Справа №1-61/10р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого Федорової Л.П.

при секретарі Шарун В.В.

за участю прокурора Музичука Р.Р.

захисника підсудного адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

обвинувачується по ч. 1 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в:

23 серпня 2009 р. біля 15 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння в салоні автомобіля ВАЗ 2101 н.з. 20624 РВ, який знаходився в лісосмузі неподалік залізничного переїзду с.Копани Дубенського району, відкрито, в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, шляхом розстібання замків та знімання з вух, вкрав у ОСОБА_5 золоті сережки, вартістю 702 грн., заподіявши ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 702 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному визнав, дав показання, що 23.08.2009 р. він знаходився в с.Копани в бабусі. До нього приїхали його друзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Разом з ними він вживав спиртні напої. Коли їхали по вулиці с.Копани, побачили ОСОБА_5, запропонували її підвезти. Вона погодилася. Коли проїзжали переїзд залізниці, ОСОБА_4 повернув в лісопосадку. Коли в автомобілі з ОСОБА_5 знаходився ОСОБА_6, він підійшов до автомобіля і вийняв з вуха ОСОБА_5 сережку, а потім вийняв другу. Дані сережки положив у кишеню. Наступного дня зустрівся з ОСОБА_7, попросив у нього паспорт, щоб здати сережки під заставу у ломбард м.Рівне. ОСОБА_7 погодився, здав сережки за 400 грн. Коли дізнався, що ОСОБА_8 звернулася в міліцію із заявою, пішов у ломбард і викупив сережки.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилась, повідомлялася про день розгляду справи.

У відповідності до ст. 299 КПК України за пропозицією підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумнівів у добровільності та істиності його позицій немає.

ОСОБА_2 роз»яснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії підсудного вірно кваліфіковано по ст.186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При обранні міри покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, який в скоєному розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завданий збиток, з"явлення із зізнанням, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без позбавлення волі, шляхом застосування громадських робіт.

Керуючись ст. 323,324 КПК України суд

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним по ст. 186 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 150 (ста п"ятдесяти) годин громадських робіт.

Строк покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази: сережки з металу жовтого кольору залишити в користуванні ОСОБА_5, автомобіль передати ОСОБА_4.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя