22.10.2015
Справа № 1-112
за 2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2010 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Ленінського райсуду м. Чернівці від 05 травня 2005 року за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до одного року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строк один рік, вироком Шевченківського райсуду м. Чернівці від 09 листопада 2005 року за ст. 186 ч.2 КК України до двох років чотирьох місяців позбавлення волі, вироком Шевченківського райсуду м. Чернівці від 11 червня 2007 року за ст. 186 ч.2 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі постановою Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області від 03 вересня 2009 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання шість місяців один день, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2010 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на одній з вулиць в с. Рідківці Новоселицького району, з метою викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 та зловживаючи довірою останнього, шляхом обману під приводом скористатись телефоном, незаконно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 марки «Нокія-3230», вартістю 840 грн., разом з сім картою мобільного телефону оператора «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 10 грн. та в подальшому використав їх за власним розсудом, чим завдав потерпілому матеріальну шкоди на загальну суму 870 грн..

Підсудний винним себе визнав повністю і пояснив, що дійсно 16 березня 2010 року біля 18 години 30 хвилин він, перебуваючи в с. Рідківці Новоселицького району, шляхом обману, під приводом зателефонувати, заволодів мобільним телефоном потерпілого, яким скористався за власним розсудом. У вчиненому розкаявся. Шкоду потерпілому відшкодував.

Крім визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується показами потерпілого, свідків, протоколом усної заяви потерпілого про вчинення злочину та іншими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 16 березня 2010 року на одній з вулиць в с. Рідківці Новоселицького району до нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. Останній попросив у нього мобільний телефон для того, щоб зателефонувати знайомому. Вирішивши, що дійсно щось сталось, з метою скористатись він віддав підсудному свій мобільний телефон марки «Нокія-3230» вартістю 840 грн., із сім картою «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 10 грн., після чого останній його не повернув, а з місця події втік. Вважає, що підсудний шляхом обману заволодів його мобільним телефоном. Претензій до підсудного не має, оскільки останній повернув йому телефон.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що 16 березня 2010 року він поїхав разом із підсудним та ОСОБА_8 , на автомобілі останнього, в с. Рідківці Новоселицького району. На одній з вулиць підсудний попросив його підійти до потерпілого. Після чого, підсудний попросив у потерпілого телефон для того щоб зателефонувати знайомому. Передзвонивши, підсудний втік з місця події з телефоном.

Аналогічні покази дав допитаний як свідок ОСОБА_8 ..

Допитаний як свідок ОСОБА_9 показав суду, що працює начальником Новоселицького РВ УМВС. 17 березня 2010 року потерпілий звернувся в міліцію із заявою про викрадення телефону. В ході вжитих заходів було встановлено, що телефоном потерпілого шляхом його обману заволодів підсудний. Однак, з метою укриття злочину, який вчинив підсудний, ОСОБА_7 написав явку з повинною. Про те, у послідуючому провина останнього у вчиненні злочину не підтвердилась.

Аналогічні покази дав допитаний як свідок оперуповноважений КР Новоселицького РВ УМВС ОСОБА_10 ..

З протоколу усної заяви потерпілого про злочин видно, що його мобільним телефоном незаконно заволодів підсудний.

Суд, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного у незаконному заволодінні майном потерпілого шляхом обману та зловживання довірою повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 190 ч.2 КК України, як шахрайство вчинене повторно, оскільки він має непогашену судимість за відкрите викрадення чужого майна.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винні особи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, що підсудний вчинив злочин у молодому віці, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий до нього претензій не має.

Суд визнає пом`якшуючими обставинами те, що підсудний у вчиненому розкаявся та шкоду добровільно відшкодував.

Враховуючи дані про особу, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, тобто з 17 березня 2010 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Нокія-3230», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, вважати йому повернутим.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів через райсуд з моменту його проголошення, а засудженому в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя: