УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Отиня, Івано-Франківської обл., громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Прокурор просив продовжити строк утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, останній не має постійного місця проживання в м. Києві, в зв`язку з чим має реальну можливість виїхати на тимчасово окуповану територію АР Крим, де може переховуватись від суду.
Захисник ОСОБА_6 , а також обвинувачений зазначили, що на їх думку не має необхідності утримувати обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки останній має місце проживання в м. Біла Церква Київської області - на підставі укладеного захисником в інтересах підзахисного договору оренди житлового приміщення, також обвинувачений є інвалідом ІІ групи за серцевим захворюванням, а тому просили скасувати обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляд утримання під вартою.
Також в ході підготовчого розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 зазначили, що обвинувачений ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину не скоював, не має наміру впливати на хід судового розгляду, намагатися ухилятися від слідства та суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, або продовжити злочинну діяльність.
Заслухавши думки учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу та питання про доцільність утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який є особливо тяжким, перебуваючи на волі може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.
Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого хронічного захворювання серця, внаслідок чого йому необхідне медичне обстеження, яке не було проведено на виконання вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015р., є необґрунтованими, оскільки на виконання вимог зазначеної ухвали суду Національним інститутом серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова було проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_7 , за результатами якого встановлений задовільний стан здоров`я пацієнта.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого, який закінчується 16 серпня 2015 року, слід продовжити на два місяці.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 13 жовтня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Судді: 1 2