Провадження № 1-кс/161/3619/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 14 вересня 2015 року
слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Волинської області радника юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000068 про арешт майна ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
В клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Волинської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 03.04.2015 під №0000068 за ч. 3 ст. 368, ч.3 ст.369 КК України, за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та за фактом дачі неправомірної вигоди.

Також, слідчий зазначив, що проведеним по справі досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Луцької ОДПІ у Волинській області вимагають та одержують неправомірну вигоду за відшкодування з бюджету сум ПДВ, які на законних підставах заявлені до відшкодування приватними підприємцями. Сума неправомірної вигоди складає 15-20% від суми ПДВ, яке відшкодовується з бюджету.

Окрім того, слідчий зазначив, що на даний час значна кількість приватних підприємців міста та району передають службовим особам Луцької ОДПІ неправомірну вигоду з кожної суми ПДВ, яка відшкодовується з бюджету. Вищевказаний протиправний механізм налагодили заступник начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_7 , яка згідно функціональних обов`язків організовує роботу Луцької ОДПІ по оподаткуванню фізичних осіб. Зокрема, Павлова для особистого отримання від ряду приватних підприємців неправомірну вигоду з кожної відшкодованої з бюджету суми ПДВ, залучила до вказаної протиправної діяльності ряд співробітників Луцької ОДПІ та ГУ ДФС у Волинській області.

Так, заступник начальника управління Луцької ОДПІ ОСОБА_5 , начальник відділу Луцької ОДПІ ОСОБА_8 , начальник відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Луцької ОДПІ ОСОБА_9 та головний державний податковий ревізор інспектор ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_10 систематично, з використанням умовностей, телефонують приватним підприємцям, які відшкодовують з бюджету ПДВ, домовляються з ними про зустріч, як правило в публічно доступних місцях. Під час зустрічей приватні підприємці або їх бухгалтери передають ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 неправомірну вигоду. У подальшому, частині коштів вказані особи залишають собі, а решту передають ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 зустрічі, під час яких одержує неправомірну вигоду проводить або в своєму службовому кабінеті, або в публічно доступних місцях. Частину незаконно одержаної неправомірної вигоди ОСОБА_7 передає начальник відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_11 , який також обізнаний з незаконними методами повернення ПДВ, зменшення в актах сум нарахувань за винагороду, розробленого і схваленого плану всіма учасниками злочинної змови.

Також установлено, що заступник начальника Луцької ОДПІ ДФС України у Волинській області ОСОБА_7 , в денну пору доби, в невстановленому на даний час слідством місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за посередництвом ОСОБА_12 , в період з січня по серпень 2015 року отримали від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в сумі 116 000 гривень, що складає 30 відсотків від зазначеної підприємцем в декларації та заяві про повернення суми бюджетного відшкодування, за безперешкодне повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

За указаним фактом 22.08.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

Протоколом огляду місця події від 25.08.2015 у службовому кабінеті ОСОБА_5 №249, який знаходиться у приміщенні ГУ ДФС у Волинській області за адресою: м. Луцьк, Київський Майдан, 4, було вилучено наступні речі та предмети: мобільний телефон Samsung GT-S5230 рожевого кольору, імеі НОМЕР_1 та сім-картку мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 ; мобільний телефон NOKIA 206? ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та Лайф № НОМЕР_6 ; записник коричневого кольору, системний блок Logic power ПК Апельсин , серійний номер № НОМЕР_7 ; квитанція від 24.07.2015 на суму 1749 грн.; квитанція №14007189 від 24.07.2015 на суму 20 грн., видаткова накладна №РН-0000062 від 24.07.2015, рахунок-фактура №СФ-0000083 від 24.07.2015.

Також, слідчий зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, вказані речі є тимчасово вилученим майном.

26 серпня 2015 року у Луцький міськрайонний суд було скеровано клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ..

31 серпня 2015 року у слідчий відділ прокуратуру області надійшла ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1 про повернення клопотання прокурору від 27.08.2015 у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Поряд з тим, саме клопотання та додані до нього матеріали у прокуратуру області не надійшли.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 03.09.2015 усе вилучене у її службовому кабінету майна та документи належать їй на праві приватної власності.

Таким чином, враховуючи те, що вищевказані речі могли були використані ОСОБА_5 з метою вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можуть бути предметом кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, могли використовуватися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність в їх арешті.

