АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1408/15 Справа № 191/3756/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000111, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2012 року, за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року,ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Письменне Васильківського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання - вісім років позбавлення волі, вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 19 грудня 2012 року близько 11 години, перебуваючи по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , після спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, на грунті неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_11 удари кулаками обох рук в обличчя, від чого ОСОБА_11 сповз на підлогу і лежачого на спині потерпілого ОСОБА_7 правою ногою вдарив в живіт.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне позбавлення життя ОСОБА_11 , надавив правою ногою, взутою в чобіт, останньому на горло, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми шиї - згинального перелому лівого великого рогу під?язикової кістки, крововилив у м?які тканини шиї відповідно до перелому, розрив слизової оболонки відповідно до перелому, набряк слизової оболонки гортані, в результаті чого ОСОБА_11 від отриманих травм помер на місці.

В поданих апеляційних скаргах захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять вирок суду скасувати як необґрунтований і незаконний та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

На їх думку, має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд обмежився викладенням обставин кримінального правопорушення, вказаних в обвинувальному акті. На підтвердження вини ОСОБА_7 суд посилається на показання трьох свідків, очевидцем з яких був лише ОСОБА_12 . Свідчення останнього захисники вважають вочевидь неправдивими, суперечливими та такими, що викликають критичне ставлення.

Суд, при оцінці показань ОСОБА_12 , не врахував його очевидної зацікавленості у доведеності вини ОСОБА_7 , оскільки саме ОСОБА_12 було спочатку досудового розслідування допитано в якості свідка з обвинувальним нахилом, у проведенні слідчого експерименту приймала участь понята ОСОБА_13 , яка в суді повідомила, що є родичкою ОСОБА_12 , а другого понятого ОСОБА_14 для участі в експерименті запросив батько ОСОБА_12 .

Натомість суд критично поставився до показань свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні зазначила, що саме ОСОБА_12 наступив на шию потерпілого ногою з правого боку, коли потягнувся за перчатками, що цілком відповідає механізму спричинення тілесних ушкоджень, вказаному експертом.

Крім того, мають місце істотні порушення вимог кримінального процесуального закону через порушення вимог ст.317 КПК України, оскільки суд під час судового розгляду за клопотанням прокурора долучив до обвинувального акту всі матеріали кримінального провадження, а потім під час судового розгляду, на свій розсуд, надав сторонам докази щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Після допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила про здійснення на неї тиску з боку працівників міліції, внаслідок чого вона дала неправдиві показання, допиту свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що дала неправдиві показання за проханням сестри ОСОБА_12 ОСОБА_16 та такі ж неправдиві показання під час слідства давала її сестра ОСОБА_17 , то прокурор «з невідомих підстав» відмовився від допиту раніше заявлених ним свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та слідчого ОСОБА_20 , який здійснював досудове розслідування.

Зазначили, що судом не взято до уваги, що після допиту ОСОБА_7 в якості свідка, до нього застосовувались заходи психічного та фізичного впливу з метою зізнання у вбивстві, що в судовому засіданні прокурором було оголошено постанову про закриття справи, проте копії постанови ні ОСОБА_7 , ні його захисники не отримували.

Також з боку суду мало місце порушення прав ОСОБА_7 на захист, оскільки адвокат ОСОБА_9 не мала змоги прийняти участі в судових дебатах через зайнятість в іншому процесі, а захисник ОСОБА_8 та сам ОСОБА_7 наполягали на обов`язковій її участі в судових дебатах.

Порушенням права на захист та принципу змагальності сторін стала також і відмова в задоволенні клопотань про виклик та допит свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Всі вищезазначені захисниками порушення, на їх думку, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м?якості та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України призначити покарання 13 років позбавлення волі. Зазначив, що всупереч вимогам ст.374 КПК України, судом належним чином не мотивовано обставини, які на його думку істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , доводи прокурора, який просив апеляційні скарги захисників залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягають задоволенню, а вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому слід мати на увазі, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами с.374 КПК України в мотивувальній частині обвинувального вироку суд повинен сформулювати обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення і навести докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Таким чином, суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити ті докази, що викривають, і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в показаннях свідка ОСОБА_10 вбачаються розбіжності відносно встановлених обставин скоєного кримінального правопорушення. Повідомлення ОСОБА_10 про здійснення на неї тиску з боку працівників міліції, внаслідок чого вона дала неправдиві показання, судом перевірено не було.

Таким чином, обвинувачення щодо ОСОБА_7 , яке визнане судом першої інстанції доведеним, сформульовано не конкретно, воно містить суперечливі формулювання встановлених обставин кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в частині порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, оскільки адвокат ОСОБА_9 не мала змоги прийняти участі в судових дебатах через зайнятість в іншому процесі, підтверджуються матеріалами кримінального провадження та є обґрунтованими.

При цьому судом не взято до уваги, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів та відповідно до процесуального законодавства потребує обов`язкової участі у провадженні професійного захисника. Крім того, захисник ОСОБА_8 та сам ОСОБА_7 наполягали на обов`язковій участі захисника ОСОБА_9 в судових дебатах.

Суд першої інстанції, розглянувши справу без участі захисника, порушив право обвинуваченого на захист, що на підставі п.4 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та відповідно до вимог ст. 415 КПК України тягне скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

У зв`язку з цим апеляційна скарга прокурора в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш суворого покарання та ухвалення нового вироку, задоволенню не підлягають.

При вказаних обставинах не можна визнати рішення суду законним і обґрунтованим, а тому вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 рокустосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області: