Справа №173/776/13-к
Провадження №1-в/173/132/2014
У Х В А Л А
іменем України

13 жовтня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву начальника Синельниківської ВК (№94) ОСОБА_4 щодо визначення початку строку виконання Вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2014р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

засудженого за ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2014р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді ОДНОГО року позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання, частково приєднано ШІСТЬ місяців невідбутої частини покарання за Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2012 року, остаточно призначено покарання у вигляді ОДНОГО року ШІСТІ місяців позбавлення волі.

29.08.2014 року на адресу Верхньодніпровського районного суду надійшов Лист з Синельниківської ВК (№94) з проханням уточнити з якого моменту рахувати початок строку засудженому, т.я. у вироку не вказано.

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Із системного аналізу положень Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, випливає, що початок строку, зокрема відбування покарання, визначається повною календарною датою та обчислюється днями, місяцями та роками.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід у вигляді тримання від вартою, а також засуджений не брався під варту в залі засідання після проголошення вироку суду. Таким чином у суду відсутні відомості щодо певної дати затримання засудженого, з якій необхідно враховувати строк відбування покарання, тому відсутні підстави для зазначення цієї дати у Вироку суду в порядку, передбаченому ст. 374 КПК України.

Крім того, порядок виконання вироків суду передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України та Кримінально-виконавчим кодексом України, а відомості щодо певної дати затримання засудженого, яке відбувалося після набрання вироком суду законної сили, має міститься у особистій справі засудженого.

За такими обставинами, суд не убачає будь-яких сумнівів і протиріччя у Вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2014р., в розумінні ст. 537 КПК України, тому заява начальника Синельниківської ВК (№94) ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви начальника Синельниківської ВК (№94) ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1