Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 1-8/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року М. Острог

Острозький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Венгерчук А.О.

при секретарі Захарчук І.В.

за участю прокурора Штогуна М.С.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України рахується несудимим

за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого - 13.08.2002 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років б місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 19.11.2003 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років б місяців позбавлення волі,

05.05.2009року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2. ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4, будучи раніше судимим 13.08.2002 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 19.11.2003 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 05.05.2009 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, до погашення чи зняття судимості в установленому порядку, повторно вчинив умисні злочини.

Повторно, 02 жовтня 2009 року, в період з 13 по 14 год., ОСОБА_4, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав коня віком 7 років, що належав на праві приватної власності ОСОБА_5 та знаходився на випасі, розташованому на околиці с. Хорів Острозького району Рівненської області, в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 5 тис. грн.

Не припиняючи своєї злочинної діяльності, повторно, 09 жовтня 2009 року, близько 17 год., ОСОБА_4, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, намагалися таємно викрасти коня віком 7 років, вартістю 5 тис. грн., що належав на праві приватної власності ОСОБА_6, та знаходився на випасі, розташованому на околиці с. Волосківці Острозького району Рівненської області, однак своїх злочинних дій до кінця не довели, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки кінь від них вирвався та втік.

Повторно, 11 жовтня 2009 року, в період з 08 по 15 год., ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрали коня віком 10 років, що належав на праві приватної власності ОСОБА_7 та знаходився на випасі, розташованому на околиці вул. Мануїльського в м.Острог Рівненської області, в результаті чого спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 5 тис. грн.

Свою вину у вчиненні злочинів підсудний ОСОБА_4 визнав повністю і пояснив, що він ніде не працює, грошей на існування в нього не має. В зв'язку із цим ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжки худоби у громадян. 02 жовтня 2009 року ОСОБА_4 поїхав в Острозький район Рівненської області, туди прибув електропоїздом, вийшов на станції Українка, після чого пішов лісовими масивами в глиб Острозького району. ОСОБА_4 прийшов в кінець лісу до окраїни якогось села, назви якого не знає. Біля якоїсь канави побачив двох коней. Тоді в нього виник намір вчинити крадіжку однієї кобили, що там паслася. Кобила була чорної масті. За допомогою ножа, який в нього був, ОСОБА_4 відрізав шнурка, сів на неї верхи та поскакав в сторону Здолбунівського району, через с. Українка Острозького району. Кобилу він викрав в денний час, близько 13-14 год. Під вечір ОСОБА_4 вже прискакав в с. Здовбиця Здолбунівського району, додому кобилу не заводив, а вирішив її залишити у свого знайомого на ім'я ОСОБА_8. ОСОБА_4 йому сказав, що коли знайде покупців, то забере кобилу. Через декілька днів від ОСОБА_8 дізнався, що він знайшов покупця, односельчанина, якого ОСОБА_4 особисто не знає. ОСОБА_4 зустрівся із покупцем біля господарства ОСОБА_8, покупець прибув туди з двома свідками, які мали виступити очевидцями покупки. Так, покупець заплатив 3, 5 тис. грн. за кобилу, хоча в розписці, яку ОСОБА_4 йому написав, останній вказав, що отримав 4 тис. грн. ОСОБА_7 тисячу гривень він одразу віддав ОСОБА_8 за те, що той доглядав коня. Решту грошей ОСОБА_4 прогуляв.

В ніч із 7 на 8 жовтня 2009 року, близько 03 год. ночі ОСОБА_4 зайшов провідати ОСОБА_3, жителя с.Здовбиця, з яким підтримував дружні відносини. ОСОБА_4 розповів ОСОБА_3, що недавно вкрав коня, якого продав та заробив багато грошей, також запропонував йому з'їздити разом із ним електропоїздом в якийсь інший район, де вкрасти коня, якого потім кудись продати. На його пропозицію ОСОБА_3 погодився. Вже зранку ОСОБА_4 із ОСОБА_3 електропоїздом поїхали в напрямку Острозького району. ОСОБА_4 пам'ятає, що вони вийшли на якійсь зупинці, це здається була вже Хмельницька область, назви зупинки не пам'ятає. Пропозицію вийти на вказаній зупинці висловив він, так як через вікно електропоїзда бачив на випасі коней. Зранку 09 жовтня 2009 року по дорозі в с. Оженин він зняв із якогось коня уздечку, яку мав намір використати під час крадіжки іншого коня. На залізничній станції вони сіли в електропоїзд та поїхали в напрямку Острозького району, вийшли на зупинці Бадівка, там був залізничний переїзд.

