Справа № 473/3951/15-к
ВИРОК
іменем України
"07" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді -- ОСОБА_1 ,

при секретарі -- ОСОБА_2 ,

з участю прокурора -- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0002379 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого в в/ч НОМЕР_1 , інженером ВОХОР, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

-
ВС Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , в невстановлений час, невстановленим способом, маючи умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, біля річки Мертвовод в м. Вознесенську, Миколаївської області, знайшов ніж, після чого поклав його в свій автомобіль марки «Daewoo Tico», д/н НОМЕР_2 та почав возити його з собою в автомобілі, з метою самозахисту.

22.09.2015 року приблизно о 12 годині 25 хвилин в м. Вознесенську по вул. Жовтневої революції, поблизу ТДВ «Вознесенськавтотранс» ОСОБА_6 зупинено працівниками ДПС СЗ ДПС ОП при МВС України, та під час огляду транспортного засобу, біля водійського сидіння з лівого боку, між сидінням та дверима, виявлено предмет ззовні схожий на ніж, що знаходився в шкіряному чохлі, який ОСОБА_6 перевозив з собою в легкодоступному місці без передбаченого чинним законодавством дозволу, з метою самозахисту. Згідно висновку експерта № 102 від 24.09.2015 року, предмет ззовні схожий на ніж, вилучений в ОСОБА_6 , є холодною зброєю колюче-ріжучої дії,є мисливським ножем, виготовлений саморобним способом.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29.09.2015 р. між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 та громадянином ОСОБА_6 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної Угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначену діянні, щиро кається. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В силу положень ст. 469 КПК України, укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-якій момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Сторони в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 263 КК України.

Вина обвинуваченого підтверджується протоколом огляду місця події 22.09.2015 року, висновком експерта № 102 від 24.09.2015 року.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, працює, є учасником бойових дій, раніше не судимий.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 29.09.2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи № 102 306 грн. 90 коп.

Речовий доказ мисливський ніж, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, який зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського МВ УМВС Миколаївської області -- знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8