справа №176/2228/15-к
провадження №1-кс/176/172/15
УХВАЛА
17 вересня 2015 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області погоджене з старшим прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 клопотання ст. слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про яке 18 червня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692, у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Вілино Бахчисарайського району Автономної Ресупліки Крим, громадянина України, не працюючого, не одруженого, дітей не має, опікуном не являється, інвалідом не являється, державних нагород і відзнак не має, до затримання фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого 23.03.2010 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ст. 185 ч. 2, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком 2 роки з випробувальним терміном 2 роки, засудженого 18.04.2012 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ст.ст. 185 ч. 2 , 187 ч. 1, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, який відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , захисника за договором про правову допомогу ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів клопотання витікає, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 18.04.2012 р. Бахчисарайським районним судом Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючи з 14.06.2012 р. покарання в Жовтоводській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації ЖВК-26, на виховні заходи адміністрації ЖВК-26 не реагував, за що станом на 18.06.2015 р. до засудженого ОСОБА_5 адміністрацією ЖВК-26 застосовано 30 стягнень, з яких 7 стягнень у вигляді попереджень, 9 стягнень у вигляді доган, 6 стягнень у вигляді суворих доган, 7 стягнень у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, 1 стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 2 місяці - в період з 04.05.2015 р. до 04.06.2015 р.

Так, 04.05.2015 р. за порушення засудженим ОСОБА_5 норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, що виразилося у самовільному залишенні 02.05.2015 р. засудженим ОСОБА_5 строю відділення СПС №14 ЖВК-26, в якому ОСОБА_5 відбував покарання, та намаганні останнього проникнути на територію локального сектору №2, за яким не закріплене відділення СПС №14 ЖВК-26, на підставі постанови начальника ЖВК-26 полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 від 04.05.2015 р. засуджений ОСОБА_5 переведений до приміщення камерного типу (далі по тексту - ПКТ) ЖВК-26 строком на 1 місяць, звідки звільнений 04.06.2015 р.

Згідно наказу начальника ЖВК-26 полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 № 362 від 28.04.2015 р. засуджений ОСОБА_5 з 28.04.2015 р. відбуває покарання у відділенні СПС № 14 ЖВК-26.

17.06.2015 р. приблизно о 10 год. 00 хв. начальник відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 , старший оперуповноважений ОВ ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодші інспекторі ВНіБ ЖВК-26 сержант внутрішньої служби ОСОБА_10 та старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_11 з метою перевірки та підтримання санітарно-гігієнічного стану в приміщенні відділення СПС № 14 ЖВК-26 прибули до вказаного приміщення, в якому начальник відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 як представник адміністрації вказаної колонії в присутності старшого оперуповноваженого ОВ ЖВК-26 капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодших інспекторів ВНіБ ЖВК-26 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_10 та старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також засудженого ОСОБА_12 двічі висунув засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до прибирання спального приміщення відділення СПС № 14 ЖВК-26 згідно затвердженого графіку чергувань, показавши ОСОБА_5 вказаний графік, на що засуджений ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою, мотивуючи це тим, що він не буде прибирати спальне приміщення відділення СПС № 14 ЖВК-26, так як воно не засмічене, а також що для прибирання спальних приміщень в ЖВК-26 є «спеціальні» люди.

Того ж дня приблизно о 10 год. 15 хв. начальник відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 та старший оперуповноважений ОВ ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 доставили засудженого ОСОБА_5 до медичної частини ЖВК-26, де останній був оглянутий лікарем, який видав довідку про те, що ОСОБА_5 може виконувати роботи з благоустрою території колонії.

Того ж дня приблизно о 10 год. 40 хв. начальник відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 , старший оперуповноважений ОВ ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_5 повернулися до приміщення відділення № 14 СПС ЖВК-26, в якому начальник відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності старшого оперуповноваженого ОВ ЖВК-26 капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 зачитав засудженому ОСОБА_5 його обов`язки, передбачені ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, щодо дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, утримання в чистоті і порядку приміщень, виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань, а також текст ст. 391 КК України та попередив засудженого ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за вказаною статтею у разі його відмови приступити до прибирання спального приміщення відділення СПС № 14 ЖВК-26, після чого знову висунув засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до прибирання спального приміщення відділення СПС № 14 ЖВК-26, однак засуджений ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС № 14 ЖВК-26 капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , знову відповів категоричною відмовою, мотивуючи це тим, що він не буде прибирати спальне приміщення відділення СПС № 14 ЖВК-26, так як воно не засмічене, а також що для прибирання спальних приміщень в ЖВК-26 є «спеціальні» люди, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26, хоча мав задовільний стан здоров`я був нагодований, одягнений за сезоном, забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, тобто міг виконати вищевказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26.

Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме: можливість підозрюваним незаконно перешкоджати проведенню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, думку підозрюваного, його захисника, який вважав внесення подання з порушенням процедури, застосування такого запобіжного заходу надмірним та недоцільним, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарання особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу. Оскільки такі підтверджуються показаннями згідно протоколів допиту у якості свідків співпрацівників Жовтоводської виправної колонії №26 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які під час виконання службових безпосередньо спілкувались з підозрюваним та в їх присутності останнім була висловлено непокора, засудженого ОСОБА_12 , який був присутній та особисто безпосередньо чув відмову ОСОБА_5 на пропозицію приступити до роботи, лікаря-терапевта Жовтоводської виправної колонії №26 ОСОБА_13 , який оглядав підозрюваного та видав довідку про те, що підозрюваний міг виконувати роботи з благоустрою колонії. Крім того, підтверджується належним чином посвідченою копією постанови начальника виправної колонії №26 від 04.05.2015 року про переведення ОСОБА_5 як засудженого до приміщення камерного типу на один місяць за порушення правил внутрішнього розпорядку установи.

Суд убачає наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_5 , які дають підстави вважати, що останній може намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується і витікає з характеристики підозрюваного за місцем відбування покарання, згідно якої за період відбування покарання характеризується посередньо, має 30 стягнень. До затримання мав місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Втім, відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, в тому числі, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яки передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно в разі, якщо прокурором , крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурором в судовому засіданні жодним чином не доведені і не підтверджені відносними і допустимими доказами, що ОСОБА_5 дійсно тим чи іншим чином перешкоджав цьому кримінальному провадженню або йому на цей час повідомлено про підозру у вчиненні ще іншого злочину. Останній не переховувався від органу на час досудового розслідування, оскільки являєтьсяся засудженим і відбуває покарання.

У зв`язку з чим у відповідності з вимогами закону, дане подання є необгрунтовнимта як таке задоволенню не підлягає.

Оскільки на теперішній час, на момент розгляду подання ОСОБА_5 як засуджений відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії Управління ДПтС України у Дніпропетровській області (№26), то є не доцільним та відсутні підстави обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки його копія з доданими матеріалами лишилась не вручена підозрюваному, що підтверджується протоколом від 16.09.2015 р

Даним протоколом підтверджується, що підозрюваний відмовився отримати копію подання з додатками у присутності понятих і слідчий на це погодилась та не вручила, не полишила дані документи підозрюваному, перешкод в цьому не мала. Фактично на момент внесення і розгляду подання вручена лише одна копія, без додатків захиснику підозрюваного, що підтверджується особистим підписом захисника , та зазначені обставини підтверджені самим захисником.

Для суду процесуальним законом встановлені межі розгляду клопотання, а обов`язок саме вручення копій клопотання з додатками особі, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу, не покладений, такий обов`язок покладений на слідчого та прокурора.

Ці обставини суттєво порушують право підозрюваного на захист та в свою чергу не доводять достатність правових підстав та обґрунтованість обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

В клопотанні ст. слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з старшим прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про яке 18 червня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692, у відношенні ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтС України в Дніпропетровській області, начальнику Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1