Справа №11-151/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року березня «23» дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Ященка В.А.,

суддів Лантушенка Ю.Ф., Сахнюка В.Г.,

з участю прокурора Кононової Л.Ф.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 1.1, на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2009 року, яким, -

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Конотоп, вул. Ватутіна, 11/42, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; за ст. 187 ч. З КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією Уг частини всього особисто належного йому майна. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, призначено остаточно до відбування 7 років позбавлення волі з конфіскацією Уг частини всього особисто належного йому майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 1000 грн. матеріальної шкоди відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення 2000 грн. моральної шкоди залишено без розгляду.

Цим вироком ОСОБА_3 засуджений за вчинення таких злочинів.

15 березня 2002 року, після 23 години, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в квартирі останнього по вул. Ватуліна, 11/25 в м. Конотоп, розпивати спиртні напої. В цей час додому повернувся господар цієї квартири ОСОБА_4, в результаті сварки, ОСОБА_3 та вказані особи, на вимогу власника квартири ОСОБА_4, покинули квартиру, але через деякий час ОСОБА_3, викликавши на вулицю ОСОБА_4 для подальшого зясування 'тосунків, в ході сварки біля підїзду дому, ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_4 гостро-ріжучім предметом один удар в область правого підреберя, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

04 вересня 2005 року, в. м. Конотоп, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 здійснили напад, поєднаний з проникненням у житло і із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу. Вказані особи з метою заволодіння грошима вирішили здійснити напад на ОСОБА_5 В вечірній час, з метою скоєння нападу, взявши з собою маски, пістолет, газовий балончик та липку стрічку, прибули до помешкання ОСОБА_5 по вул. Садовій, 47/3 у м. Конотоп, де дочекалися, коли ОСОБА_5 відкриє двері, і, увірвавшись в приміщення будинку, демонструючи ОСОБА_5 пістолет та газовий балончик, стали наносити йому удари руками та ногами у різні частини тіла. Звязавши ОСОБА_5 ліпкою стрічкою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 почали вимагати у ОСОБА_5 гроші за продану квартиру. ОСОБА_5 відмовився надати їм гроші, тоді ОСОБА_3 почав приставляти розігріту праску до правої лопатки, лівого плеча, лівої голені, вимагаючи передачу грошей, але ОСОБА_5 все одно відмовився віддати гроші. Тоді ОСОБА_3 та ОСОБА_9 обшукали будинок де знайшли та заволоділи грошима у сумі 17 грн., ОСОБА_3 знову спричинив

тілесні ушкодження ОСОБА_5 розігрітою,..праскою. Не знайшовши дтюшсй, Тщыхон-В.О; та ОСОБА_10 «ДВД» програвачем вартістю 300 грн., аудиосистемою вартістю 150 грн., епілятором «Філіпс» вартістю 15 грн., поліетиленовим пакетом вартістю 0,60 грн., паспортом на імя ОСОБА_5 та ключами від його будинку, всього загальною вартістю 482,60 грн. і покинули місце скоєння злочину. ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

В апеляції захисник ОСОБА_3, - адвокат ОСОБА_2 1.1, не погоджуючись з вироком суду, прохає його скасувати, перекваліфікувати дії ОСОБА_3 зі ст. 121 ч. 1 КК України на ст. 124 КК України, а за ст. 187 ч. З КК України справу направити на додаткове розслідування. Стверджує, що досудовим слідством не було доведено того, що ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, оскільки ОСОБА_3 винним себе у вчиненні даного злочину не визнавав з самого початку, та пояснював, що ОСОБА_4 сам напав на ОСОБА_3, повалив його на спину, став душити і тоді ОСОБА_3, намацавши на землі металевий стержень, наніс ОСОБА_4 удар в область живота, тобто діяв, захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_11, а суд безпідставно надав перевагу показанням ОСОБА_4 Що стосується скоєння злочину разом з ОСОБА_9, передбаченого ч. З ст. 187 КК України відносно ОСОБА_5, то ОСОБА_12 вини не визнав, а органами досудового слідства та судом було не достатньо перевірено факти та обставини, за яких було скоєно даний злочин, коли ОСОБА_5 упізнав ОСОБА_3 лише по голосу та після того як на останнього вказав ОСОБА_9, а ОСОБА_3 стверджував, що він в цей час працював у м. Москві, злочин не скоював, і до злочину непричетний.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора Кононової Л.Ф. про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з таких підстав.

Факти вчинення ОСОБА_3 злочинних дій, за які його засуджено, доведені такими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, засуджений ОСОБА_3 винним себе не визнав і показав, що він дійсно 15 березня 2002 року, після 23 години, перебував у квартирі ОСОБА_8 по вул. ВатутінаД 1/25 в м. Конотоп і розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та господарем. В цей час додому прийшов ОСОБА_4 та став їх виганяти з квартири і ображати. Тоді між ним і ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої вони поштовхалися. Він залишив квартиру і вийшов на вулицю та з іншими перейшов до іншого під'їзду будинку. В цей час ОСОБА_4 вийшов та балкон та став його ображати, а потім вийшов на вулицю до нього взяв його руко за шию, повалив на землю на спину, став душити і він, намацавши на землі та схвативши металевий стержень, наніс ним ОСОБА_4 удар в область живота. Після удару ОСОБА_4 його залишив і пішов до будинку, він пішов за ним, допоміг йому дійти до під'їзду, ОСОБА_11, присівши, йому сказав, що йому зле. Він побіг до лікарні і там якійсь працівниці сказав, де лежить поранений ОСОБА_4 Удар наніс тому, що захищався. 4 вересня 2005 року він разом з ОСОБА_9 не нападав на ОСОБА_5 і не міг це зробити, оскільки в цей час знаходився поза межами України. Позов не визнає.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 15 березня 2002 року, після 23 години, він прийшов після роботи додому у квартиру вул. Ватутіна, 11/25 в м. Конотоп і там побачив, що його брат ОСОБА_8 розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7 Він став робити їм зауваження та попросив їх залишити квартиру. ОСОБА_3 не хотів залишати квартиру і тоді між ними виникла сварка, в ході якої вони поштовхалися і йому вдалося виштовхати того з квартири. Через деякий час він вийшов на балкон покурити і вийшов на вулицю та з іншими перейшов до іншого під'їзду будинку. В цей час ОСОБА_3 став його ображати та викликати на вулицю. Він вийшов на вулицю і між ними знову виникла сварка, вони нанесли удари руками один одному, а потім ОСОБА_3 вийняв з карману якийсь блискучий предмет і наніс ним йому удар в область живота. ОСОБА_3 ще намагався його вдарити, але він, відійшов вбік і, побачивши на животі кров, відчув слабкість. ОСОБА_3 підійшов до нього, підвів до підїзду і пішов викликати швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 15 березня 2002 року, близько 19 години, вони разом з ОСОБА_13, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пішли до квартири ОСОБА_13, де спілкувались та грали в карти. Близько 22 години 30 хвилин до квартири прийшов ОСОБА_4, який був випивши та попросив, щоб всі пішли додому. Він, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 зразу ж пішли з квартири і коли був вдома, то чув сварку з квартири ОСОБА_8. Де був ОСОБА_14 не пригадує і з ними він не

виходив. Коли вже спав, то до у квартиру подзвонив ОСОБА_4 і всього жішота-текла Вони викликали йому швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 15 березня 2002 року, після 23 години, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїй квартирі по вул. Ватутіна, 11/25 в м. Конотоп розпивав спиртні напої. В цей час додому прийшов його брат ОСОБА_4, який почав висловлювати своє невдоволення стосовно того, що у них вдома розпивають спиртні напої та почав вимагати покинути їх квартиру. На грунті цього між ним та ОСОБА_3 В О. виникла сварка, в ході якої вони ображали один одного брутальними словами та руками нанесли один одному по удару в обличчя і ОСОБА_3 був вимушений разом з іншими покинути квартиру.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 16 березня 2002 року, близько 3 години ночі, від своєї сестри ОСОБА_16 довідався, що його син ОСОБА_4 знаходиться в лікарні. Він в цей час був у відрядженні по роботі. Наступного дня він приїхав до м. Конотоп і син розповів, що 15 березня 2002 року він попросив ОСОБА_3 вийти з квартири, але той не погодився і вдарив його по обличчю та розбив йому брову, а потім вийшов з квартири. Коли ОСОБА_4 палив на балконі, ОСОБА_3 позвав його на вулицю. Син пішов на вулицю сам і коли відкрив двері під'їзду, то ОСОБА_3 вдарив сина ножем в живіт.

Дослідженими в судовому засіданні показаннями ОСОБА_17 підтверджується, що раніше він мешкав по вул. Короленко, 17/3 в м. Конотопі, де продав квартиру, після чого купив частину будинку по вул. Садовій, 47/3. 4 вересня 2005 року біля 23 години 55 хвилин він вийшов в коридор, відчинив вхідні двері в будинок і, піднявши голову, побачив, що перед входом в квартиру стоять двоє чоловіків з масками на обличчях. В руках у чоловіка в чорній масці був пістолет стального кольору, який він наводив на нього. Хтось із них сказав на російські мові "Это ограбление". Спочатку він подумав, що вони жартують, але після того як один із них наніс йому удар рукояткою пістолета в область лівого ока, він зрозумів, що це реальне пограбування. Він намагався протидіяти ним і зупинити їх та між ними почалась бійка. В процесі цього з одного із чоловіків, який був в червоній масці зірвав маску, але розгледіти його обличчя не встиг, так як він відразу похилився, щоб він не побачив обличчя. Після цього хтось із них приснув йому в обличчя з газового балончика і його повалили на підлогу, скрутили. За спиною йому скотчем зв'язали руки та до половини рот. Потім вони декілька раз у нього запитували, де гроші. Він їм відповів, що грошей у нього не має. В процесі цього декілька раз хтось із них бив його ногою по тулубу. Після цього, вони пройшли в будинок, залишивши його в коридорі, де шукали гроші, розкриваючи шкафчики. Повернувшись, вони принесли праску та наволочку. Наволочку вони накинули йому на голову, сказавши, що якщо він не скаже де гроші, вони його будуть палити праскою. Включивши праску вони сказали, щоб він полежав, доки вона нагріється. Потім вони його обпалювали гарячою праскою, приставляти її до живота, ноги та правої руки в області плеча та передпліччя. При цьому вони вимагали сказати, де гроші. Обпалювали праскою вони близько 5-7 хвилин. Він їм відповідав, що грошей у нього не має. Після цього вони залишили його та пішли до кімнати обшукувати. Обшукували квартиру приблизно на протязі години, а потім вони повторно почали палити його праскою, обшукуючи будинок. Після цього, вони перетягли його в кухню, де вилили на нього відро води і, виключивши світло, вийшли з будинку. За собою вони зачинили двері та забрали ключі. Після їх уходу він зняв з голови наволочку, знайшов ножиці і розрізав ними скотч на руках. В кімнаті побачив, що всі речі викидані на ліжко. Були викрадені ДВД програвач «БИ», аудиосистема, епілятор "Філіпс", паспорт на його ім'я, два ключі від будинку та гроші в сумі 17 грн.

Свідок ОСОБА_18 показала, що 7 вересня 2005 року, близько 13 години ЗО хвилин, вона прийшла до ОСОБА_5 і виявила, що в будинку була порушена обстановка. У ОСОБА_5 спитала, що трапилось і він їй розповів, що 4 вересня 2005 року його пограбували невідомі, які були в масках, наставили на нього пістолет, потім зв'язали і катували праскою та хотіли довідатись, де гроші. Вночі ОСОБА_5 стало погано і вона викликала працівників міліції.

ОСОБА_9, якого вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2005 року, було засуджено за ст. 187 ч. З КК України, показав, що 4 вересня 2005 року, біля кіоску по вул. Усп.Троїцькій, близько 13 години, до нього підійшов ОСОБА_3, якого до цього він не бачив десь півроку. Він розповів, що був на заробітках у м. Москві. В розмові ОСОБА_3 запропонував разом з ним скоїти пограбування ОСОБА_5 ОСОБА_3 сказав, що у нього є гроші, оскільки він недавно продав квартиру, і коли вони прийдуть до ОСОБА_5, він буде йому погрожувати і той віддасть гроші. На його пропозицію він погодився і вони домовились ввечері

. зустрітись^ На початку 23 години він зателефонував йому на мобільний телефон і сказав, щоб ль,;зші через 20-25 підходив до будівельного технікуму. Близько 23 години він зустрівся з ОСОБА_3 біля будівельного технікуму по вул. Садовій. Він йому дав в'язану шапочку з двома прорізями для очей та перчатки чорного кольору. Після цього він повів по вул. Садовій за будівлю ЖЕКа №1, пояснивши, що там живе ОСОБА_5 Перед тим як зайти у двір, вони вдягли перчатки та маски. У нього була шапочка червоного кольору. Зайшовши у двір, він побачив, як ОСОБА_3 дістав з кишені пістолет. Що то був за пістолет він не знає, але по зовнішньому вигляду зрозумів, що то був пневматичний пістолет. Підійшовши до будинку, вони зрозуміли, що власник вдома, так як горіло світло. Потім двері відчинились і власник стояв у веранді курив. ОСОБА_3 вийшов із-за кута і направивши на нього пістолет, почав вимагати, щоб той стояв та лежав. Він вийшов за ним. Між ними та потерпілим почалась потасовка, в процесі якої він стягнув з ОСОБА_3 шапочку-маску і ледве не стягнув її з нього. ОСОБА_3 передав йому пістолет, а сам з газового балончика приснув потерпілому в обличчя і вони залякали та зв'язали ОСОБА_5 скотчем, по черзі запитували у нього, де гроші, на що отримували відповідь, що грошей не має. Лишивши його, вони зайшли у будинок, який складався із кухні та кімнати, де стали шукати гроші, викидаючи із меблевої стінки речі. На полиці під книгами за фотокарток ОСОБА_3 знайшов 17 грн., купюрами 10, 5, 2 грн. Після цього ОСОБА_3 знайшов праску і пішов до потерпілого, де, натягнувши йому на голову наволочку, праскою припалював його. Потім ОСОБА_3 повернувся і сказав, щоб ОСОБА_9 обшукав кухню, а він залишився в кімнаті та знову припалював потерпілого праскою. Потім ОСОБА_3 почав прикладати до обпалених частин тіла ОСОБА_5 холодні предмети. Далі він запропонував ОСОБА_3 іти, підвів потерпілого, завів його в кухню і посадив на підлогу. ОСОБА_3 знайшов паспорт потерпілого і сказав, що він йому потрібен і він його забирає. Виходячи, бачив, як ОСОБА_3 вимикав світло. Біля будівельного технікуму почали вирішувати, що робити з викраденими речами, - ДВД програвачем, аудиоситемою, епілятором. ОСОБА_3 сказав, що йому потрібні гроші, тому домовились, що ОСОБА_9 забирає це все собі, а ОСОБА_3 передасть гроші в сумі 200 грн. Викрадені гроші забрав з собою. ОСОБА_3 сказав, що піде в район "Загребелля". На цьому розійшлись. 6 вересня 2005 року, близько 17 години до нього додому прийшов ОСОБА_3, якому він віддав 200 грн. і той сказав, що їде в м. Київ. Коли скоювали злочин, були тверезі. У нього наміру викрадати паспорт не було, ОСОБА_3 забрав його, не домовляючись. Пістолет він з собою не забирав, маску віддав ОСОБА_3, де подів ОСОБА_3 газовий балончик він не знає.

Свідок ОСОБА_19 показала, що її син ОСОБА_19 на даний час засуджений. Серед знайомих сина знає ОСОБА_3, якого вона востаннє бачила десь в серпні 2005 року і він декілька разів приходив на протязі місяця до них додому.

Свідок ОСОБА_20 показала, що в 2005 році вона мешкала з своїм сином ОСОБА_9 5 вересня 2005 року, о другій половині дня, до сина приходив ОСОБА_3 Він побув у них в будинку декілька хвилин, поговорив з сином і пішов. Після суду над її сином той сказав їй, що той хлопець, що приходив до них і є його спільником - ОСОБА_3 та вони разом скоїли розбійний напад на ОСОБА_5

Протоколом обшуку від 09.09.2005 року підтверджується, що за місцем проживання ОСОБА_9 вилучено ДВД програвач, аудиостему, епілятор.

Висновком товарознавчої експертизи від 15.09.2005 року підтверджується, що вартість викрадених речей, з урахуванням зносу складає: ДВД програвач 300 грн., аудиосистема (два динаміка, буфер) 150 грн., епілятор 15 грн.

Довідкою підтверджується, що вартість поліетиленового пакета склала 0,60 грн.

За висновком судово-медичної експертизи №819 від 05.10.2005 року, у ОСОБА_5, на час обстеження, мали місце рана в ділянці правої лопатки, рани в лівому плечі з переходом на ліве передпліччя, лівого стегна по зовнішній поверхні, садно правого стегна внутрішній поверхні, синець правої підвздошної кістки. По ступеню важкості ушкодження у вигляді синця та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани, так як для за живлення необхідно час більше 6 але менше 21 дня, відносяться до легких, потягнувши за собою розлад здоровя. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 співпадає з механізмом спричинення показаного ОСОБА_9 при проведенні відтворення обстановки та обставин події.

Висновком судово-медичної експертизи №676 від 25.08.2009 року, підтверджується, що у

ОСОБА_4, на час госттащзаюТ.маяч.уміс-ца.рана в ЛІВОМУ підреберї._рани

На стаціонарному лікуванні знаходився у ВЛ ст. Конотоп з 16.03.2002 року по 03.04.2002 року з діагнозом: проникаюче ножове поранення брюшної полості зі сквозним пораненням тонкої кишки, брижейки восходящої кишки, головки підшлункової залози. Забрюшна гематома. Рана в правому підреберї могла виникнути від дії колюче-ріжучого предмету. Рани лівої надбрівної дуги могли виникнути від дії тупого предмету. Рани лівої надбрівної дуги мають ознаки легких тілесних ушкоджень, потягнувши за собою розлад здоров'я, оскільки для заживления рани необхідно час більше 6, але менше 21 дня. Проникаюче поранення черевної порожнини зі сквозним пораненням тонкої кишки, брижі висхідної кишки, головки підшлункової залози, зачеревна гематома по небезпечності для життя мають ознаки тяжких. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було нанесено не менше двох ударів. Рана в правому підреберї могла виникнути від дії колюче-ріжучого предмету. Рани надбрівної дуги могли виникнути від дії тупого предмету. Не виключено утворення тілесних ушкоджень в час вказаний в постанові, що підтверджується записами в медичній картці. Маловірогідно утворення тілесних ушкоджень при падінні з висоти.

Висновком судово-медичної експертизи №789 від 22.09.2009 року, підтверджується, що у ОСОБА_5 на час обстеження мали місце: рани в ділянці правої лопатки, рани на лівому плечі з переходом на ліве передпліччя, лівого стегна по зовнішній поверхні, садно правого стегна внутрішньої поверхні, синець в ділянці правої підвздошної кістки, і згідно висновку судово-медичної експертизи садно та синець відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани так, як для за живлення їх необхідно час більше 6 але менше 21 дня відносяться до легких тілесних ушкоджень потягнувши за собою розлад здоров'я.

За висновком додаткової судово-медичної експертизи №785 від 23.09.09 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаних ОСОБА_3 під час відтворення обставин та обстановки події, не співпадає з механізмом утворення тілесних ушкоджень які малися у ОСОБА_4 на час обстеження.

За висновком додаткової судово-медичної експертизи №785 від 23.09.09 року, механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаних ОСОБА_4 під час відтворення обставин та обстановки події, співпадає з механізмом утворення тілесних ушкоджень, які малися у нього на час обстеження. Не виключено утворення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_4 при обставинах, вказаних ним.

Копією вироку Конотопського міськрайонного суду від 18 листопада 2005 року підтверджується, що ОСОБА_9 було засуджено за те, що він 4 вересня 2005 року разом з невстановленою особою скоїв розбійний напад на ОСОБА_5 і його дії кваліфіковані за ст. 187 ч. З КК України, коли ОСОБА_9 стверджував про те, що цей злочин він скоїв разом з ОСОБА_3

Таким чином, за дослідженими обставинами справи, суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинних дій, вказаних у формулюванні обвинувачення вироку, і вірно кваліфікував ці дії за ст. 121 ч. 1 КК України, оскільки ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст. 187 ч. З КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу та поєднаний з проникненням в житло, відносно ОСОБА_5

