СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/901/15-к
Провадження №1-кп/547/71/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року смт Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000255 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Петрівка Глобинського р-ну Полтавської обл., проживає за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, військовозобов`язаний, не працює, раніше судимий:

1) 02.02.2005 Крюківським районним судом Полтавської області, за ст. 307 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 29.09.2005 Чутівським районним судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 3, ст. 69, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 07.07.2008 Красноградським районним судом Харківської області, за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 27.03.2012 Ленінським районним судом м. Полтави, за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

5) 12.04.2012 Глобинським районним судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

6) 19.08.2014 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області умовно-достроково звільнений від відбування подальшого покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 12.04.2012, невідбутий строк 6 місяців 25 днів;

7) 15.10.2014 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

8) 27.11.2014 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

9) 22.01.2015 Решитилівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 15.10.2014,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за таких обставин.
У середині вересня 2014 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), близько 13-00 години, ОСОБА_3 проходив по АДРЕСА_2 . Біля першого під`їзду будинку № 55 ОСОБА_3 помітив спортивний велосипед "Оскар", обпертий об стіну будівлі, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у тому, що його ніхто не бачить, з корисних спонукань, шляхом вільного доступу таємно викрав даний велосипед, вартістю 2052,00 грн., який належав ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій на суму 2052,00 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Велосипед марки "Оскар" повернуто потерпілій ОСОБА_6 .
29.07.2015 між потерпілою ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. В угоді сформульовано підозру ОСОБА_7 .Мадики, вказано її правову кваліфікацію та ч. 2 ст. 185 КК України, які за змістом повністю відповідають зазначеному вище обвинуваченню у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до зазначеної угоди потерпіла і обвинувачений за участі захисника дійшли згоди, що правовою кваліфікацією діяння обвинуваченого щодо потерпілої є ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Потерпіла не має будь-яких претензій до обвинуваченого, оскільки викрадений велосипед їй повернуто.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .Мадики за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2-х років позбавлення волі. Також сторонами узгоджено, що на підставі ч. 4 ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено попереднім вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.01.2015, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Строк відбування покарання рахувати з 15.10.2014.
Угодою передбачено та роз`яснено наслідки її укладення і затвердження, у т.ч. обмеження права оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки її невиконання.
Вирішуючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання можливості затвердження зазначеної угоди про примирення, суд встановив таке.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Зміст угоди про примирення, укладеної 29.07.2015 між потерпілою ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Обвинувачений і прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримано вимоги і правила КПК України і КК України, просили суд затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор вказав на законність порядку укладення і змісту угоди, вважав, що угода може бути затверджена судом.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання. При цьому обвинувачений пояснив, що дійсно викрав у потерпілої велосипед у вересні 2014 року, повернув їй потім велосипед в присутності працівників міліції, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі та за обставин, зазначених в угоді про примирення, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, правом участі у судовому засіданні не скористалася, у своїй заяві просила суд затвердити угоду, повідомила про відсутність претензій до обвинуваченого.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України і КК України, та прокурор, обвинувачений і потерпіла вказали на можливість затвердження судом угоди про примирення, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України відповідає правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за яке обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
За правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено у цьому провадженні (2 роки позбавлення волі) більш суворим (3 роки позбавлення волі), що призначено вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.01.2015, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання рахувати з 15.10.2014.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Питання про долю речових доказів, вирішити відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, тобто повернути власнику.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не подано.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 371, 373 376, 392 395, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29.07.2015 між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 29.07.2015, у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено у цьому кримінальному провадженні, більш суворим покаранням, яке призначено вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.01.2015 у виді 3-х років позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з 15.10.2014.
Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед "Оскар" повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1