Справа № 1-70/2010
Номер провадження 1-70/2010
ВИРОК

іменем України

03 червня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.

при секретарі Кухар О.П.

з участю прокурора Коліщук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України несудимого,

по ч. 2 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив наругу над могилою при слідуючих обставинах.

Так, він 30 січня 2010 року приблизно о 20 год. 00 хв. в с. Нагірне Самбірського району Львівської області маючи умисел на викрадення предметів із кладовища с. Нагірне, взяв кошики з квітами, які знаходились на могилі ОСОБА_2 та вийшов з кладовища. Зрозумівши, що не зможе реалізувати ці речі, ОСОБА_1 повернувся на могилу де підпалив вінки, кошики і квіти.

Підсудний винним себе не визнав та показав, що наругу на могилі ОСОБА_2 не вчиняв, на досудовому слідстві давав визнавальні показання так, як з боку працівників міліції на нього чинився тиск. Як зазначив ОСОБА_1 при проведенні відтворення обстановки та обставин подій слідчий Чихляєв А.П. та дільничний ОСОБА_3 показали йому могилу на кладовищі на яку він повинен був вказати як на місце вчиненого злочину.

Незважаючи на те, що підсудний не визнав своєї вини, його винність у вчинені інкримінованого злочину доведена сукупністю досліджених доказів.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 з яких встановлено, що 30 січня 2010 року приблизно о 19 год. 00 хв. він разом з дружиною прийшли на могилу сина ОСОБА_5 в с. Нагірне на якій були вінки, квіти, кошики а також деревяний хрест. 31 грудня 2010 року сестра дружини ОСОБА_6 жителька с. Нагірне Самбірського району виявила, що на могилі ОСОБА_2 повністю спалені всі вінки, квіти та кошики, а також від вогню згорів деревяний хрест, а на місці згарища був лише попіл.

Потерпіла ОСОБА_7 дала аналогічні показання.

Показаннями свідка ОСОБА_8 з яких відомо, що 30 грудня 2010 року на вулиці с. Нагірне Самбірського району, до нього підійшов гр. ОСОБА_1, який запропонував піти з ним на кладовище с. Нагірне Самбірського району, для того щоб подивитись на нові могили на яких знаходяться квіти та вінки. Вони пішли разом на кладовище де підійшли до однієї з могил, на якій знаходились квіти, вінки та кошики. ОСОБА_1 підійшовши до даної могили підняв один з вінків та прочитав на його лєнті, що дана могила належить ОСОБА_2 Після чого вони відійшли і ОСОБА_1, сказав йому, щоб він ввечері разом з ним пішов на дану могилу ОСОБА_2П, та викрав з неї квіти. На його пропозицію він категорично відмовився, та сказав що не піде з кладовища красти квіти. Після даної розмови вони розійшлися по будинках.

Показаннями свідка ОСОБА_6 з яких вбачається, що 31 грудня 2010 року приблизно о 11 год. 30 хв., вона пішла на могилу свого племінника ОСОБА_2, оскільки поверталась з церкви, для того щоб помолитися. Прийшовши на кладовище і зайшовши до могили свого племінника вона побачила що усі, квіти, вінки, кошики, а також деревяний хрест є спаленими. Вона зразу ж подзвонила до своєї сестри та повідомила їй про це.

Показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_3 працівників Самбірського МВВС, понятого ОСОБА_10, з яких встановлено, що у ході досудового слідства ОСОБА_1 добровільно без будь-якого тиску давав показання щодо вчиненої ним наруги над могилою ОСОБА_2 Зокрема він написав явку з повинною, у ході відтворень обстановки і обставин подій показав місце вчинення злочину та вказав обставини при яких він був скоєний.

Протоколом явки з повинною (а.с. 10) з якого відомо, що ОСОБА_1 заявив про те, що 30 січня 2010 року приблизно о 20 год. 00 хв. в с. Нагірне Самбірського району Львівської області на кладовищі вчинив наругу над могилою ОСОБА_2

Протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с. 41 43) з якого відомо, що ОСОБА_1 показав місце на кладовищі в с. Нагірне Самбірського району Львівської області, де похований ОСОБА_2, та вказав, що саме з даної могили він викрав квіти, після чого спалив вінки, квіти та кошики, а також деревяний хрест.

Показаннями ОСОБА_1 у ході досудового слідства (а.с. 38) з яких вбачається, що 30 грудня 2010 року у вечері він пішов приблизно о 20 год. 00 хв. на кладовище на могилу ОСОБА_2, де помітив, що на могилі догоряли вже свічки, і він зрозумів, що на могилі хтось був, побачивши це з могили він викрав декілька букетів квітів, приблизно в кількості 5 букетів, і пішов за територію кладовища. Вийшовши за територію кладовища, він зрозумів що нікому дані квіти не зможе продати або віддати, і він вирішив спалити дані квіти біля лісу с. Нагірне Самбірського району Львівської області. Прийшовши під ліс він спалив дані квіти, після чого повернувся знову на кладовище оскільки вінки на могилі були порозкидувані, оскільки для того щоб викрасти квіти він розкидував вінки. Прийшовши до могили ОСОБА_2, поскладав всі вінки на купу, та сірниками підпалив їх для того щоб сховати сліди крадіжки. Після цього він пішов додому.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд не приймає до уваги показання підсудного у ході судового розгляду справи як такі, що повністю спростовуються його первинними показаннями на попередньому слідстві та показаннями допитаних судом свідків, протоколами слідчих дій. Зміна показань ОСОБА_1 повязана з наміром ухилення від кримінальної відповідальності. Що стосується показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10 то вони є обєктивними, послідовними і узгоджуються з іншими доказами, а тому суд приймає їх в основу доведеності предявленого підсудному обвинувачення.

Підстав вважати, що свідок ОСОБА_8, який перебуває у нормальних стосунках з ОСОБА_1, оговорив його і є зацікавленим у розгляді справи немає.

Доказів які б підтверджували доводи підсудного про застосування незаконних заходів під час досудового слідства не встановлено.

Так, як ОСОБА_1 умисно із корисливих мотивів вчинив наругу над могилою то він повинен нести кримінальну відповідальність по ч. 2 ст. 297 КК України.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує характер злочину, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Підсудний вважається таким, що не має судимості, злочин вчинений ним відноситься до середньої тяжкості.

Помякшуючою обставиною суд визнає позитивну характеристику підсудного за місцем проживання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобовязати засудженого періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя