ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 1 - 22/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2012 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді Слободян Г.М.

при секретарі Вишиван - Бабюк Л.В.

за участю прокурора Моргоч Н.В

за участю потерпілої ОСОБА_1 і в її інтересах адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого і мешканця в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, - в скоєні злочину передбаченого ст. ст. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України, - В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3, перебуваючи станом на 01 червня 2006 року в офіційному шлюбі із потерпілою ОСОБА_1 і працюючи на той час в правоохоронних органах, їдучи на роботу і будучи за кермом автомобіля, в якому крім нього знаходилися його дружина ОСОБА_1 та колега по роботі, співробітник також правоохоронних органів - ОСОБА_4, розмовляючи між собою, останньому ОСОБА_1 було зроблено зауваження з приводу непристойного висловлювання у її присутності нецензурними виразами і нецензурними словами, тим самим втрутившись в їх розмову, на що ОСОБА_5 обурився, і в подальшому, цього ж дня, тобто 01 червня 2006 року в період часу з 13 до 14 години повернувшись додому по місцю свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 де дочекавшись повернення дружини ОСОБА_1 на обід з роботи, в ході розмови висловив їй претензії з приводу зроблених вранці в транспортному засобі зауважень ОСОБА_4 На цьому грунті між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_3 маючи на меті провчити дружину за здійснене, наніс ОСОБА_1 руками декілька ударів по обличчю і в область голови, від яких остання впала, а він продовжував наносити удари вже і ногами по тулубу та інших частинах тіла; після чого, взявши зі столу наполовину заповнену водою пластмасову пляшку із водою, якою став наносити удари по тілу ОСОБА_1, в результаті чого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій параорбітальній ділянці; на спинці носа; в лобній ділянці справа ближче до волосяної частини голови; на нижній щелепі справа; на підборідді більше справа; в щічній ділянці справа; в середній третині по передній - зовнішній поверхні лівого плеча із переходом на внутрішню поверхню; в нижній третині по передній поверхні в кількості двох; у верхній третині лівого передпліччя по тильній поверхні; в середній третині по долонній зовнішній поверхні; в верхній третині по зовнішній поверхні лівого стегна; в ділянці середньої лінії спини у проекції 3-6 поперекового хребця; по передній підпаховій лінії грудної клітки зліва у проекції 4-5 ребер по їх ходу; перелом кісток носа, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 147 від 25 вересня 2007 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я.

Крім наведеного вище, 17.06. 2006 року ОСОБА_5, перебуваючи за кермом автомобіля під час поїздки із дружиною (на той час), потерпілою ОСОБА_1, в ході розмови між ним та останньою виникла словесна суперечка відносно стосунків потерпілої і його батьків та відповідного спілкування дружини з батьками ОСОБА_3, під час якої підсудний ліктем правої руки наніс удар ОСОБА_1 в її ліву руку, внаслідок чого у останній стало погано, в неї почалась нудота, блювота та в такий спосіб, своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілій - синець в ділянці лівого плеча, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 22 листопада 2007 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав в повному об"ємі, відмовився від дачі суду показів в силу роз"яснених вимог ст. 63 Конституції України.

Не зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкремінуємих йому протиправних діяннях не визнав, вина останнього у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1, ч.2 КК України повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів по справі, зокрема, показаннями потерпілої, свідків, письмовими матеріалами справи.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 суду вказувала, що в жовтні 2006 року вона звернулася в суд із скаргою приватного обвинувачення про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи і згідно постанови суду від 16.10.2006р. було порушено кримінальну справу проти ОСОБА_3 За обставинами скоєного, в наданих суду показаннях зазначала, що станом на початок червня 2006 року вона проживала однієї сім"єю з підсудним та 01.06. 2006 року вранці разом з останнім їхала в автомобілі на роботу, в якому, крім неї сидів колега по роботі її чоловіка, як пізніше їй стало відомо це був ОСОБА_4 і вони розмовляли, і через те, що ОСОБА_4 нецензурно висловлювався вона останньому зробила зауваження, після чого вийшла з машини і пішла на роботу. В наданих суду поясненнях вказувала, що цього ж числа (01.06. 2006р.) повернувшись в обідню перерву додому за адресою: АДРЕСА_1, в ході розмови між нею та ОСОБА_3 виникла словесна суперечка, з приводу інценценду в автомобілі, що обурило ОСОБА_3 і він одразу вдарив її рукою по обличчю, після чого, схопивши за руку, наніс удар кулаком в область перенісся та вона, від отриманого удару впала на диван і захищаючись від підсудного, намагалася йому завдати удару своєю ногою, щоб останній перестав бити її, однак ОСОБА_3 схопивши за ногу, стягнув її з дивану на підлогу де наніс їй удар ногою в груди. Відчуваючи від нанесених ударів сильний біль, втрачаючи сили, надалі не могла чинити опір в достатній мірі підсудному, лише плачучи просила його не бити, однак не реагуючи на її слова ОСОБА_3, схопивши зі столу півтора літрову пластмасову пляшку з водою став цією пляшкою наносити їй удари по спині, одночасно ногою продовжуючи наносити удари в область живота. Внаслідок завданих їй ударів в кількості не менше 4 - 5, ОСОБА_3, побачивши, що у неї почалася носова кровотеча, залишив її бити та допомігши піднятися, зробив їй холодний компрес і заспокоював, почавши розмову про поїздку у вечері в село до його брата, однак, побачивши, що вона не має наміру продовжувати розмову пішов з квартири і в подальшому вона ОСОБА_3 з 02.06. 2006р. і до 09.06. 2006 року не бачила і в цей період вона знаходилася вдома, оскільки їй через синяки незручно було йти на роботу. 09.06. 2006 року на її прохання підсудний відвозив її в першу міську лікарню, де вона пройшла обстеження, після чого ОСОБА_3 висказала пораду лікаря про звернення до правоохоронних органів з приводу її побиття. В подальшому, з цього часу і до 17.06. 2006 року ОСОБА_3 проживаючи з нею вибачився за вчинене і як їй здавалося на той час зрозумів свої помилки. Однак, 17.06. 2006 року між нею і ОСОБА_3 повторно виник словесний конфлікт через непорозуміння між батьками підсудного, а саме через висловлювання матері ОСОБА_6 про те, що вона її не хоче бачити і з чоловіком (тобто ОСОБА_3В.) вона жити не буде доки не вибачиться. Дане її збентежило і вона вирішила поїхати до батьків ОСОБА_3 і все з"ясувати та, коли по приїзду, розпочала розмову із матері"ю підсудного, остання їй відповіла, що ОСОБА_3 по відношенню до неї, маючи при цьому на увазі побиття, все вчинив правильно, як справжній чоловік. Щоб не ускладнювати відносин і суперечок, які виникли між батьками ОСОБА_3 і нею, вона разом з останнім поїхали в м. Чернівці, де по дорозі, розпочавшийся між ними конфлікт зростав, внаслідок чого, ОСОБА_3 наніс їй із достатньою силою удар своїм ліктем в область її передпліччя, що завдало їй сильного болю; в подальшому вона з приводу отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень пройшла судове - медичне обстеження. Вважає, що ОСОБА_3 має бути по суду визнаний винним, однак, враховуючи те, що строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплили, не заперечувала про закриття щодо підсудного кримінальної справи в силу вимог ст. 49,74 КК України.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала покази про те, що добре знайома із ОСОБА_1, знає останню, як добру і доброзичливу людини; знає і ОСОБА_3, який був чоловіком ОСОБА_1 і фактично які якісь період часу після одруження проживали в її квартирі і саме після їх одруження вона помітила, що ОСОБА_8 змінився, став ображати ОСОБА_1 і між ними почалися сварки. З приводу подій 01.06. 2006 року пояснила, що в цей день вона вранці, біля 8.30 ближче 9.00 годин на перехресті вулиць Головної і Боярко м. Чернівці побачила, як ОСОБА_1 вийшла з автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_3 Підійшовши до ОСОБА_1 вони разом пішли на роботу - до прийомного відділення ЧОКЛ де домовилися зустрітися після обідньої перерви, однак, після обіду ОСОБА_1 на роботу не прийшла і в телефонній розмові з останньою вона зрозуміла що у ОСОБА_1 щось трапилося; пообіцявши приїхати після роботи, вона біля 17 годин цього ж дня поїхала додому до ОСОБА_1 де виявила останню всю побиту, на обличчі були синці і ссадна; в розмові із ОСОБА_1, остання розповіла, що її побив ОСОБА_3, який наносив удари руками в обличчя і ногою і пляшкою з водою по тулубу; точної причини конфлікту потерпіла їй не розповідала, однак вказувала, що батьки ОСОБА_6 після весілля стали втручатися в їх із ОСОБА_3 відносини, негативно на нього впливаючи.

Аналогічні покази надала і свідок ОСОБА_9

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 в судовому засіданні було підтверджено і показаннями свідка ОСОБА_10

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду надав покази про те, що являється батьком потерпілої; 02.06.2006 року біля 18 години, вечора він з дружиною приїхали до доньки - ОСОБА_1, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_6 та коли зайшли до квартири побачили у доньки синці на обличчі і руках. На його запитання в доньки що сталось, остання пояснила, що її 01.06. 2006 року побив чоловік і розповіла про обставини її побиття ОСОБА_3 Будучи обуреним він з дружиною зробили сфотографували доньку, а в подальшому його дружина з донькою їздили в суд мед бюро знімали побої. Крім цього, пояснив, що 17.06.2006 року приблизно о 23 години вечора він під'їхавши до будинку своєї доньки, зустрівся біля автомобіля із ОСОБА_3 і мав з останнім розмову з приводу відношення ОСОБА_3 до його доньки. В наданих суду показах зазначав, що після побиття ОСОБА_3 його доньки у ОСОБА_1 погіршився зір, частими стали головні болі, що призвело до необхідності ретельного обстеження і консультацій доньки в м. Києві.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання про те, що станом на червень місяць 2006 року він працював оперуповноваженим спец.відділу по боротьбі із хабарництвом та корупцією ВДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області. 01.06. 2006 року після наради в начальника спецвідділу ОСОБА_13 з приводу проведення оперативних заходів по м. Чернівці, він, а також інші співробітники - оперуповноважені ВДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_14, ОСОБА_4 ОСОБА_15 і ОСОБА_3 виїхали на місце проведення оперативних заходів з понятими, де перебували з 10 до 17 години і ніхто нікуди не повинен був відлучатися.

Аналогічні показання в судовому засіданні надав і свідок ОСОБА_14

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що їй до розгляду була надана кримінальна справа приватного обвинувачення, яка поступила з прокуратури Шевченківського району м. Чернівці, із постановою судді Шевченківського райсуду м. Чернівці про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та матеріалами в тому томі. Дану справу вона прийняла до провадження, виставила по справі облікові картки, при цьому зазначила, що після підписання нею постанови про прийняття справи до провадження, вона звернулася до заступника начальника райвідділу ОСОБА_17 і коли вони з"ясували, що ОСОБА_3 являється співробітником правоохоронних органів, про що повідомили до прокуратури Чернівецької області, через деякий час справу на усний запит було направлено в прокуратуру області. Повністю заперечила в наданих суду поясненнях проведення нею будь - яких процесуальних дій по справі. Запевнила суд, що ні ОСОБА_3, ні його адвокату нею не надавалося копії постанови про прийняття справи до провадження. Вказувала в поясненнях, що справа в райвідділ і до неї безпосередньо поступила без будь - якої постанови прокурора Шевченківського району м. Чернівці; фактично, без руху в неї справа у провадженні перебувала кілька днів, вона справі присвоїла тільки номер - Я-070282, однак чи підшивала вона до справи свою постанову про прийняття справи до провадження не пам"ятає; не змогла надати і відповіді відносно того, чи нею направлялася копія цієї постанови до прокуратури Шевченківського району м. Чернівці; подальший рух справи після її направлення до прокуратури Чернівецької області, їй відомий не був.

Аналогічні покази в судовому засіданні надав і свідок ОСОБА_17

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що станом на травень місяць 2007 року він працював помічником прокурора Першотравневого району м. Чернівці та йому за відповідним дорученням було передано до розгляду кримінальну справу відносно ОСОБА_3, співробітника правоохоронних органів за ст. 125 ч.2, 126 ч.1 КК України, яка поступила з прокуратури Чернівецької області з вказівками в стислі терміни провести розслідування в цій справі. При вивченні справи, ним було встановлено, що справа була порушена суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці; він виніс постанову про прийняття справи до свого провадження і приступив фактично до розслідування, виставив статистичні картки і йому нічого не було відомо про те, що вже слідчим Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області виносилася відповідна постанова і виставлялися картки ф1, а тому, він повністю провівши розслідування по справі, не встановив ознак складу злочину в діях ОСОБА_3 та 09.07. 2007 року виніс постанову про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ознаками складу злочину передбаченого ст.ст. 125 ч.2, 126 ч.1 КК України. Який хід даної справи був в подальшому йому не відомо.

Пояснив, що розслідування по справі проводив в межах визначених кримінально - процесуальним законом строків.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав покази про те, що він станом на 2007 рік працював старшим слідчим прокуратури Першотравневого району м. Чернівці; кримінальна справа відносно ОСОБА_3 перебувала в його провадженні з літа 2007 року. Дана справа була порушена Шевченківським районним судом м. Чернівці за скаргою потерпілої в порядку ст. 27 КПК України. Ним було винесено постанову про прийняття справи до свого провадження, якого це було числа не пам"ятає, після чого він опитав додатково потерпілу, ОСОБА_3, та проводив інші слідчі дії по справі. В наданих показах вказував, що за його клопотанням, підтриманим на той час прокурором Першотравневого району м. Чернівці, одним з заступників прокурора області було продовжено строк досудового слідства по даній справі до 5 місяців, при цьому пояснив, що строки процесуальні розгляду справи рахувалися ним з моменту отримання справи до провадження; хід виставлених карток по даній справі він не контролював, а тому, йому не було відомо про те, що справа відносно ОСОБА_3 перебувала ще й в провадженні слідчої ОСОБА_16С, якою виставлялися картка ф. 1, ніякої постанови про прийняття означеної справи до провадження слідчою ОСОБА_16 він в справі не бачив при її вивченні, а тому жодним чином не фальсифікував строки досудового слідства; відповідно про усі строки розслідування справи і до її завершення він доповідав своєму керівництву. Тлутанину в процесуальних строках по вказаній справі вважав технічною помилкою.