На підставі викладеного, слідчий, керуючись ст.ст.131-132, 170-171 КПК України,

просив суд:

1. Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Samsung GT-S5230 рожевого кольору, імеі НОМЕР_1 та сім-картку мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 ; мобільний телефон NOKIA 206? ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та Лайф № НОМЕР_6 ; записник коричневого кольору, системний блок Logic power ПК Апельсин , серійний номер № НОМЕР_7 ; квитанція від 24.07.2015 на суму 1749 грн.; квитанція №14007189 від 24.07.2015 на суму 20 грн., видаткова накладна №РН-0000062 від 24.07.2015, рахунок-фактура №СФ-0000083 від 24.07.2015, яке належить їй на праві приватної власності.

2. Клопотання про арешт майна від 26.08.2015 та копії долучених до нього документів знаходилися на розгляду у слідчого судді Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ст.слідчий ОСОБА_6 клопотання підтримав та навів доводи, аналогічно тим, що зазначені в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та в обґрунтування навів аналогічні доводи та підстави.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що арешт на майно свідка не може бути накладено, участь свідка ОСОБА_5 є припущенням, свідку не відомі обставини обшуку, тимчасово вилучене майно може бути лише підозрюваного чи обвинуваченого, а тому, з посиланням на ст.ст.167,170 КПК України, захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.
Свідок ОСОБА_5 відмовилась давати покази, підтримавши свого захисника.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків щодо заявленого клопотання.
З витягів з ЄРДР встановлено, що 3 квітня, 25 травня, 19 червня, 3 липня 2015 року до зазначеного реєстру внесені відомості, що службові особи органу влади налагодили схему вимагання та одержання неправомірної вимоги за вчинення цими особами, в інтересах того хто надасть неправомірну вигоду, дій з використанням наданих їм повноважень.
Окрім того, внесені відомості щодо отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди та повідомлення про підозру з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України (а.с.3-5).
З врахуванням зазначеного, слід прийти до висновку, що ОСОБА_7 , являючись службовою особою правоохоронного органу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
В протоколі огляду місця події-робочого кабінету №249 ОСОБА_5 , містяться дані про виявлення вилучення наступних речей та предметів: мобільного телефону Samsung GT-S5230 рожевого кольору, імеі НОМЕР_1 та сім-картки мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 ; мобільного телефону NOKIA 206? ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та Лайф № НОМЕР_6 ; записника коричневого кольору, системного блоку Logic power ПК Апельсин , серійний номер № НОМЕР_7 ; квитанції від 24.07.2015 на суму 1749 грн.; квитанції №14007189 від 24.07.2015 на суму 20 грн., видаткової накладної №РН-0000062 від 24.07.2015, рахунка-фактури №СФ-0000083 від 24.07.2015. (а.с.8-11).
З заяви ОСОБА_5 поданої на ім`я слідчого ОСОБА_6 встановлено, що вона являється власником зазначених речей (а.с.7).
З врахуванням зазначеного слідчий суддя встановив вилучення власних речей ОСОБА_5 під час огляду місця події її робочого кабінета в її відсутніості.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасове вилучене майно є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберігли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них.
Відповідно до ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку ст.ст.207,208 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України накладається арешт на майно, коли є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст.167 КПК України та з метою забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, або цивільного позову.
З врахуванням зазначеного, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 не затримували відповідно до вимог зазначеного закону, слідчий не повідомляв її про підозру, не надав доказів вважати, що вилучені речі використані є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберігли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них, а тому вилучене під час огляду її майно не являється тимчасово вилученим майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-173,372 КПК України, слідчий-суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Волинської області радника юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000068 про арешт майна ОСОБА_5 , а саме: мобільного телефону Samsung GT-S5230 рожевого кольору, імеі НОМЕР_1 та сім-картку мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 ; мобільного телефону NOKIA 206? ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та сім-картки мобільних операторів МТС № НОМЕР_5 та Лайф № НОМЕР_6 ; записника коричневого кольору, системного блоку Logic power ПК Апельсин , серійний номер № НОМЕР_7 ; квитанції від 24.07.2015 на суму 1749 грн.; квитанції №14007189 від 24.07.2015 на суму 20 грн., видаткової накладної №РН-0000062 від 24.07.2015, рахунок-фактури №СФ-0000083 від 24.07.2015, яке належить їй на праві приватної власності, відмовити за відсутності на те підстав.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1