печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ТОВ «АВІС ФІНАНС» про скасування арешту на майно

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «АВІС ФІНАНС» звернулось до слідчого судді Печерського районного суд м.Києва з клопотанням про зняття арешту (з урахуванням поданих 25.12.2015 року уточнень до нього) в кримінальному провадженні №0001350 від 26.05.2015р., вказуючи на те, що 17.08.2015 р. слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області від у справі №428/7310/15-к було задоволено клопотання слідчого Сєвєродонецького МВ ГУМВСУ у Луганській області, погоджене з в.о. прокурора м. Сєвєродонецька про арешт майна та накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «АВІС ФІНАНС», а саме на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, буд. 56, про що постановлено відповідну ухвалу.

У клопотанні заявник посилається на те, що ТОВ «АВІС ФІНАНС» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження та не є особою, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, що виключає можливість накладення арешту на його майно. Також клопотання ТОВ «АВІС ФІНАНС» обґрунтовано тим, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також зазначає, що ТОВ «АВІС ФІНАНС» є добросовісним набувачем майна, на яке накладено арешт. Через наявність арешту ТОВ «АВІС ФІНАНС» позбавлено можливості розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном сам через існування арешту, застосованого на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від у справі №428/7310/15-к від 17.08.2015 р. Також заявник клопотання звернув увагу суду на те, що незаконність та безпідставність накладення арешту на майно ТОВ «АВІС ФІНАНС» в межах кримінального провадження №0001350 вже була встановлена ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.08.2015 р. у справі №428/5345/15-к (провадження №11-сс/782/148/2015).

У судовому засіданні представники ТОВ «АВІС ФІНАНС» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 проти клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного:

У відповідності до ч.1,2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Матеріалами, якими обґрунтовується клопотання ТОВ «АВІС ФІНАНС» встановлено, що слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області від у справі №428/7310/15-к було задоволено клопотання слідчого Сєвєродонецького МВ ГУМВСУ у Луганській області, погоджене із в.о. прокурора м. Сєвєродонецька про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001350 та накладено арешт на майно, яке належить ТОВ «АВІС ФІНАНС», а саме на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, буд. 56.

Досудове розслідування внесено 26.05.2015р. до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0001350 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на даний час перебуває у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України, слідчий ОСОБА_5 .

Також у вищезазначених матеріалах міститься інформація про те, що невстановлені особи у квітні 2015 року розробили злочинний план та шляхом шахрайських дій незаконно заволоділи приміщенням, розташованим за адресою м. Луганськ, вул. Совєтская, буд. 56.

На момент розгляду клопотання, підозра, обвинувачення у вищезазначеному кримінальному провадженні не пред`явлене.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України (у редакції, яка діяла до 11.12.2015р.), слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

За приписами ч.2.ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

ТОВ «АВІС ФІНАНС`вказує , що майно, на яке накладено арешт, не відповідає будь-якому з вищезазначених критеріїв.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2015р.) арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

В п. 2.6. Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року (надалі Узагальнення) зазначається, що арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

При цьому, в п. 2.6. Узагальнень зазначається, що за результатами аналізу судової практики застосування слідчими суддями такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна встановлено, що найчастіше ухвали слідчого судді скасовуються з таких причин: накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 96-3 КК України визначено вичерпний перелік підстав для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, а саме:

1) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;

2) незабезпечення виконання покладених на її уповноважену особу законом або установчими документами юридичної особи обов`язків щодо вжиття заходів із запобігання корупції, що призвело до вчинення будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;

3) вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 258 258-5 цього Кодексу;

4) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 109, 110, 113, 146, 147, 160, 260, 262, 436, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу.

Частиною 1 та 2 ст. 96-4 КК України передбачено, що заходи кримінально-правового характеру можуть бути застосовані судом до суб`єктів приватного та публічного права, резидентів та нерезидентів України, включаючи підприємства, установи чи організації лише у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 96-3 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 214 КПК України відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 Кримінального кодексу України, або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258 258-5 Кримінального кодексу України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.

Судом прийнято до уваги, що оскільки у вищенаведеному переліку злочинів, за вчинення яких до юридичної особи можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, відсутній злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, то відсутні й підстави для накладення арешту на майно ТОВ «АВІС ФІНАНС».

Враховуючи те, що до власника арештованого майна ТОВ «АВІС ФІНАНС» не може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, ТОВ «АВІС ФІНАНС» не має процесуального статусу особи, на майно якої може бути накладений арешт, не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, вбачаються підстави для скасування арешту нерухомого майна.

Судом прийнято до уваги також те, що незаконність та безпідставність накладення арешту на майно ТОВ «АВІС ФІНАНС» в межах кримінального провадження №0001350 вже була встановлена ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.08.2015 р. у справі №428/5345/15-к.

При таких обставинах, доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 174, КПК України , слідчий суддя-

У Х В А Л И В :
Клопотання ТОВ «АВІС ФІНАНС» про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, буд. 56, який накладено відповідно до ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 серпня 2015р. у справі №428/7310/15-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1