те, що суд навмисно затягували для того, щоб сплив термін притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності з тим, щоб він зміг уникнути покарання, але цього виявилось недостатнім і суд вирішив його взагалі виправдати, суд відбувався 2 роки це є безпрецедентним явищем, оскільки вказана справа є не такою складною.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Доповнення мотивує тим, що вважає вирок незаконним, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Крім того, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України висунуте ОСОБА_7 обвинувачення є не конкретним, оскільки в обвинувальному акті не вказано, в чому саме полягала особлива зухвалість в діях обвинуваченого ОСОБА_7 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки цей факт перешкодив суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В доповненнях до апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_10 просить вирок Бориспільського міськрайонного суду від 14.08.2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд у іншому складі суду. Доповнення мотивує тим, що суд проігнорував покази потерпілих та свідків, а також висновки судово-медичної експертизи, які вказують на умисне нанесення ОСОБА_7 ударів потерпілій. У вироку у повному обсязі знайшли відображення покази обвинуваченого ОСОБА_7 і пояснення, чому в його діях відсутній склад злочину, але повністю проігноровані усі інші докази по справі, їх або взагалі не зазначено або про них згадується лише у переліку доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілих, котрі підтримали апеляційні скарги з доповненнями, потерпіла ОСОБА_10 просить вирок скасувати, справу направити на новий розгляд у іншому складі суду, виправданого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , котрі просять вирок залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги з доповненнями підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Як видно з вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Проте, в мотивувальній частині вироку суд вказав, що приходить до висновку про відсутність достатніх та обґрунтованих правових підстав для виходу суду, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України, за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації, оскільки з одного боку таке процесуальне рішення є правом суду, а не обов`язком, а з іншого боку стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_7 будь-якого іншого суспільно небезпечного діяння за межами розумного сумніву.

Відповідно до ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку має бути чітко викладено, за якою з підстав суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого.

Суд першої інстанції при постановленні вироку, цих вимог КПК України не дотримався.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації судового засідання від 24.02.2015 року, на що вказує прокурор в апеляційній скарзі.

Щодо інших записів судових засідань вказаних в апеляційній скарзі то вони є на технічних носіях, а тому апеляційна скарга в цій частині безпідставна.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора та потерпілої про те, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, то вони частково є обґрунтованими.

Зокрема, поза увагою суду залишилися показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також протокол слідчого експерименту від 16.05.2013 року, висновки експертів № 53д від 3.04.2013 р. № 11/1 від 17.05.2013 р., № 81д від 18.05.2013 р.

За таких обставин, коли судом допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, коли висновки суду є суперечливими і не можуть бути усунуті в судовому засіданні апеляційного суду вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київької області від 14 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

СУДДІ: