Справа №592/8506/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/761/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за клопотаннями обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України та апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 22 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 309 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 6 місяців,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_9 обвинувачений у тому, що він 17 липня 2015 року, близько 11 години, рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ 21104», реєстраційний № НОМЕР_1 , зупинившись на в`їзді до с. Ганнівка м. Суми, знайшов медичний шприц, ємністю 20 мл, який був заповнений 4 мл рідини коричневого кольору.

ОСОБА_9 , зрозумівши, що рідина у шприці є особливо небезпечним наркотичним засобом «опієм ацетильованим», забрав даний шприц з наркотичним засобом «опієм ацетильованим» для власного вживання без мети збуту, чим незаконно придбав вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб.

Крім того, ОСОБА_9 , пройшовши далі по узбіччю, в посадці помітив рослину маку, з якої зірвав частини рослини, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «макову солому». В подальшому, ОСОБА_9 поклав медичний шприц з наркотичним засобом «опієм ацетильованим» до відсіку у водійських дверях автомобіля марки «ВАЗ 21104», реєстраційний № НОМЕР_1 , а зірвані рослини маку помістив до поліетиленового пакету та поклав на задньому сидінні автомобіля, чим незаконно почав зберігати вказані особливо небезпечні наркотичні засоби для власного вживання без мети збуту.

Маючи при собі особливо небезпечні наркотичні засоби «опій ацетильований» та «макову солому», ОСОБА_9 на автомобілі марки «ВАЗ 21104», реєстраційний № НОМЕР_2 , поїхав до м. Суми, чим незаконно перевіз на вказаному вище автомобілі особливо небезпечні наркотичні засоби, які незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

17 липня 2015 р., о 15 год. 30 хв., під час проведення огляду автомобіля марки «ВАЗ 21104», реєстраційний № НОМЕР_2 , у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено медичний шприц, ємністю 20 мл, заповнений 4 мл рідини коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «опієм ацетильованим», масою в перерахунку на суху речовину 0,018 г, та речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «маковою соломою», масою в перерахунку на суху речовину 321,18 г.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від адвоката ОСОБА_8 в якій, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненому та кваліфікації його дій, ставиться питання про пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_9 , шляхом з застосуванням ст. ст. 69; 75 КК України.

Адвокат мотивує свої вимоги тим, що суд, призначаючи ОСОБА_9 покарання, не в повному обсязі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме визнання ОСОБА_9 вини у вчиненому та щире його каяття, наявність позитивної характеристики з місця проживання ОСОБА_9 та те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і також те, що негативних наслідків від дій ОСОБА_9 не настало, що на думку адвоката потягло призначення ОСОБА_9 надто суворого покарання.

В ході апеляційного розгляду матеріалів від обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 також надійшли клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України. Свої клопотання обвинувачений та захисник мотивують тим, що обвинувачений під час судового розгляду матеріалів пройшов добровільне лікування від наркотичної залежності у зв`язку з чим ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4 КК України.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку, поданої апеляційної скарги та заявлених клопотань, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та клопотань, думку захисника та пояснення обвинуваченого про підтримку своїх вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги та заявлених клопотань, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та клопотання задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 309 ч. 1 КК України.

Вказані висновки суду не оспорюються сторонами кримінального провадження, в тому числі і адвокатом в його апеляційній скарзі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд у відповідності з ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_9 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі і ті пом`якшуючі покарання обставини на які адвокат посилається в своїй апеляційній скарзі в обгрунтування вимог про пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання.

Наявність в матеріалах кримінального провадження ряду пом`якшуючих покарання обставин є однією з підстав для призначення покарання нижче нижчої межі передбаченої санкцією кримінального закону, застосувавши ст. 69 КК України, однак таке призначення покарання є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, так як суд при цьому повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу правопорушника.

Колегія суддів вважає, що наявність в матеріалах кримінального провадження ряду пом`якшуючих покарання ОСОБА_9 обставин не є достатньою підставою для визначення йому покарання нижче нижчої межі передбаченої санкцією ст. 309 ч. 1 КК України або перейти до більш м`якого виду покарання, що не передбачено санкцією вказаного кримінального закону, оскільки ОСОБА_9 посередньо характеризується за місцем проживання, а вчинене ним кримінальне правопорушення пов`язане з значним ступенем суспільної небезпечності.

У зв`язку з цим та, враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, знаходячи, що призначене ОСОБА_9 покарання у виді арешту на строк 6 місяців є таким, що буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових злочинів, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання і, не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Колегія суддів, за наведених підстав, знаходячи вирок суду законним, не вбачає підстав для його зміни, а відповідно не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог захисника.

Колегія суддів також не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України, як того вимагають обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , посилаючись на вимоги ст. 309 ч. 4 КК України.

Із довідки Сумського обласного наркологічного диспансеру, від 6 жовтня 2015 року, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 пройшов курс добровільного лікування в умовах денного стаціонару наркологічного диспансеру з 24 вересня 2015 року по 6 жовтня 2015 року і відносно нього встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин ( канабоїди та опіати ). Зловживання зі шкідливими наслідками.

З пояснень свідка ОСОБА_10 лікаря Сумського обласного наркологічного диспансеру, колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_9 добровільно звернувся до Сумського обласного наркологічного диспансеру за фактом вживання ним наркотичних засобів.

В ході його обстеження було встановлено, що ОСОБА_9 не страждає на наркоманію, у зв`язку з чим відносно нього було проведено профілактичне лікування у зв`язку з епізодичним вживанням ним наркотичних засобів. При цьому свідок ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_9 не потребував взагалі ніякого лікування на час його звернення до диспансеру як особа, що епізодично вживала наркотичні засоби.

Колегія суддів, дослідивши обставини звернення обвинуваченим ОСОБА_9 до Сумського обласного наркологічного диспансеру для проходження лікування внаслідок вживання ним наркотичних засобів, обставини проходження ним лікування, наявність у нього діагнозу за фактом вживання наркотичних засобів, вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України.

Так, у відповідності з ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 не є особою, що страждає на наркоманію, а тому він не потребував лікування від наркоманії, в тому числі і добровільного.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_9 звернувся до наркологічного диспансеру з вимогою пройти лікування, у зв`язку з епізодичним вживанням ним наркотичних засобів, під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст. 309 ч. 1 КК України, то таке його звернення не можна вважати добровільним, оскільки, на думку колегії, воно було здійснене під тиском несення ОСОБА_9 кримінальної відповідальності ним за вчинені ним дії по незаконному придбанню, зберіганню та перевезенню наркотичних засобів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України, з скасуванням вироку та закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 22 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_9 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , без задоволення.

Обвинуваченому ОСОБА_9 , захиснику ОСОБА_8 відмовити у задоволенні клопотання про звільнення, на підставі ст. 309 ч. 4 КК України, ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 ч. 1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.