Судом у вироку належним чином проаналізовано докази в справі з наведенням переконливих мотивів, чому суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Колегія суддів вважає, що суд у вироку дійшов до обґрунтованого висновку, що показання ОСОБА_3 в тій частині, що він заподіяв ОСОБА_4 удар металевим предметом при захисті себе в той час, коли ОСОБА_4 повалив його на землю та душив за горло є неправдивими і направленими на те, щоб зменшити свою винність в скоєному, оскільки той факт, що він заподіяв удар ОСОБА_4 колюче-ріжучим предметом під час сварки між ними, коли вони знаходилися в стоячому положенні, з достовірністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4, протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_4, висновками судово- медичних експертиз. При цьому, з урахуванням того, що дані докази є послідовними, вони не

лрріжпнахь один одному та логічно і об'єктивно доповнюють один ОДНОГО, СУД вважає, що вдін г

правдивими, відповідають дійсності та підтверджують фактичні обставини справи, а тому немає підстав піддавати їх сумніву. Одночасно суд врахував і ту обставину, що ОСОБА_4 є незаінтересованим в результатах розгляду справи. Судом також враховано і ту обставину, що такі показання ОСОБА_3 повністю спростовуються висновками судово-медичної експертизи, про те, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаних ОСОБА_3 під час відтворення обставин та обстановки події, не співпадає з механізмом утворення тілесних ушкоджень, які були у ОСОБА_4 на час обстеження.

Суд також дійшов до обгрунтованого висновку, що показання ОСОБА_3 в тій частині, що він 4 вересня 2005 року в м. Конотоп не був і розбійного нападу з ОСОБА_9 на ОСОБА_5 не скоював є неправдивими і направленими на те, щоб не нести відповідальності за скоєні дії, оскільки той факт, що він разом з ОСОБА_9 скоїв розбійний напад на ОСОБА_5 та заволодів йог., майном, з достовірністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, показаннями ОСОБА_9, свідченнями ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_9, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, висновками судово-товарознавчої експертизи, вироком Конотопського міськрайонного суду від 18 листопада 2005 року. При цьому, з урахуванням того, що дані докази є послідовними, вони не протирічать один одному та логічно і обєктивно доповнюють один одного, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що вони є правдивими, відповідають дійсності та підтверджують фактичні обставини справи, а тому немає підстав піддавати їх сумніву. Одночасно судом враховано і те, що вказані особи є незаінтересованими в результатах розгляду справи.

Тому доводи апеляції про те, що суд безпідставно надав перевагу показанням потерпілого ОСОБА_4, взявши до уваги тільки показання засудженого ОСОБА_3 та про недоведеність його вини у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_5, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Факт невизнання своєї вини засудженим, суд першої інстанції вірно розцінив як обраний ним спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності за скоєні злочини. Всі доводи апеляції спростовуються дослідженими судом доказами. Твердження в апеляції про те, що ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 при перевищенні меж необхідної оборони, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4, висновками судово-медичних експертиз. Твердження в апеляції про непричетність ОСОБА_3 до розбійного нападу на ОСОБА_5, спростовується явкою з повинною ОСОБА_9, його показаннями, коли обмовляти ОСОБА_3 у ОСОБА_9 підстав не було, показання ОСОБА_9, є послідовними, незмінними під час всього досудового слідства у справі, які він підтвердив при відтворенні обстановки і обставин події.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що, за поданою апеляцією, немає підстав для зміни вироку з перекваліфікацією дій ОСОБА_3 зі ст. 121 ч. 1 КК України на ст. 124 КК України, та немає підстав для скасування вироку в частині засудження ОСОБА_3 за ст. 187 ч. З КК України і для направлення справи в цій частині на додаткове розслідування.

При призначенні засудженому ОСОБА_3 покарання, суд першої інстанції, згідно вимог ст. 65 КК України, врахував ступені тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Отже, ОСОБА_3 призначене таке покарання, яке є необхідним й достатнім для попередження нових злочинів, і для помякшення покарання підстав немає.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2009 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2, - без задоволення.

Судді В.А.ОСОБА_21ОСОБА_22Сахнюк