Справа № 151/964/15-к
Провадження № 1-кп/151/53/15
В И Р О К
іменем України

25.11.2015 року

Чечельницький районний суд Віницької області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області кримінальне провадження №0000137 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тартак Чечельницького району , Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2015 року біля 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , на вулиці, напроти будинку № 260 по вул. Котовського, в с. Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області умисно, з причин особистої неприязні, взявши двума руками за голову, наніс один удар правим коліном в область лиця ОСОБА_5 , завдавши тілесні ушкодження у вигляді перелому вугла нижньої щелепи зліва, які відносяться до середнього ступеня важкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і пояснив, що подзвонила тітка його співмешканки і повідомила, що ОСОБА_5 влаштував сварку, у зв`язку з чим пішов до них. Під час сварки з ним взяв його двума руками за голову, пригнувши до низу і коліном наніс удар в область голови, при цьому завдав такі тілесні ушкодження. Розкаюється в скоєному і запевняє, що більше такого не повториться.

На підставі ст.349 КК України, суд вважає за недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вибираючи вид та розмір покарання, суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні оставини справи, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини і щире каяття.

Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивну характеристику з місця проживання, те що на вихованні і утриманні знаходиться малолітня дитина.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання в виді обмеження волі, а також те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства застосувати ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.349, 369-374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання - в виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не виїзжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя : підпис