Близько 17 год., коли йшли, то поблизу залізничної колії, на відрізку між с.Могиляни та с.Бадівка, на розташованому поруч пасовищі, побачили коня чорної масті, якого вирішили викрасти. Вони підійшли до коня, який був прив'язаний за допомогою шнурка. ОСОБА_4 одягнув на голову коня „кантера", шнура відв'язав. Кінь вирвався та втік від них разом із „кантером". Вони пішли до станції Могиляни, де сіли в електропоїзд, яким доїхали в м. Здолбунів. Зранку, 10.10.2009 року, близько 09 год, ОСОБА_4 власним велосипедом приїхав на залізничну станцію „Південний парк" в м. Здолбунів, де зустрів ОСОБА_3. Вони сіли в електропоїзд та поїхали в напрямку Острозького району, де вийшли в одному із сіл, в якому сааме, не знає. Вони почали їздити велосипедом по прилеглих селах, так доїхали до м. Острог. 11.10.2009 року, близько 10-11 год., вони поїхали велосипедом до моста через річку Вілія, поблизу нього пасся кінь чорної масті, прив'язаний за допомогою цепа. ОСОБА_4 підійшов до коня, виплигнув на нього верхи, одягнув „кантера", потім відв'язав коня. ОСОБА_3 виплигнув на коня верхи і вони обоє поскакали конем в сторону Хмельницької області. Велосипед залишили на пасовищі. Потім вони поскакали в с. Буща Здолбунівського району, майже в центрі села в їх сторону почали рухатися група чоловіків, які по поведінці були агресивно настроєні, вони наказували їм зупинитись. ОСОБА_4 зрозумів, що тим чоловікам відомо, що вони пересуваються викраденим конем, і ті чоловіки хочуть їх затримати. Вони конем поскакали в сторону лісу, група чоловіків їх наздоганяла, однак вони втекли. ОСОБА_4 із ОСОБА_3 виїхали не якесь поле, де зняли з коня „кантера", якого викинули на дерево, коня залишили на полі, а самі побігли лісом в напрямку від с. Буща Здолбунівського району, де переховувались певний час. У вчиненому щиро розкаюється.

Свою вину у вчиненні злочину ОСОБА_3 визнав повністю, і поснив, що в ніч із 7 на 8 жовтня 2009 року, близько 03 год. ночі до нього прийшов ОСОБА_4. Він запропонував йому поїхати в м.Здолбунів Рівненської області, щоб вжити спиртного. ОСОБА_3 погодився на його пропозицію, після того взяв із собою свою співмешканку Катерину, і вони втрьох поїхали в м. Здолбунів. ОСОБА_4 розповів ОСОБА_3, що він недавно вкрав коня, якого продав та заробив багато грошей. Також ОСОБА_4 запропонував йому з'їздити разом з ним електропоїздом в Острозький район Рівненської області, щоб вкрасти коня, якого потім комусь продати.

Зранку він із ОСОБА_4 електропоїздом поїхали в напрямку Острозького району. Зранку 09 жовтня 2009 року, в с. Оженин по дорозі ОСОБА_4 зняв із якогось коня, „кантера", тобто уздечку, яку він мав намір використати під час крадіжки іншого коня. На відрізку між с. Могиляни та с. Бадівка, на розташованому поруч пасовищі, побачили коня чорної масті, якого вирішили викрасти. Вони підійшли до коня, який був прив'язаний за допомогою шнурка. ОСОБА_4 одягнув на голову коня „кантера", шнура він відв'язав. Кінь вирвався та втік від них разом із „кантером". Вони пішли до станції Могиляни, де сіли в електропоїзд, ним доїхали в м.Здолбунів.

Зранку, 10.10.2009 року, близько 09 год., він прийшов на залізничну станцію „Південний парк" в м. Здолбунів, де був ОСОБА_4, з велосипедом голубого кольору по типу рами - «дамський». Вони сіли в електропоїзд та поїхали в напрямку Острозького району, де вийшли в одному із сіл, де почали їздити велосипедом по прилеглих селах, так доїхали в м. Острог. Зранку, наступного дня 11.10.2009 року, близько 10-11 год., вони поїхали велосипедом до моста через річку Вілія, де поблизу моста пасся кінь чорної масті, прив'язаний за допомогою цепа. Вони вирішили вкрасти того коня. ОСОБА_4 підійшов до коня, виплигнув на нього верхи, одягнув „кантера", потім відв'язав коня. Потім він виплигнув на коня верхи і вони обоє поскакали конем в сторону Хмельницької області. Велосипед вони залишили на пасовищі. 12.10.2009 року, коли вони скакали конем в с.Буща Здолбунівського району, в центрі села в їх сторону почали рухатися група чоловіків, які по поведінці були агресивно настроєні, вони наказували їм зупинитись. Вони з ОСОБА_4 зрозуміли, що тим чоловікам відомо, що вони пересуваються викраденим конем, і хочуть їх затримати. Він із ОСОБА_4 конем поскакали в сторону лісу, група чоловіків їх наздоганяла, однак вони втекли. ОСОБА_9 із ОСОБА_4 виїхали не якесь поле, де ОСОБА_4 зняв з коня „кантера", якого викинув на дерево, коня вони залишили в полі, а самі побігли лісом в напрямку від с. Буща Здолбунівського району, де переховувались певний час. Про те, що вчинив особисто шкодує, у вчиненому щиро розкаюється.

Крім повного визнання підсудними своєї вини та їх показань про обставини вчинення злочинів їх винність у вчиненні злочинів повністю доведена дослідженими доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що має у власності дві кобили, одна рижої масті, друга чорної масті віком 7 років, яких утримує у власному господарстві. 02 жовтня 2009 року, в ранковий час його син вивів коней на пасовище. Близько 17 год. того дня він виявив відсутність кобили чорної масті. На місці залишився припон та частина шнурка, який на кінці був перерізаний. Ввечері того дня про даний факт він повідомив працівників міліції. В результаті вчинення крадіжки кобили йому було спричинено матеріальну шкоду в сумі 5 тис. грн.., в таку суму він оцінює власного коня. 08 жовтня 2009 року до нього додому приїхали працівники міліції, які повідомили, що знайшли коня в с. Здовбиця Здолбунівського району.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що 02 жовтня 2009 року, у вечірній час він дізнався, що пропала кобила чорної масті, що належала його батькові. Близько 17 год. того дня батько вирішив забрати коней з пасовища, тому прийшов на місце випасу, однак виявив відсутність кобили чорної масті. На місці залишився припон та частина шнурка, який на кінці був перерізаний. Батько обійшов пасовище, але кобили не знайшов. Спочатку, коли батько виявив відсутність коня, то сказав про це йому та ще одному своєму синові. Вони шукали кобилу по околицях, але так і не знайшли. Ввечері того дня про даний факт вони повідомили працівників міліції. 08 жовтня 2009 року, в денний час, від працівників міліції ОСОБА_10 дізнався, що вони знайшли викраденого у батька коня в с. Здовбиця Здолбунівського району. ОСОБА_10 із братом ОСОБА_1 поїхали разом із працівниками міліції в с. Здовбиця Здолбунівського району. Коли прибули в с. Здовбиця, то в одному із господарств господар показав їм кобилу, яку придбав декілька днів назад. Вказану кобилу ОСОБА_10 з братом одразу впізнали, як батькову власність. Той чоловік добровільно видав кобилу працівникам міліції, які повернули кобилу ОСОБА_10 із братом, ті в свою чергу привели її того ж дня в с. Хорів Острозького району до місця проживання батька.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 дав аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 02 жовтня 2009 року, близько 20 год., до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_4, який привів із собою кобилу. ОСОБА_4 попросив її продати, казав, що це кобила його знайомого із Хмельницької області. ОСОБА_4 залишив кобилу, прив'язавши її на сусідньому городі (на стерні), ОСОБА_8 виносив для неї воду. До нього додому прийшов його односельчанин ОСОБА_12, який запитав, чи не продає він кобилу. Він відповів ОСОБА_12, що кобила не його, також розповів, хто продає цю кобилу. Коли ОСОБА_4 був в нього у господарстві, то до ОСОБА_8 знову прийшов ОСОБА_12 разом із своїми сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які мали розмову із ОСОБА_4. Про що вони розмовляли, ОСОБА_8 не чув, так як займався своїми справами. Вказав, що вони не домовились про продаж кобили, так як не хотіли її купувати ввечері, тому мали здійснити це зранку. В той вечір вони розійшлися, всі прийшли знову до ОСОБА_8 додому вже наступного дня. ОСОБА_8 бачив, що ОСОБА_4 давали гроші, чув, що прозвучала сума 3500 гривень, також бачив, що ОСОБА_4 написав розписку, в якій вказав, що отримав 4000 гривень. Може сказати, що він так написав на прохання покупців, які сказали, що якщо кобила виявиться краденою, то він буде їм відшкодовувати вказану суму. Після отримання грошей ОСОБА_4 дав для ОСОБА_8 1 тис. гривень та пішов із будинку. Вказані грошові кошти він нікуди не тратив, так як в нього виникли певні сумніви щодо законного походження кобили. 08 жовтня 2009 року до нього на роботу прибули працівники міліції, від яких той дізнався, що в Острозькому районі було вчинено крадіжку кобили. ОСОБА_8 розповів працівникам міліції все, що йому було відомо, наступного дня він добровільно видав працівникам міліції наявну в нього 1 тис. гривень, котру дав ОСОБА_4. Вказує, що ОСОБА_4 йому не говорив про той факт, що ця кобила викрадена.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 04.10.2009 року, зранку, від когось із жителів с. Здовбиця він почув, що у його односельчанина ОСОБА_8 є на продаж кінь. ОСОБА_12 на той час думав придбати собі коня у господарство, тому, близько 11 год., прибув до місця проживання ОСОБА_8 В розмові із Казько дізнався, що дійсно в його хліві є кобила, яка продається, але вона належить іншому жителю с. Здовбиця - ОСОБА_4. ОСОБА_12 оглянув кобилу, і вирішив її придбати. Вони на той час домовились, що ОСОБА_8 зконтактує із ОСОБА_4, і домовились про зустріч на вечір того ж дня. 04.10.2009 року, у вечірній час, ОСОБА_12 разом із своїми сусідами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пішли до місця проживання ОСОБА_8, де вже був ОСОБА_4. ОСОБА_12 із ним переговорив, запитав, чому він продає кобилу, та чому вона стоїть у чужого чоловіка. ОСОБА_4 показав свої документи. Поведінка ОСОБА_4 не викликала в нього підозр, тому ОСОБА_12 вирішив купити вказану кобилу, за яку ОСОБА_4 просив 4 тис. гривень. Вони домовились про зустріч на 05.10.2009 року, в той же день ОСОБА_12 мав принести грошові кошти для ОСОБА_4. 05.10.2009 року, в ранковий час, ОСОБА_12 із своїми сусідами ОСОБА_14 та ОСОБА_13 знову прибули до місця проживання ОСОБА_8, де на той час був ОСОБА_4 вже зі своїми документами. Вони ще раз оглянули кобилу, ОСОБА_12 віддав ОСОБА_4 гроші, той написав розписку про отримання грошових коштів. Після того ОСОБА_12 забрав кобилу до себе додому. 08 жовтня 2009 року до нього додому прибули працівники міліції із жителем с. Хорів Острозького району. Від працівників міліції він дізнався, що придбана ним кобила була викрадена в с. Хорів Острозького району, тому добровільно видав її міліціонерам.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 09 жовтня 2009 року, близько 15 год., він вивів свого коня на випас, розташований поблизу залізничної колії на околиці с. Волосківці Острозького району. Близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 пішов забирати коня із випасу, але його на місці не було, залишився тільки трос. Свого коня він побачив на відстані близько 100 м. від місця його попереднього випасу, біля інших коней. Коли ОСОБА_6 підійшов до свого коня, то побачив, що на ньому одягнений чужий кантер з уздечкою та крижем. Оглянувши коня, побачив, що волосся на його хвості було надірване. ОСОБА_6 зрозумів, що коня хотів хтось викрасти, але це не вдалося зробити, так як на його коні ніхто ніколи верхи не їздив, на його думку кінь вирвався від крадіїв. ОСОБА_6 одразу в міліцію не звертався, через тиждень до нього приїхали працівники міліції, від яких потерпілий дізнався, що ними затримано осіб, котрі намагались викрасти його коня. ОСОБА_6 добровільно видав працівникам міліції наявний в нього чужий кантер із уздечкою та крижем.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 дала аналогічні показання, що і потерпілий ОСОБА_6

Потерпілий ОСОБА_17 пояснив, що він; проживає в м. Острог Рівненської області, по вул. Залізняка, разом із сином та онуком. У власності має коня гнідої масті віком 10 років, якого утримує у власному господарстві. 11 жовтня 2009 року, близько 08 год., він вивів свого коня на пасовище, розташоване на виїзді з м. Острог по вул. Мануїльського, перед мостом через річку Вілія. Коня прив'язав за допомогою ланцюга та залишив випасатись. Близько 15 год. того дня ОСОБА_7 вирішив забрати коня з пасовища, тому прийшов на луг, однак коня свого не виявив. На місці залишився тільки ланцюг та металевий припон. На місці, де був його кінь, залишився якийсь велосипед, з рамою типу „дамський", він подумав, що вказаний велосипед залишили ті, хто вкрав коня.

Про даний факт він повідомив працівників міліції, яким видав забраний велосипед. В результаті вчинення крадіжки коня йому було спричинено матеріальну шкоду в сумі 5 тис. грн. Наступного дня до нього приїхав знайомий ОСОБА_18, який повідомив, що якогось коня люди затримали в с. Буща Здолбунівського району Рівненської області. Його онук ОСОБА_21 поїхав в с.Буща Здолбунівського району разом із працівниками міліції дивитись на коня. Близько 20 год. 12.10.2009 року його коня привели додому. Свого коня ОСОБА_7 одразу впізнав.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_19 встановлено, що 12.10.2009 року, близько 10 год., вона їхала батьківською підводою та конем на виїзд із с.Буща на косовицю. ОСОБА_19 побачила, що їй назустріч на коні темно-червоної масті скакало двоє молодих чоловіків, вони їхали досить повільно. ОСОБА_19 звернула увагу на тих чоловіків, так як по вигляду вони були не місцеві та скакали на одному коні. Вона розгледіла тих незнайомців, обличчя їх добре запам'ятала. 14.10.2009 року ОСОБА_19 прибула до Острозького відділу міліції та побачила одного із хлопців, що їхали на коні 12.10.2009 року, хлопець, який тоді сидів позаду на коні, виходив з Острозького відділу міліції в супроводі іншого міліціонера. Напередодні до неї приїжджали працівники міліції з м. Острог, які показували їй фото чоловіка на прізвище ОСОБА_4, якого вона впізнала, вказаний чоловік їхав тим же конем, сидів спереду. Вказала, що коли вона роз'їжджалася з тими хлопцями, то вони стали поперек дороги, один із хлопців, що їхав попереду, пропонував помінятися кіньми, говорив, але ОСОБА_19 вказаному хлопцю відмовила, після того вони розсталися. Хлопці поїхали в напрямку центра села. Згодом вже від працівників міліції ОСОБА_19 дізналась, що ті хлопці вкрали коня в м. Острог Рівненської області.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_20 встановлено, що 12.10.2009 року, о 10 год. 25 хв., вона перебувала на подвір'ї поблизу власного будинку у вказаному населеному пункті, побачила що, повз її господарство на коні темно-червоної масті скакало двоє молодих чоловіків, вони їхали досить повільно. Попередньо їй на мобільний телефон зателефонувала її односельчанка, яка повідомила, що в село в'їхали якісь підозрілі незнайомці на одному коні, і що той кінь може бути крадений. ОСОБА_20 розгледіла тих незнайомців, обличчя їх добре запам'ятала. 14.10.2009 року вона прибула до Острозького відділу міліції та побачила одного із хлопців, що їхали на коні 12.10.2009 року, вказаний хлопець тоді сидів позаду, він виходив з Острозького відділу міліції в супроводі іншого міліціонера. Напередодні до неї приїжджали працівники міліції з м. Острог, які показували фото чоловіка на прізвище ОСОБА_4, якого вона впізнала, вказаний чоловік їхав тим же конем, сидів спереду. Від працівників міліції вона дізналась, що ті хлопці вкрали того коня в м. Острог Рівненської області.

Окрім показань потерпілих, свідків, вина підсудних знайшла своє підтвердження в зібраних на досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні матеріалах справи.

Відповідно до акту добровільної видачі ОСОБА_8 видав грошові кошти в сумі 1 тис. грн., котрі останній отримав він ОСОБА_4 після продажу викраденого коня (а.с. 19).

Відповідно до розписки від 05.10.2009 року ОСОБА_4 збув коня громадянину ОСОБА_12 за 4 тис. грн. (а.с.23).

Відповідно до акту добровільної видачі та огляду ОСОБА_12 видав працівникам міліції кобилу чорної масті, придбану ним у ОСОБА_4 та яка постановою приєднана до справи в якості речового доказу (а.с.24).

Відповідно до акту добровільної видачі ОСОБА_17 було видано велосипед з рамою голубого кольору та металевого ланцюга з припоном, яких він підібрав на місці випасу свого коня на околиці м. Острог Рівненської області, після його викрадення (а.с.29).

Відповідно до протоколу огляду, був оглянутий кінь, що належить ОСОБА_7, та який приєднаний до справи в якості речового доказу (а.с.34-35).

Відповідно до довідки вартість коней віком 7 та 10 років становить 5 тис. грн. (а.с.38-41).

Згідно з протоколом огляду були оглянуті грошові кошти в сумі 1 тис. грн., які були добровільно видані гр. ОСОБА_8, та які приєднані до справи в якості речових доказів (а.с.53-54).

Відповідно до протоколом огляду, був оглянутий кінь, що належить ОСОБА_6, та який приєднаний до справи в якості речового доказу ( а.с.58).

Згідно з протоколом добровільної видачі ОСОБА_16 видав кантера зі уздечкою, якого ОСОБА_6 виявив та зняв із власного коня після замаху сторонніх осіб на його викрадення (а.с.65).

Відповідно до протоколу огляду був оглянутий велосипед для дорослих з голубою рамою, металевий ланцюг, що були добровільно видані ОСОБА_17, кантер з уздою та крижем, що були добровільно видані ОСОБА_16, які приєднані до справи в якості речових доказів (а.с.77-79).

Суд, допитавши підсудних, потерпілих, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що дії підсудних вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України підсудними вчинено злочини середньої тяжкості відповідальність за який передбачає позбавлення волі.

ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, на "Д" обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_3, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3, не встановлено.

Зазначене свідчить про позитивні дані щодо1 особи підсудного та дає можливість прийти до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати ст. 75 КК України.

Крім того, слід застосувати п. З, 4 ч. 1 ст. 76 КК України - обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої системи.

ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, на "Д" обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4, є рецидив злочинів. Дані обставини суд вважає такими, що підвищує ступінь тяжкості вчиненого, а тому дають можливість прийти до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно при призначенні покарання ОСОБА_4, суд враховує вирок від 05.05.2009 року Здолбунівського районного суду Рівненської області за ст. 186 ч.2 КК України, відповідно до якого він засуджений до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, тому вважає, що підсудному слід призначити покарання за правилами ст. 70, 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК суд,-

З А С У Д И В

ОСОБА_3 визнати виним за за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15, ч..2 ст. 185 КК України - два роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України - два роки шість місяців позбавлення волі.

На піставі ч.1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йлму іспитовий строк - два роки.

Повідомити ОСОБА_3, що він зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - два роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України два роки шість місяців позбавлення волі.

На піставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України кінцеве покарання ОСОБА_4 визначити частково приєднавши до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком за сукупністю вироків у виді чотирьох років 5 місяців позбавлення волі.

Зарахувати підсудному ОСОБА_4 до строку відбуття покарання час перебування під вартою із 14 жовтня 2009 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 попередній - тримання під вартою.

Речові докази у справі - три коня повернути власникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_17, металевий цеп із металевим штирем повернути потерпілому ОСОБА_17 після набрання вироком законної сили.

Грошові кошти в сумі 1000 грн. повернути ОСОБА_12 після набрання вироком законної сили.

Речові докази - велосипед, кантер із уздечкою та крижем - конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Острозького районного суду А.О.Венгерчук