Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 10/0690/183/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2011 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ткача С.О.

суддів: Крижанівського В.В., Велидчука В.М.

з участю:

прокурора Лукянчука Ю.М.

адвоката ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією прокурора Хоменка А.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 22 квітня 2011 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України,

встановив:

Досудовим слідством ОСОБА_2 обвинувачується в умисному ухиленні від сплати до державного бюджету податку в особливо великих розмірах. За декілька ми епізодами несплати податку, проти неї порушено дві кримінальні справи.

15 квітня 2011 року Богунський районний суд розглянув подання слідчого з ОВС ПМ ДПА України в Житомирській області та відмовив в обранні ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Після виходу із зали суду, ОСОБА_2 об 11 годині в приміщенні Богунського районного суду була затримана працівниками податкової міліції та доставлена в кабінет слідчої ДПА ОСОБА_3. Однак протокол про її затримання в порядку ст. 115 КПК України, був складений о 15 годині.

На рішення слідчої про затримання ОСОБА_2 адвокатом була подана скарга, яка постановою районного суду задоволена. Визнано незаконним затримання ОСОБА_2 об 11 годині 15 квітня 2011 року.

В апеляції прокурор Хоменко А.В. просить скасувати постанову суду від 22 квітня 2011 року, про визнання незаконним затримання ОСОБА_2.

Мотивує тим, що ОСОБА_2 було затримано в межах розслідування кримінальної справи № 10/079026 за ст. 212 ч. 3 КК України, після відмови суду в обранні їй запобіжного заходу тримання під вартою по кримінальній справі № 10/079020 за ст. 212 ч. 3 КК України. Стверджує, що слідчою навмисно не виділялись окремі епізоди з однієї кримінальної справи, для порушення іншої справи.

Прокурор вважає, що суд не врахував наявність у матеріалах кримінальної справи достатніх даних, що перебуваючи на волі ОСОБА_2 ухиляється від слідства і суду, перешкоджає встановленню істини у справі, здійснює тиск на свідків.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважає апеляцію обґрунтованою і підлягаючою задоволенню, заперечення проти апеляції адвоката ОСОБА_1 та обвинуваченої ОСОБА_2, які вважають безпідставним силове затримання ОСОБА_2 працівниками податкової міліції в приміщенні суду, після відмови суду в обранні їй запобіжного заходу тримання під вартою, пояснення слідчої ОСОБА_3, перевіривши матеріали кримінальної справи № 10/079020, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляції.

Згідно ст. 106 КПК України, орган дізнання вправі затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, лише при наявності однієї з таких підстав:

1) коли цю особу застали при вчиненні злочину або

безпосередньо після його вчинення;

2) коли очевидці, в тому числі й потерпілі, прямо вкажуть на

дану особу, що саме вона вчинила злочин;

3) коли на підозрюваному або на його одягу, при ньому або в

його житлі буде виявлено явні сліди злочину.

При наявності інших даних, що дають підстави підозрювати

особу у вчиненні злочину, її може бути затримано лише в тому разі,

коли ця особа намагалася втекти, або коли її місце проживання чи

перебування не зареєстровано, або коли не встановлено особи

підозрюваного.

При розгляді скарги на рішення досудового слідства про затримання обвинуваченої, районному суду не було надано доказів наявності зазначених у цьому законі підстав для затримання ОСОБА_2.

Не надано такої інформації і апеляційному суду. А матеріалами наданої слідчою апеляційному суду кримінальної справи № 10/079020, не стверджується факт ухилення обвинуваченої ОСОБА_2 від слідства, чи вплив на слідство по іншій кримінальній справі. Повістки її направлялись як свідку в 2010 році.

Обвинувачення у вчиненні злочину, за який передбачене покарання понад 3 роки позбавлення волі, його тяжкість, не визнання ОСОБА_2 своєї вини, не може бути підставою її для затримання в порядку ст. 106 КПК України. Свою позицію щодо незаконності податкових нарахувань, обвинувачена оспорює а адміністративному суді /рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2011 року № 2-а-1429/. Така її поведінка свідчить про намір встановити істину, а не намагання ухилитись від слідства чи перешкоджати йому і є обраним нею способом захисту.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 має постійне місце проживання, сімю, виховує малолітню дитину, наміру втікати не має, по виклику слідчого як обвинувачена зявляється, впливати на слідство не має можливості, характеризується позитивно, раніше не судима.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав затримання ОСОБА_2 в приміщенні суду в порядку ст. 106 КПК України, після відмови суду в обранні їй запобіжного заходу тримання під вартою. Таке рішення районного суду не перешкоджає проведенню досудового слідства і встановлення наявності чи відсутності складу злочину.

Перевіркою справи доводи прокурора про необхідність застосування сили і затримання ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження. Тому, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію прокурора Хоменка А.В. залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 22 квітня 2011 року, про визнання незаконним затримання ОСОБА_2 в приміщенні суду 15 квітня 2011 року об 11 годині без зміни.

Судді апеляційного суду: