Дата документу Справа № 333/8759/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 333/8759/14-к
№ пров. 11-сс/ 778/721/14 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПК Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

17 листопада 2014 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року, якою
задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 29 жовтня 2014 року в вечірній час, знаходячись в приміщенні супермаркету "Варус", розташованого по вул. Північнокільцевій, б. 10-а в м. Запоріжжі, разом з іншими особами, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав провокувати конфлікт з невстановленим в ході слідства чоловіком, чіплятися до нього та висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою. Потерпілий ОСОБА_9 , побачивши це, попросив ОСОБА_8 та інших припинити свої протиправні дії та вийти з приміщення супермаркету, на що останні, продовжуючи свої хуліганські дії, безпричинно почали наносити ОСОБА_9 удари руками та ногами по голові, обличчю та тулубу, супроводжуючи свої дії незензурною лайкою на його адресу, чим спричинили йому тілесні ушкодження, а також призвели до тимчасового припинення нормальної діяльності супермаркету "Варус",
За цим фактом 30 жовтня 2014 року порушено кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 120 140 9, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками ч.3 ст. 296 КК України.
07 листопада 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.
Як вказано в судовій ухвалі, 07 листопада 2014 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням відповідно до ст.ст. 42, 276-278 КПК України про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, мотивуючи клопотання тим, що він обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середнього ступіню тяжкості, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, чинити тиск на потерпілого та свідків і жоден з інших запобіжних заходів не зможе вказаним ризикам запобігти.
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року клопотання задоволено, щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 січня 2015 року, розмір застави не визначений з огляду на те, що злочин, в якому він підозрюється, вчинений ним із застосуванням насильства.
В своїй апеляції в інтересах підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на те, що вона винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, при розгляді клопотання слідчим в судовому засіданні були надані додаткові документи, які не були зазначені в клопотанні та з якими не були ознайомлені підозрюваний і його захисник, проте слідчий суддя прийняв їх до розгляду і врахував при винесенні оскаржуваної ухвали, чим вийшов за межі клопотання; докази, на яких грунтується підозра, в судовому засіданні не досліджувалися; інший злочин за ч.2 ст. 345 КК України, щодо якого висунута підозра ОСОБА_8 , про що слідчий повідомив вже в судовому засіданні і про який в його клопотанні не зазначалося, не є іншим злочином у контексті ч.2 п.3 ст. 183 КПК України, а є складовою частиною одного й того ж злочину за умислом, місцем, часом, обставинами його вчинення і його фігурантами; в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя взагалі не мотивував відсутність можливості обрання щодо ОСОБА_8 іншого, менш суворого запобіжного заходу; при розгляді клопотання слідчого секретар судового засідання був відсутній, хоча його прізвище було оголошено в складі суду, тому просить винести нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 інший, менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді по справі, доводи захисника і пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Однією з підстав, за якими захисник підозрюваного вважає оскаржуване ним рішення слідчого судді незаконним, він зазначає відсутність при розгляді клопотання слідчого секретаря судового засідання, хоча його прізвище оголошувалося слідчим суддею в складі суду.
Даний довод заслуговує на увагу, оскільки запис, яким фіксувався хід судового засідання в даному провадженні, є вкрай неякісним, отже, з цього запису неможливо зробити висновок, чи був дійсно присутнім секретар судового засідання, чи виконував він свої функції, передбачені ст.ст. 342, ч.2; 343 КПК України, отже, неможливо встановити і ступінь обгрунтованісті посилання на цю обставину з боку захисника в його апеляції.
З огляду на те, що відсутність в матеріалах справи технічного носія інформації про фіксування судового провадження в суді першої інстанції, до якою в повній мірі слід віднести і наявність такого носія, з якого неможливо встановити відповідність судового провадження вимогам кримінального процесуального закону, є у відповідності до ст. 412 КПК України безумовною підставою для скасування судового рішення, судова колегія вважає, що ухвала слідчого судді, як винесена з вищезазначеним суттєвим порушенням закону, підлягає скасуванню, а сама справа новому рогзляду по суті.
Розглядаючи клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судова колегія виходить з наступного.
З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, що об`єктивно підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_9 про те, що саме ОСОБА_8 був одним з тих, хто наніс йому тілесні ушкодження в приміщенні супермаркету "Варус" 29 жовтня 2014 року (а.с. 9-10), аналогічними поясненнями свідків цього конфлікту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 12-14; 17-19; 22-24), протоколами впізнання ними за фотознімками ОСОБА_8 , як активного учасника бійки (а.с. 15-16: 20-21; 33-34), тому посилання захисника підозрюваного про відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх доказів для визнання оголошеної щодо підозрюваного підозри обгрунтованою, не відповідають дійсності.
Виходячи з вимог п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, судова колегія вважає недоведеними ні слідчим, ні прокурором ризиків про те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування або будь-яким чином перешкоджав кримінальному провадженню, оскільки жодного з таких доказів прокурором при розгляді справи наведено не було, відсутні посилання на такі обставини і в клопотанні слідчого про обрання даного запобіжного заходу.
В той же час, при розгляді клопотання слідчим була надана суду копія повідомлення ОСОБА_8 від 07.11.2014 року про підозру у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, що є підставою для обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог п.3 ч.2 ст. 183 КПК України. При цьому доводи захисника підозрюваного про те, що в цій нормі закону законодавцем мається на увазі повідомлення про підозру у вчиненні нового злочину, тоді як нова підозра стосується одного і того ж злочину, пов`язаного з першим за часом, місцем і обставинами його вчинення та фігурантами, причетними до цього, штучно, на його думку, розбитого слідчим на два злочини, що є лише його припущенням, не є слушними, оскільки зі змісту того ж п. 3 ч.2 ст. 183 КПК України вбачається, що мова в ньому йде про підозру у вчиненні іншого, а не нового злочину. З огляду на те, що 07 листопада 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про вчинення саме іншого злочину, який кваліфікований за іншою, ніш попередній, статтею КК України, тобто, є самостійним складом злочину, судова колегія вважає, що в даному випадку вимоги пункту 3 ч.2 ст. 183 КПК України не порушені.
Таким чином, судова колегія вважає, що з огляду на обставини самого правопорушення і дані про особистість підозрюваного, який ніде не працює, своєї родини, крім батьків, не має, отже, до місця своєї реєстрації не прив`язаний, тому судова колегія вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе ефективно попередити можливість з його боку ухилитися від виконання процесуальних рішень в кримінальному провадженні, запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою є обгрунтованим, доцільним та достатнім, а також відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу, тому вважає за необхідне клопотання слідчого ОСОБА_10 задовольнити.
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України судова колегія не визначає розмір застави, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 422 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою - скасувати.
Клопотання слідчому СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 задовольнити. Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 05 січня 2014 року.
Ухвала Апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

судді: