У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на невнесення до ЄРДР прокурором Одеської області ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення у відношенні слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Одеської області ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення, згідно ст.ст. 55, 56, 60, 214 КПК України про внесення заяви до ЄРДР у відношенні ОСОБА_5 та надати номера, під яким його заява була внесена до ЄРДР; зобов`язати прокурора Одеської області ОСОБА_4 приступити до досудового розслідування у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 26.10.2015 року він звернувся до прокурора Одеської області ОСОБА_4 з заявою про скоєне кримінальне правопорушення слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 .

До теперішнього часу будь яких відомостей про реєстрацію заяви у ЄРДР не надходило.

Частиною першою ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, з надісланого листа вбачається, що прокурор заперечує проти задоволення скарги та просить її розглянути без його участі.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

26.10.2015 року він звернувся до прокурора Одеської області ОСОБА_4 з заявою про скоєне кримінальне правопорушення слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 заява містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, за викладених заявником обставинами. Така незгода не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.

У висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 01.07.2013 р. щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, пов`язаного зі здійсненням ними судочинства.
Водночас сам факт проведення слідчих дій стосовно суддів та працівників апарату за такою заявою дав підстави для певних узагальнень. Судді Верховного Суду насамперед звернули увагу органів прокуратури на вимоги чч. 3, 4 і 5 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу, згідно з якими до ЄРДР уносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті або частин статті КК. При цьому критерієм унесення такої заяви до реєстру є «фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення», котрими не можуть уважатися припущення заявниці щодо незаконності постановлених судових актів стосовно неї.
Таким чином, можна дійти висновку, що й у випадку з ст. 375 КК унесенню до реєстру даних про кримінальне провадження має передувати встановлення об`єктивних даних щодо постановлення неправосудного рішення.
У постанові Пленуму Верховного Суду «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 р. № 8 наголошується, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені».
Суд вважає, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Інакше можна говорити про привласнення функцій здійснення правосуддя іншими органами або посадовими особами, що прямо заборонено ч. 1 ст. 124 Конституції.
Суд вважає, що підставою для відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК є скасування оскаржуваного судового акта апеляційною чи касаційною інстанцією. А завданням правоохоронних органів буде доведення наявності умислу в діях судді чи суддів, які винесли таке рішення.
Разом з тим, в ст. 383 КК законодавець передбачив відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя й за яке в кожному випадку його скоєння має також наставати передбачена законом відповідальність. Адже громадянин, який подає заяву про скоєння злочину, має бути попереджений під розписку про відповідальність за неправдивий донос. Відповідні прецеденти вже були в судовій практиці. Якщо ж такі дані внесено до ЄРДР за ініціативою самих правоохоронців, то відповідальність для них може наставати за статтями КК у сфері службових злочинів.
Проте в будь-якому разі, доки в Конституції записана презумпція законності судового рішення, ніхто не може ставити під сумнів його правосудність. Якими б благими мотивами, суспільними потребами чи політичною доцільністю це не виправдовувалося.
За таких обставин скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наведених в ухвалі слідчого судді підстав.

Керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скаргу ОСОБА_3 на невнесення до ЄРДР прокурором Одеської області ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення у відношенні слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.02.2016