11-сс/775/233/2014(м)

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2014 року м.Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2014 року, якою щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гірник Донецької області,
який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має двоїх неповнолітніх дітей: сина 13 років, доньку 3 років, який працює гірником на шахті Кураховська м.Гірник, зі слів раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
задоволено клопотання слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:

13.11.2014 року старший слідчий-криміналіст слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області за погодженням із прокурором відділу прокуратури Донецької області, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .
У поданні вказав, що ОСОБА_9 підозрювється в скоєнні злочину особливої тяжкості, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом травня 2014 року ОСОБА_9 , діючи умисно на території с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області, за власною ініціативою приймав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.
При цьому, ОСОБА_9 , вступаючи до вказаного збройного формування, був достовірно обізнаним, що останнє відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу, характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, використанням знаків розрізнення, має воєнізований характер завдань та методів (охорона території блокпосту з використанням вогнепальної зброї-) та ставить перед собою специфічні завдання (виконуючи при цьому функції контролю за переміщенням автотранспорту та фізичних осіб через блокпост, огляду автомобілів, їх пасажирів) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальна зброя - автомати).
Крім того, ОСОБА_9 усвідомлював, що зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
Перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_9 протягом травня-червня 2014 року брав участь у його діяльності, а саме приймав участь у спорудженні блок посту на автошляху «Донецьк-Красноармійськ» біля населеного пункту АДРЕСА_2 , з метою недопущення на територію підконтрольну представникам вказаного збройного формування українських збройних сил.
Крім того, у зазначений період часу ОСОБА_9 здійснював озброєне чергування у лісосмузі біля зазначеного блок посту, з метою виявлення руху військових та військової техніки для подальшого інформування про це членів не передбачених законом збройних формувань.
Також у зазначений період часу ОСОБА_9 виконував функцію озброєного чергового на вищезазначеному блок-посту, який розташований на автошляху «Донецьк-Красноармійськ» в районі с. Карлівка Мар`їнського району Донецької області та діючи за попередньою змовою з керівництвом таких збройних формувань, здійснював контроль за переміщенням автотранспорту по території підконтрольній вказаним збройним формуванням.
Тим самим, ОСОБА_9 вчинив участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.
11 листопада 2014 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України.
12 листопада 2014 року ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 13.11.2014 року клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб по 10 січня 2015 року без визначення розміру застави.
В апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою обрати останньому запобіжний захід, який зобов`язує ОСОБА_9 з`являтися у провоохоронні органи.
В обгрунтування апеляційних вимог вказує, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри в здійсненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у випадку, якщо прокурор доведе, що жодна з м`якших запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, на думку захисника, при обранні запобіжного засобу у вигляді утримання під вартою, допустила грубі порушення кримінального процесуального закону - незаконно обрала вказаний запобіжний захід.
Захисник вказав, що ОСОБА_9 провину в тому, що він раніше брав участь і сприяв терористичній організації «ДНР», визнав повністю, дав правдиві свідчення відносно себе і інших членів вищевказаної організації, співпрацює зі слідством, сприяє розкриттю терористичної діяльності «ДНР».
Слідчим, прокурором не були обгрунтовані ризики, які вони вказали в поданні слідчому судді про обрання запобіжного засобу у вигляді утримання під вартою, а слідчий суддя не врахував цього і порахував їх обгрунтованими, хоча:
1. Не доведено, як і яким чином ОСОБА_9 може сховатися від органів досудового слідства і суду, має місце проживання, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи.
2. На яких свідків може підозрюваний впливати, а також яким чином (розповів, хто брав участь з ним в діяльності терористичної організації «ДНР», при цьому всі вищевказані особи були затримані оперативними співробітниками СБУ і в даний час їм обраний запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в СІ м. Маріуполя).
3. Які докази він може знищити або приховати (за місцем проживання і інших місцях був проведений обшук, в результаті якого були вилучені всі докази, що свідчать про діяльність підозрюваного), яким іншим чином вплинути на хід досудового слідства (які дії він може зробити для цього).
Стверджує, що перераховані вище ризики, які слідчий суддя узяв за основу при обранні запобіжного заходу, не підтверджені доказами.
При обранні запобіжного заходу суд не врахував стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, а саме те, що він має постійне місце проживання, знаходиться в шлюбі, на утриманні у нього знаходяться двоє неповнолітніх дітей, він є єдиним годувальником в сім`ї, приховуватися від органів досудового слідства і суду не збирається, зобов`язується прибувати на першу вимогу правоохоронних органів і суду, знаходитися в рядах терористичних організацій не збирається, позитивно характеризується, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності взагалі не притягувався.
Заслухавши доповідача, захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового розгляду у суді першої інстанції, слідчий суддя, постановляючи ухвалу, обґрунтував її матеріалами справи, в тому числі свідченнями підозрюваного, характеристикою його особи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцаті років позбавлення волі, у зв`язку з чим у органів досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що останній, знаходячись на свободі, може переховуватися від органів слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, тим самим знищувати докази по кримінальному провадженню, схиляючи їх до дачі неправдивих показань у майбутньому, що буде мати істотне значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення. Тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити наведені в клопотанні ризики.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2014 року, якою щодо ОСОБА_9 задоволено клопотання слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10 січня 2015 року - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3