Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

секретаря - Шевкун О.Є.

з участю: прокурора - Бабича А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новгород-Сіверський справу про обвинувачення: ОСОБА_1. 17.02.1977 року уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сіверський, громадянина України, освітою вищою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, приватний підприємець,

за ч. 1 спи 172 КК України,- ВСТАНОВИВ:

Працюючи фізичною особою-підприємцем з 15 січня 2002 року та займаючись лісопильним та стругальним виробництвом, грубо порушуючи вимоги ст..24-1 Кодексу законів про працю України, без укладення трудового договору використовував найману працю.

Так , в порушення трудового законодавства, про працю ОСОБА_1 без укладання трудових договорів, та без реєстрації їх у державній службі зайнятості використовував найману працю мешканців м.Новгород- Сіверського та Новгород-Сіверського району на стрічко пильному верстаті ПЛП, а саме без оформлення трудового договору та його реєстрації в державній службі зайнятості, тривалий період використовував працю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_1 державою були недоотримані необхідні відрахування до бюджету, пенсійного фонду України та інших організацій.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні передбаченого ч.І ст.172 КК України злочину визнав повністю, розкаявся в скоєному та надав показання, що надавав під час досудового слідства.

Відповідно до ч.З ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина Галіва Д.1. у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.172 КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства правильно кваліфіковано, грубе порушення законодавства про працю.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставини, що згідно ст.66 КК України помякшують покарання ОСОБА_1 суд вважає щире каяття у вчиненому злочині.

Переходячи до обговорення питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує суспільну небезпечність скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно та враховує, що підсудний скоїв злочин який відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливо, призначити підсудному покарання у вигляді штрафу.

Міру запобіжного заходу слід залишити без змін-підписку про невиїзд.

Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів по справі не має,

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України призначити йому покарання по цій статті у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1, до обрання вироком законної сили залишити без змін підпнску про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений до кримінальної палати Апеляційного сулу Чернігівської області, шляхом подання апеляції через місцевий суд Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Головуючий А.І. Іващенко