Крім наведених показів свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18Я і ОСОБА_19, судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2007 року кримінальну справу порушену 16.10. 2006 року на підставі постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Мамчина П.І. відносно ОСОБА_3 за ознаками складу злочинів передбачених ст.ст. 125 ч.2, 126 ч.1 КК України було направлено прокурору Шевченківського району м. Чернівців для організації досудового слідства, про що свідчать матеріали витребуваного з прокуратури Шевченківського району м. Чернівці наглядового провадження № 04/2 - 1224 - 2007 по справі Я - 070282 ОСОБА_3, однак при дослідженні означеного провадження, в останньому наявним тільки є супровідний лист за підписом голови Шевченківського райсуду від 28.03. 2007р. про направлення матеріалів кримінальної справи та відповідно листи - від 30.03. 2007р. № 04 2 - 1224- 07 за підписом прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_20 до начальника СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_17 про направлення кримінальної справи (в одному томі) по обвинуваченню ОСОБА_3 для організації проведення досудового слідства та лист від 20.04. 2007 року начальника СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_17 до прокурора відділу нагляду прокуратури Чернівецької області ОСОБА_21 на усний запит про направлення цієї справи (Я - 070282 в одному томі) для подальшого розслідування з відміткою про отримання вказаних матеріалів справи 20.04. 2007р.). Відповідно до листа від 03 травня 2007 року за підписом заступника прокурора Чернівецької області, кримінальна справа була направлена до прокуратури Першотравневого району м. Чернівці для проведення розслідування зазначеної кримінальної справи. Судом встановлено і дане видно з наведеного вище листа (т.2 а.с. 1), що строки досудового слідства у вказаній справі починаються з моменту прийняття її до свого провадження слідчим і дане узгоджується повністю з показами наданими в судовому засіданні свідка ОСОБА_18, який вказував, що саме після передачі йому 10.05. 2007 року означеної вище кримінальної справи він виніс постанову про прийняття справи до свого провадження і вважав, що саме з цього періоду часу слід вираховувати строк досудового слідства, а про те, що раніше слідчим Барановою О. виносилася постанова про прийняття до провадження справи і виставлялися картка ф.1 йому відомо не було, ні оригіналу, ні копії постанови про прийняття справи до провадження слідчим Барановою О.С. в матеріалах справи не було, будь - яких інших процесуально прийнятих документів в матеріалах справи, які б свідчили про проведення процесуальних дій слідчим Барановою О. не містилося. Аналогічне було підтверджено і свідком ОСОБА_19, в провадженні якого дана кримінальна справа також перебувала після винесення ОСОБА_18 постанови 09.07. 2007 року про закриття кримінальної справи (т.2. а.с. 79), яка була скасована в.о. прокурора Першотравневого району м. Чернівці (т. 2 а.с. 84).

На думку суду незважаючи на те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 125 ч.2, 126 ч.1 КК України була прийнята до провадження слідчим Барановою О.С., чого фактично остання не заперечувала, однак чітко вказувати, що ніяких процесуальних дій, рішень нею не виносилися та не виносилися нею рішення про зупинення слідства, пояснити чому в матеріалах справи відсутня постанова винесена неї про прийняття справи до свого провадження ( т. 3 а.с. 94) не змогла, висловивши думку, що це є її помилкою, як і те, що нею в належній формі у відповідності до чинних вимог КПК України не було здійснено опису справи.

Отже, як було установлено судом, помічник прокурора Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_18 прийняв справу до свого провадження 10.05. 2007 року (т.2 а.с. 2) і саме останнім по вищенаведеній кримінальній справі розпочалося фактичне ведення досудового слідства, а тому, суд вважає, що саме з цього числа слід обчислювати строки досудового слідства, оскільки помічником прокурора Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_18 з вказаної дати і до винесення постанови про закриття кримінальної справи (т.2 а.с. 79) проводилися слідчі дії, приймалися процесуальні документи, тощо, тобто останній, визначений ст. 120 КПК України процесуальний строк досудового слідства не порушив.

Як було встановлено в судовому засіданні і дане вбачається з дослідженої постанови від 30.07. 2007 року (т.2. а.с. 84) в.о. прокурора Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_22М наведена вище постанова про закриття кримінальної справи була скасована і відповідно передана ст. слідчому прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_19 ( т.2.а.с. 85), яким цієї ж дати, тобто 30.07. 2007 року було винесено постанову про прийняття кримінальної справи до свого провадження і як видно з показів останнього, опитаного в якості свідка в судовому засіданні, на момент прийняття до свого провадження справи, строк досудового слідства не був перевищений, а тому він провівши ряд процесуальних дій із відповідним складанням документів, вбачаючи необхідність у продовженні строку досудового слідства, 30.08. 2007 року виніс постанову про порушення клопотання про продовження строків досудового слідства по даній кримінальній справі (т.2. а.с. 99) та відповідно заступником прокурора Чернівецької області М.М. Савіним, з дотриманням вимог передбачених ст. 120 КПК України, було цієї ж дати продовжено строк досудового слідства до п"яти місяців, після чого він продовжив розслідування по справі і відповідно, виконавши вимоги передбачені ст.ст. 217, 218 КПК України, 11.01. 2008 року склав обвинувальний висновок і справу направив прокурору для затвердження обвинувального висновку.

Таким чином, в судовому засіданні із достовірністю було встановлено, що слідча ОСОБА_16 жодних процесуальних дій не проводила і процесуальних документів не виносила, виставлення нею картки ф.1 по даній справі не має правового значення, носить формальний характер. Свою помилку в порушенні визначених кримінально - процесуальним кодексом вимог ОСОБА_16 О повністю визнала в засіданні при її допиті в якості свідка. Порушення вимог чинного законодавства останньою фактично були визнані і заступником начальника Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області (станом на 2006р.) ОСОБА_17, який будучи допитаним в судовому засіданні не заперечував, що слідча ОСОБА_16, яка перебувала в його підпорядкуванні ніяких слідчих дій по кримінальній справі відносно ОСОБА_3 не проводила, і на момент винесення постанови про прийняття справи до свого провадження не усвідомлювала, що ОСОБА_3 є працівником правоохоронного органу, фактично у зв"язку з чим, порушену судом відносно нього кримінальну справу і було направлено до прокуратури Чернівецької області; крім цього судом з достовірністю в засіданні було встановлено і відсутність в матеріалах справи постанови винесеної ОСОБА_16 про прийняття даної кримінальної справи до провадження; копія цієї ж постанови відсутня і в дослідженому і відповідно наведеному вище наглядовому провадженні прокуратури Шевченківського району м. Чернівці; підсудній не зміг вказати чітко яким чином та коли і ким йому була направлена копія цієї постанови; сама ж ОСОБА_16 не змогла також вказати чи направляла копію цієї постанови підсудному або його адвокату.

Крім цього судом встановлено, що 01.10.2007 року ст. слідчим прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_19 було винесено постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях будь - якого складу злочину (т.2. а.с. 157 - 169), яка відповідно 12.11. 2007 року старшим прокурором відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_23 була скасована і кримінальну справу відповідно для проведення подальшого досудового слідства було направлено прокурору Першотравневого району м. Чернівці (т.2. а.с. 172 - 173) та 12.11. 2007 року ст. слідчим прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_19 було прийнято кримінальну справу Я - 070282 до свого провадження та він приступив до її розслідування (т.2. 174), проводячи по справі всі необхідні слідчі дії, виносячи при цьому також процесуальні документи.

А, тому, суд виходячи з вищенаведеного і фактично з"ясових обставин, проаналізувавши показання свідків наданих з даного питання в їх сукупності між собою, з врахуванням дослідженої інформації прокуратури Чернівецької області з цього питання на виконання судового доручення за постановою суду від 28.12. 2009р. (т. 3 а.с. 217) та досліджених в засіданні (на виконання цього ж доручення) показів свідків - ОСОБА_16 ( т.3. а.с. 220); ОСОБА_19 ( т. 3 а.с. 223); ОСОБА_21 ( т.3. а.с. 227); ОСОБА_17 (т.3. а.с. 231); ОСОБА_24 (т.3 а.с. 238), Єдиного журналу обліку злочинів і статкарток на виявлений злочин (т.3. а.с. 241; 247 - 254), вважає вірним обчислення в даній кримінальній справі процесуальних строків з моменту прийняття до провадження справи помічником прокурора Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_18 і вищенаведеним повністю спростовуються в цій частині доводи підсудного про проведення цілого ряду незаконних слідчих та процесуальних дій поза межами процесуальних строків, оскільки із матеріалів справи вбачається, що починаючи з 20.11. 2006 року (т.1. а.с. 84 - 96) по 10.12. 2010 року (т.3.а.с. 260 - 266), як відповідно судом так і органом досудового слідства неодноразово допитувалися, як підсудний, потерпіла, свідки; дублюються в справі і письмові докази; фактично з достовірністю на підставі наведеного судом було встановлено, і даного не заперечувалося і самим підсудним, що слідча ОСОБА_16 до проведення досудового слідства по кримінальній справі не приступила, копію постанови прийнятої 10.04. 2007 року прокурору Шевченківського району м. Чернівці не направлялося. І дане узгоджується з вказівками передбаченими ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 08.02. 2011 року, згідно з якою винесену судом 19.12. 2010 року постанову про направлення справи на додаткове розслідування було скасовано і відповідно повернуто на новий судовий розгляд в той же суд.

Отже, крім належних і допустимих доказів в судовому засіданні, а це показів наданих вище свідків, потерпілої в судовому засіданні, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 125 ч.1, ч.2 КК України доводиться перш за все оголошеними в судовому засіданні показаннями свідків, зокрема - ОСОБА_25 ( т. 2 а.с. 38 - 40); ОСОБА_26 ( т.2. а.с. 51 - 52); ОСОБА_27 ( т.2. а.с. 290 - 291); ОСОБА_4 ( т.2. а.с. 18 - 20), ОСОБА_15 ( т.2. а.с. 32 - 33); ОСОБА_28 ( т.2. а.с. 49 - 50); ОСОБА_29 ( т.2. а.с. 55 - 56); ОСОБА_30 ( т.2. а.с. 46 - 48), а також письмовими доказами по справі, а саме, висновком судово - медичної експертизи № 1732 екс від 19.05. 2007р. ( т. 2 а.с. 10) з якого видно, що в потерпілої ОСОБА_1 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці в ділянці в ділянці голови, тулуба, верхніх кінцівок, нижньої лівої кінцівки, перелом кісток носу і дані ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів і по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров"я; з протоколу очної ставки від 06.07. 2007р. проведеної між підсудним і потерпілої видно, що ОСОБА_3 повністю заперечував обставини нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ( т.2. а.с. 57 - 60; 148 - 156)); очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т.2. а.с. 61 - 63) в ході якої, потерпіла чітко вказує на останнього, як особу, яка 01.06. 2006 року була присутня в автомобілі, де вона їхала на роботу із ОСОБА_3 і який в транспортному засобі виражався нецензурними словами; досліджені табеля робітників хірургічного відділення обласної клінічної лікарні (т. 2. а.с. 66 - 78; 205 - 212; 226) свідчать про дні і відповідно час виходу на роботу ОСОБА_1; висновком комісійної судової - медичної експертизи № 147 від 25.09.2007р. в ОСОБА_1 за яким виявлено наступні ушкодження: синці - в лівій параорбітальній ділянці; в правій параорбітальній ділянці; на спинці носа; в лобній ділянці більше справа, ближче до волосяної частини голови; на тілі нижньої щелепа справа; на підборідді більше справа; в щічній ділянці справа; в середній третині по передній - зовнішній поверхні лівого плеча з переходом на внутрішню поверхню; в нижній третині по передній поверхні в кількості 2-х; у верхній третині лівого передпліччя по тильній поверхні; в середній третині по долонній - зовнішній поверхні, в верхній третині по зовнішній поверхні лівого стегна; в ділянці серединної лінії спини, в проекції 3-6 поперекового хребця; по передній підхпавовій лінії грудної клітки зліва, в проекції 4-5 ребер, по їх ходу; перелом кісток носа. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих, тупих предметів або від ударів об такі, за терміном та обставинами виникнення можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні Чернівецької обласної клінічної лікарні з 15.08.2006 р. по 01.09.2006 р. з діагнозом "Екзогенний після травматичний вірусний кератоувеїт". В подальшому ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні Чернівецької обласної клінічної лікарні з 04.09.2006 р. по 11.09.2006 р. з діагнозом "Загострення млявоперебігаючого екзогенного увеїту лівого ока". Діагноз "Екзогенний після травматичний вірусний кератоувеїт" рівно як і діагноз "Загострення млявоперебігаючого екзогенного увеїту лівого ока" при оцінці ступеню важкості тілесних ушкоджень до уваги не приймались як такі, що не мають причинного зв'язку із травмою, чим спростовуються в даній частині доводи потерпілої. За даними вищенаведеного висновку, згідно довідки Київської клінічної офтальмологічної лікарні "Центр мікрохірургії ока" від 26.07.2006 р. ОСОБА_1 страждає на міопію високого ступеню обох очей. Проведено обстеження і лікування 12.09.2003 р. (LASIK обох очей). У зв'язку із погіршенням зору на ліве око 24.07.06 р. ОСОБА_1 консультувалась у Чернівецькому регіональному центрі "Мікрохірургія ока", де було встановлено діагноз "Стан після ЕЛК обох очей. Кіста макулярної ділянки"; хворій була рекомендована консультація в Київській клінічній офтальмологічній лікарні "Центр мікрохірургії ока". Із заключення останнього від 27.06.2006 р. на ім'я ОСОБА_1, відомо, що у підекспертної "...в області макули при проведенні ОСТ виявлено дефект пігментного епітелію у вигляді розриву" (т. 2 а.с 135); висновку експерта (т.2. а.с. 178) від 22.11. 2007р. за даними якого видно, що виявлені тілесні ушкодження в потерпілої ОСОБА_1, а саме - синець в ділянці лівого плеча виник в результаті дії твердих тупих предметів , можливо від удару в руку, в результаті хапання за руку з подальшим стисканням руки в даній ділянці іншою особою, при цьому було нанесено не менше однієї травмуючої дії, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень та малоймовірним є виникнення даного тілесного ушкодження від дії власної руки..; фотокартками ОСОБА_1 із тілесними ушкодженнями завданими їй ОСОБА_3, що були зроблені ОСОБА_11 02.06.2006 р., які судом були визнані речовими доказами (т. 1 а. с. 7-12); актами судової - медичного обстеження № 1779, 1992 (т. 1 а.с. 13, 14); копією книги реєстрації видачі направлень на проходження судово-медичного освідування Шевченківського районного суду м. Чернівці, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно 05.06.2006 року отримала в даному суді направлення на проходження судово-медичного освідування, яке цього ж дня і пройшла в ЧОБ СМЕ за адресою: м. Чернівці, вул. Мусорського 9 (т. 2 а. с. 202); медичними даними відносно огляду потерпілої ОСОБА_1 лікарями з висновками викладеними у відповідних витягах з історії її хвороби ( т. 1 а.с. 16 - 23, 76; 80, 81); листків непрацездатності ОСОБА_1 (т.1. а.с. 79, 82); журналом обліку відвідувань практичних занять та успішності інтернів з хірургії факультету післядипломної освіти кафедри хірургії та очних хвороб за 2006 рік, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.06.06 р. включно по 09.01.06 р. на практичних заняттях, а відповідно на роботі, не з"являлась (т.1. а.с. 77), про що у вказаному журналі виконані відповідні відмітки. (дане узгоджується з показаннями відповідно свідків - ОСОБА_1, ОСОБА_25, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 про те, що після спричинених 01.06.2006 року ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 лікувалась вдома та на роботу з цієї причини не виходила) (т. 2 а. с. 231-232); роздруківок телефонних дзвінків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_33, ОСОБА_12 та місця перебування останніх (як абонента) під час отримання та здійснення дзвінків, легалізованих на підставі постанови Апеляційного суду Чернівецької області про зняття інформації з каналів зв"язку, (т 2 а. с. 251-255; 261 - 269). Саме з досліджених роздруківок чітко вбачається обсяг здійсненних дзвінків ОСОБА_1 до ОСОБА_5, і дзвінків проведених останнім 01.06. 2006 року і зокрема в обідній період часу, в реконструюванні досліджених подій прослідковується, що потерпіла чотири рази дзвонила до підсудного 01.06. 2006 року і усі ці дзвінки були зафіксовані в районі місця проживання останніх (на той час) - м. Чернівці вул.. Максимовича, 19а (т.2 а.с. 262).

Наведеним вище в повній мірі спростовуються доводи підсудного в частині того, що 01.06. 2006 року в обідній і після обідній період часу він за місцем свого проживання не знаходився і ніяких протиправних дій по відношенню до потерпілої не здійснював.

Крім цього, як видно з досліджених роздруківок телефонних розмов (т 2 а. с. 251-255; 261 - 269; т. 3 а.с. 80 - 84) і інших учасників, оперативної групи до складу якої входив і ОСОБА_3 01.06. 2006 року як останній, так і ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_34, ОСОБА_15 на протязі дня вели розмови по телефонах та переміщалися і знаходилися відповідно в різних точках м. Чернівців, що спростовує їх відповідно показання про те, що як ОСОБА_3, так і інші нікуди з групи не відлучалися протягом дня 01.06. 2006 року з 10 до 17 години, а тому суд в цій частині показам останніх надає критичну оцінку і вважає їх такими, що спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Доводи підсудного ОСОБА_3 в частині перекручування слідчим дати прийняття постанови про закриття кримінальної справи на підставі ст. 6 п.2 КПК України, а саме, те що дана постанова була слідчим прийнята не 01.10.2007 року а - 30.10.2007р. спростовуються показаннями свідка ОСОБА_19, а також дослідженими офіційними даними з прокуратури Першотравневого району м. Чернівці те, що постанова про закриття кримінальної справи на підставі ст. 6 п.2 КПК України відносно ОСОБА_3 була слідчим прийнята 01.10.2007 року і саме постанова датована цією датою знаходиться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 157); ОСОБА_3 01.10.2007 року листом за вих. № 06 /1 - 417-07 (т.2 а.с. 170) було офіційно повідомлено про прийняття даної постанови, і як видно з досліджуваного судом листа, ОСОБА_3 її копію отримав, що засвідчено його підписом, а тому доводи останнього, що виносилася постанова різними датами і вона ним була отримана 30.10.2007 року суд розцінює критично, як і критично розцінює показання свідків ОСОБА_35, ОСОБА_36, оголошені в судовому засіданні (т.2 а.с. 26 - 28; 29 - 31), які відповідно вказували, що ОСОБА_3 з потерпілою не проживав в період червня 2006 року, а також і те, що при зустрічі з ОСОБА_1 в серпні 2006 року остання вказувала на побиття її ОСОБА_3 і такими, що спростовуються як показами неодноразово наданими в суді потерпілою, так і показаннями свідків, відповідно наданими в суді і оголошеними - ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_10 ОСОБА_37М, ОСОБА_38 та ОСОБА_25

У суду немає підстав не довіряти показанням відповідно потерпілої, свідків, оскільки як було встановлено судом неприязних відносин між останніми і ОСОБА_3, станом на червень 2006 року не було, що і не заперечував сам підсудний, а тому підстав його обмовляти не мали, послідовно давали показання, як під час досудового слідства, так і відповідно в судовому засіданні, їх покази є логічними та такими, що не суперечать іншим доказам по справі, а не визнання підсудним своєї вини, суд розцінює, як обрану ОСОБА_3 лінію захисту і бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

При цьому виходить з сукупності доказів, які були надані потерпілою та неодноразово були перевірені в ході судового слідства.

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_3 щодо його непричетності до нанесення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються показами насамперед потерпілої, а також і відповідно свідків - ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_10 ОСОБА_37М, ОСОБА_38 та ОСОБА_25, тощо; висновком судово-медичної експертизи та комплексної судової - медичної експертизи, іншими доказами дослідженими в їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням вказівок за ухвалою від 08.02. 2011 року колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 за пред"яленим йому обвинуваченням, яке підтримала потерпіла ОСОБА_1 знайшла своє об'єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковано за ст. ст. 125 ч.2, 125 ч.1 КК України, як скоєння ним умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я потерпілої та умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65ч.3 КК України - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що обтяжують і пом"якшують покарання.

Згідно ст. 12 ч.3 КК України, вчинений підсудним злочин є невеликої тяжкості.

Обставин, що пом"якшують покарання підсудного і відповідно його обтяжують, судом не встановлено, разом з цим судом встановлено, що за місцем фактичної реєстрації ОСОБА_3 - м. Чернівці вул. Золочевська, 100 (гуртожиток, який є відомчим будинком УМВС України в Чернівецькій області) і за місцем колишньої роботи останній характеризується позитивно, раніше, за витребуваними даними ВІТ при УМВС України в Чернівецькій області, до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 4 а.с. 172, 179), на обліку в Чернівецькій психіатричній лікарні (т.4 а.с. 168) та обласному наркологічному диспансері (т.4 а.с. 169) не знаходиться, а також враховуються обставини вчинення злочину, відсутність обставин, які пом"якшують та відповідно обтяжують покарання підсудного, його поведінку в ході судового розгляду справи, яку оцінює критично як спосіб уникнути від відповідальності за вчинений ним злочин.

Обставини вчиненого злочину, дані про винну особу дають суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_3 є можливе без ізоляції від суспільства.

Крім вищенаведеного, судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_3 інкремінуємих йому злочинів, а це 01.06. 2006р., 17.06. 2006р. трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності фактично минув; і дане узгоджується з вимогами чинного закону, зокрема ст. 49 ч.2 КК України яка регламентує порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності. Так, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 111 КПК України, таке звільнення є обов'язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не ухилявся від органів як досудового слідства так і суду, не вчиняв нових злочинів, разом з цим, в силу ст. ст. 7-1, 11-1 КПК України своєї згоди на закриття кримінальної справи за строками давності і про звільнення його від кримінальної відповідальності не надав, наполягаючи на своїй невинуватості у вчиненні злочину, а тому суд вважає, що ОСОБА_3 слід по суду визнати винним, однак, зважаючи на те, що з дня вчення ним злочину минули передбачені ч. 1 п.1, п.2 ст. 49 КК України строки, а підстав для зупинення чи переривання перебігу давності встановлено не було, тому з врахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, а саме не визнання ним своєї вини, відсутність сприяння у розкритті злочину, суд вважає, що ОСОБА_3 може бути звільнено від покарання на підставі ст. 74 ч. 5 КК України, якою передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Звільняючи особу від покарання, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Цивільного позову по справі потерпілою не заявлено.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 81 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 74 ч. 5, 49 КК України, ст.ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст.ст. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України.

На підставі ст. 74 ч. 5 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання і провадження по справі закрити у зв"язку із закінченням строків давності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити обрану у вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі, зокрема - в оригіналі табеля обліку робочого часу за червень 2006 року хірургічного відділення Чернівецької обласної клінічної лікарні та додатки до них - графіки роботи хірургічного відділення Чернівецької обласної клінічної лікарні за червень 2006 року визнані постановою слідчого від 26.12. 2007 року - повернути до Чернівецької обласної клінічної лікарні (т. 2 а.с. 215).

Речові докази по справі, зокрема - журнал обліку відвідувань практичних занять та успішності інтернів з хірургії за 2005 - 2006 навчальний рік визнаний постановою слідчого від 26.12. 2007 року (т. 2 а.с. 235) та фотографії з наявними на потерпілій ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, визнані судом речовими доказами по справі (т. 1 а. с. 7-12) - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області, через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Слободян Г.М.