Ухвала
01.10.2015 . Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчим Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області та прокурорам прокуратури Кобеляцького району,

Встановив:

В серпні 2015 року ОСОБА_4 , який діє як представник потерпілого сина ОСОБА_5 , звернувся до суду з заявою про відвід слідчих Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області та прокурорів прокуратури Кобеляцького району. В заяві зазначав, що 24 серпня 2003 року його неповнолітньому сину була надана некваліфікована медична допомога лікарями Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Сербіною , внаслідок чого син став інвалідом другої групи. 01 вересня 2003 року він подав в прокуратуру Кобеляцького району заяву про злочин. Дослідчу перевірку проводили на протязі 2003- 2011 років працівники прокуратури Кобеляцького та Козельщинського районів Полтавської області. В 2011 році матеріали були передані в слідче відділення Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області. Слідчі та працівники прокуратури, які проводили нагляд за досудовим слідством, порушили розумні строки розслідування справи. Лише у наприкінці 2014 року матеріали справи були відправлені на судово-медичну експертизу.Заявник заявив відвід слідчим Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області та прокурорам Кобеляцької районної прокуратури в зв`язку з тяганиною при проведенні досудового слідства в справі за фактом надання неналежної медичної допомоги його неповнолітньому сину.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав свої вимоги і прохав задовольнити його заяву про відвід слідчим і прокурорам, оскільки тривалий час ведеться досудова перевірка та досудове слідство, неодноразово справа закривалась та за його скаргами поновлялось досудове слідство. В зв`язку з цим він не довіряє слідчим Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області та прокурорам прокуратури Кобеляцького району.

Слідчий суддя ,вислухавши заявника ОСОБА_4 , думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Як встановлено, в серпні 2003 року неповнолітньому сину заявника ОСОБА_8 . ОСОБА_5 була надана медична допомога лікарями Кобеляцької ЦРЛ при лікуванні перелому руки. Заявник , вважаючи, що медична допомога надана некваліфіковано, звернувся з заявою до прокуратури Кобеляцького району про порушення кримінальної справи. З 2003 року дослідча перевірка та досудове слідство проводилось прокуратурою Кобеляцького району, прокуратурою Козельщинського району Полтавської області. Неодноразово прокуратура Кобеляцького району відмовляла в порушенні кримінальної спраив . Усі ці постанови скасовувались органами прокуратури через поверховість та неповноту проведеного розслідування. .

У рішенні від 30 липня 2015 року Європейського суду з прав людини по справі «Риженко проти України» зазначено, «що протягом значного періоду часу органами досудового слідства не було докладено розумних зусиль для встановлення істини у справі».

Встановлено, що розслідування у справі про неналежну медичну допомогу триває понад 10 років і не принесло відчутних результатів.

За таких обставин у заявника є всі підстави не довіряти органам досудового слідства Кобеляцького району та його заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.77 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Задовольнити заяву ОСОБА_4 про відвід слідчих Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області та прокурорів прокуратури Кобеляцького району Полтавської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: