Справа № 359/7046/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1075/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 17.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання адміністрації Бориспільської виправної колонії № 119 та спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 роки 1 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області із клопотанням на підставі ст. 539 КПК України звернулася адміністрація колонії за погодженням із спостережною комісією про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області вищевказане клопотання задоволено. ОСОБА_7 звільнено умовно достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 18 днів.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року скасувати, оскільки вона є незаконна у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність. Винести нову ухвалу, якою у задоволенні спільного подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 та спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 відмовити. Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час , який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. ОСОБА_7 під час відбування покарання в Бориспільській ВК № 119 має 1 стягнення невиконання законних вимог, що є грубим порушенням режиму утримання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має лише 2 заохочення, однак вказані заохочення отримувались засудженим періодично через значні проміжки часу, що на думку апелянта, вказує на те, що процес виправлення та перевиховання є не стабільним та не послідовним, тобто заохочення, які застосовувалися адміністрацією установи створюють лише видимість процесу виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повній мірі та обґрунтовано задовольнив спільне клопотання адміністрації Бориспільської ВК № 119 та спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації.

Так ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 частини призначеного вироком суду покарання.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики, ОСОБА_7 з 04.08.2012 року відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії. За період відбування покарання допустив 1 порушення вимог режиму відбування покарання, за що має стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. В подальшому змінив свою поведінку та зарекомендував себе з позитивного боку. За власною ініціативою з перших днів перебування в колонії виявив бажання працювати. Працевлаштований на промисловій зоні установи дільниці деревообробки. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має (два) заохочення правами начальника колонії та 1 (одне) заохочення правами начальника відділення СПС. Виробничі завдання виконує сумлінно, якісно та вчасно. Вину за вироком суду визнав повністю, призначене покарання вважає справедливим.

Враховуючи вищевикладене, то засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтовано і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Судді: