АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 647/1537/15-к
Провадження № 11кп/786/819/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Бериславського району Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Цюрупинськ Херсонської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 15.02.2012 року вироком Бериславського районного суду Херсонської обл.. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 04.04.2013 року вироком Бериславського районного суду Херсонської обл. за ч. 2 ст. 297, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 10.11.2014 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської обл. звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

засуджений:

-за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 5 місяців з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: - не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції; - періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 11.06.2015 року близько 01 години 00 хвилин, діючи повторно, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, таємно, умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, проник до приміщення літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , належній ОСОБА_10 , звідки викрав бувші у вжитку наступні речі: 4 газові горілки, вартістю 20 грн. кожна, алюмінієву каструлю об`ємом 6 л, вартістю 60 грн., дюралюмінієвий казан об`ємом 8 л, вартістю 100 грн., дюралюмінієвий казан об`ємом 6 л, вартістю 85 грн., алюмінієву миску об`ємом 40 л, вартістю 200 грн., а також з подвір`я зазначеного домоволодіння бувшу у вжитку тачку металеву для бідону, вартістю 250 грн. чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 775 грн. 00 коп.

Він же, діючи повторно, 18.06.2015 року близько о 01 години 00 хвилин, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, таємно, умисно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, проник до подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_10 звідки викрав бувші у вжитку наступні речі: - лом діаметром 3 см, довжиною 1,6 м, вартістю 100 грн., тачку з дерев`яним ящиком 0,8х08х0,13 м, вартістю 700 грн., колосник, вартістю 150 грн., металевий совок довжиною 0,6 м, вартістю 30 грн., совкову лопату без держака, вартістю 25 грн.50 коп., 3 граблів без держаків, вартістю 65 грн. кожні, наковальню розміром 0,1х0,2 м, вартістю 100 грн., металеві щипці, вартістю 50 грн., монтировку, вартістю100 грн., цвяховідривач, вартістю 18 грн., лерку з плоскодержателем, вартістю 150 грн., 2 розвідних ключі, вартістю 60 грн. за кожний, 5 металевих ключів на 17, вартістю 15 грн. за кожний, рубанок, вартістю 60 грн., 4 металевих ключі на 19, вартістю 18 грн. за кожний, металевий ключ на 9, вартістю 15 грн., металевий ключ на 12, вартістю 13 грн., 2 металевих ключі на 30, вартістю 28 грн. за кожний, 2 крани 3/4 дюйма, вартістю 80 грн. за кожний, кран 1/5 дюйма, вартістю 60 грн., металевий ключ на 24, вартістю 23 грн., металевий ключ на 27, вартістю 27 грн., 20 кг оцинкованого дроту діаметром 3 мм, вартістю 15 грн. за 1 кг, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 2599 грн. 50 коп.

Не погодившись з постановленим вироком, прокурор прокуратури Бериславського району Херсонської області ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, та ухвалити новий вирок з призначенням обвинуваченому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована доводами про надмірну м`якість призначеного покарання, що не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Так, посилаючись на ст. 65 КК України та постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вказує на те, що при постановленні вироку суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, через півроку після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», знову вчинив два кримінальні правопорушення, одне з яких є тяжким, завдану матеріальну шкоду за першим епізодом не відшкодував, а за другим відшкодував завдяки діям органів досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку учасників судового провадження:

- прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ухвалити новий вирок з призначенням обвинуваченому покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, як про те зазначено в апеляційній скарзі;:

- обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без змін;

- дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції, щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 349 КПК України не досліджувались.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду відносно ОСОБА_7 , в частині доведеності його вини, кваліфікації дій, учасниками провадження не оскаржувались, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції, в цій частині.

Згідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані, про, що обґрунтовано йдеться мова в апеляційній скарзі прокурора.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, не дотримався, а лише формально пославшись на врахування характеру і ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, даних про особу винного, думку потерпілого та наявність пом`якшуючої покарання обставини, фактично не врахував зазначене при призначенні покарання, тим самим призначивши його із застосуванням ст. 75 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, що правильно визнано судом першої інстанції, як обставина, яка пом`якшує покарання.

Разом з тим, поза належною увагою суду першої інстанції залишилося те, що ОСОБА_7 вчинив два кримінальні правопорушення одне з яких, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, друге середньої тяжкості.

Крім того, ОСОБА_7 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних, умисних злочинів, після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, що на думку колегії суддів апеляційного суду, свідчить про стійкість злочинних намірів ОСОБА_7 .

Також, за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо, офіційно не працевлаштованій, тобто є особою, яка не має постійного джерела прибутку, завдану матеріальну шкоду за першим епізодом потерпілому не відшкодував, а за другим викрадене майно було повернуто потерпілому органами досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, в ньому відсутня будь яка мотивація суду щодо прийняття ним рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

За вищевказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що в даному випадку відсутні належні підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, а отже є слушними доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про необґрунтовану м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання із застосування вимог ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Бериславського району Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року, відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Обчислення строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту взяття його під варту в порядку виконання вироку суду.

В інший частині вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 27 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий:
Судді: