Дата документу Справа № 324/504/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/115/16
Єдиний унікальний № 324/504/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000792, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаївка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 13 503 грн. Прийнята відмова ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 80 000 грн. та провадження в цій частині позовних вимог закрито. Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави, в особі НДКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області: за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 239 від 20.08.2014 року 2 956 гривень 80 копійок; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 318 від 19.09.2014 року 2 956 гривень 80 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 136 від 08.08.2014 року 245 гривень 07 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 237 від 14.06.2014 року 491 гривню 92 копійки; за проведення судової хімічної експертизи № 254 від 21.06.2014 року 491 гривню 92 копійки; за проведення судової хімічної експертизи № 258 від 21.06.2014 року 491 гривню 92 копійки.

Запобіжний захід не обирався. Початок строку відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 після набрання вироку законної сили.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 31 травня 2014 року, після 23 години, громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_9 , в помешканні останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої та відпочивали. Приблизно о першій годині ночі 01.06.2014 року ОСОБА_11 сказав, що йому треба відлучитись не на довго, і вийшов з літньої кухні. Куди саме і коли повернеться не сказав. Після цього, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_12 вступити з ним у статеві відносини, на що та погодилась. Коли відбувався статевий акт, повернувся ОСОБА_11 . Виникла сварка. ОСОБА_11 висловлювався на адресу ОСОБА_12 нецензурною лайкою, вимагав, щоб вона з ним пішла додому, а також вдарив її рукою по обличчю. Після того як ОСОБА_11 вдарив співмешканку, обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя і між ними виникла бійка, в ході якої вони штовхали один одного та наносили удари руками і ногами. ОСОБА_12 намагалася їх розборонити. Бійка між ними тривала декілька хвилин. Після того як вони припинили битися обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з літньої кухні на подвір`я, а ОСОБА_11 почав вимагати, щоб ОСОБА_12 пішла з ним додому, на що вона погодилася. Коли вийшли з помешкання та спускалися зі сходів ґанку, ОСОБА_11 не переставав докоряти ОСОБА_12 , на що вона висловилася на його адресу нецензурною лайкою. Тоді ОСОБА_11 наніс їй удар долонею руки в обличчя. У цей час від дерева до них підійшов обвинувачений ОСОБА_9 і зі словами: «Я тебе захищу!», - наніс один удар кулаком правої руки в область правої частини голови ОСОБА_11 . Від удару ОСОБА_11 не впав. Між ними виникла сварка, в ході якої вони висловлювалися нецензурною лайкою. ОСОБА_12 не стала чекати чим ця бійка і лайка може закінчитися, зайшла до літньої кухні, де витерла кров і слухала музику. В цей час між обвинуваченим та ОСОБА_11 продовжувалась сварка, яка перейшла в бійку, в ході якої обвинувачений став наносити потерпілому удари руками та дерев`яною палицею по голові та іншим частинам тіла. Завдавши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та залишивши потерпілого лежачим на подвір`ї, обвинувачений повернувся до житла, де продовжив розпивати спиртні напої, а потім заснув.

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, на подвір`ї обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_11 помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 181 від 11 липня 2014 року, смерть ОСОБА_11 настала від закритої внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливу під м`якою оболонкою головного мозку, крововиливах в м`яких оболонках головного мозку, крововиливу в м`які тканини голови, забійних ран, саден та крововиливів на голові, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку. Закрита внутрішньочерепна травма явилась небезпечним для життя ушкодженням, тобто має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю. Закрита внутрішньочерепна травма утворилась від не менше ніж десяти впливів тупих твердих предметів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на незаконність і необґрунтованість вироку через невідповідність викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту досудового розслідування і судового розгляду внаслідок не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 . При цьому зазначає, що слідством та судом не з`ясовано усі обставини справи, не надана оцінка діям ОСОБА_9 , про що свідчить зокрема той факт, що останньому змінювалось обвинувачення. Не надана увага додатковому допиту ОСОБА_13 від 23.06.2014 року щодо спричинення потерпілому ударів саме свідком ОСОБА_12 та критична оцінка показанням свідка ОСОБА_12 , які вона неодноразово змінювала. Залишено поза увагою той факт, що проведені у справі експертизи не містять підтвердження причетності обвинуваченого до інкримінованого злочину, а висновок слідства та суду щодо спричинення ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень за допомогою дерев`яної палиці ґрунтується на припущеннях.
Тому просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закрити.
У запереченнях прокурор у провадженні просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок без змін.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали скаргу і просили вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за недостатністю доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни вироку є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Всупереч вимогам ст. 374 КПК України, суд першої інстанції у формулюванні обвинувачення, що визнане доведеним, не виклав всіх обов`язкових ознак предмету злочину, а саме форми вини і мотивів кримінального правопорушення, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо законності вироку і обґрунтованості доводів апеляційної скарги.
Окрім того, вивченням матеріалів провадження встановлено що, суд першої інстанції припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку. Так, в матеріалах провадження містяться технічні носії з аудіо записом судового засідання. Прослуховуванням зазначеного запису встановлено, що якість запису судових засідань 17.08., 04.09., 09.09.2015 року не дозволяє дослідити зміст промов обвинуваченого і захисника, а промови головуючого і прокурора можна розібрати частково. За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність фіксації судового розгляду в зазначених датах судового засідання.
Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є достатніми для скасування вироку суду першої інстанції і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, внаслідок чого колегія суддів не обговорює доводи скарг про оцінку наведених у вироку доказів та кваліфікацію дій обвинуваченого, законність призначеного покарання, але вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на низку обставин, які можуть мати суттєве значення для вирішення провадження по суті, а саме на відповідність наданих доказів до предмету доказування.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне направити матеріали провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Матеріали провадження направити до Пологівського районного суду Запорізької області.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4