Справа № 772/493/15-к
Провадження №11-сс/772/407/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув « 29» вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України в Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України в Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2015 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахував, що останній скоїв умисний злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, зник з місця скоєння злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу , просила її задовольнити, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виключність тримання під вартою як запобіжного заходу полягає також у тому, що він може бути застосований лише до осіб, зазначених у ч. 2 ст. 183 КПК України, та тільки за наявності визначених у ній умов.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді гримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа; переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України. Санкція даної статі передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, однак як встановлено у суді першої інстанції підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з сім`єю, має на утриманні малолітню дитину.

Прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного, а тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких обставин Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею при вирішенні питання щодо відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 були враховані всі обставини, які слідчим та прокурором були доведені під час розгляду клопотання і є достатніми для переконання, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відмову в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 немає.

Керуючись ст.ст. 404,405,422 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України в Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.092015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

З оригіналом вірно: