АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1693/15 Справа № 183/7624/15-к Слідчий суддя - Лила Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді від 08 грудня 2015 року було задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського відділу поліції ГУНП України у Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів до 05 лютого 2016 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що відносно ОСОБА_6 є обґрунтована підозра у вчинені ним кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України і відповідно існують ризики, що підозрюваний може вплинути на потерпілих та свідків, може переховуватися від органі досудового розслідування, не має постійного місця проживання, є особою раніше судимою, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів,передбачених кримінальним процесуальним законом не зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції змінити, обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Суд не взяв до уваги ту обставину, що в квартиру він не проникав, потерпілі самі його впустили, так як вони раніше були знайомі, а також дані про його особу, що він проживає з цивільною дружиною, яка вагітна. Крім того, порушено його право на захист, оскільки йому не був наданий захисник. Умислу на вчинення злочину він не мав.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційним переглядом встановлено, що 25 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002625 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.
07 грудня 2015 року кримінальні провадження №0002680, №0002771 об`єднані в одне провадження під єдиним номером №0002625.
27 листопада 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.
08 грудня 2015 року слідчий СВ Новомосковського відділу поліції звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та надані матеріали кримінального провадження.
Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст.12 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покараня на строк від 4 до 8 років позбалення волі.
Довід підозрюваного щодо того, що йому не був наданий захисник в суді першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідного письмового клопотання в матеріалах провадження не виявлено, а тяжкість вчинених кримінальних правопорушень не передбачає обов`язкової його участі.
Ствердження підозрюваного ОСОБА_6 щодо того, що потерпілі самі впустили його до квартири, а також те, що у нього не було умислу на вчинення кримінального правопорушення є безпідставними.
Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, врахував наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, а тому запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі.
А відтак відповідні доводи підозрюваного колегія суддів вважає безпідставними.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст.177,178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і справедливою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Судді: ______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2