20.11.2015

Справа № 469/1283/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
при секретарі:- ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Українка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, працездатного, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,
Після чого 21.09.2015 року, приблизно о 13:00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , повернувшись на узбережжя Тилігульського лиману в с. Червона Українка Березанського району Миколаївської області, не маючи дозволу на зайняття рибним добувним промислом, в порушення п. 3.15 "Правил любительського і спортивного рибальства", затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, забороненим знаряддям лову, яке виготовлене із сіткоснастевих та інших матеріалів, шляхом зняття раніше посипаних 5 капронових сіток загальною довжиною L=350 м., H=1,20 мм., А=20 мм., здійснив незаконний вилов риби, внаслідок чого виловив рибу цінних видів в кількості 106 штук, а саме: 106 шт. кефалі (сингіль) на загальну суму 63 тис. 70 грн., яка встановлена відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», чим завдав істотної шкоди рибному господарству України на загальну суму 63 тис. 70 грн.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.
В підготовче судове засідання прокурором та обвинуваченим було надано угоду про визнання винуватості від 08 жовтня 2015 року на затвердження суду.
Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі висунутої підозри.
Сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.249 КК України, а також, за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений, у разі затвердження такої угоди, а саме:
- за ч.1 ст.249 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Ч.5. ст.469 КПК України передбачено можливість ініціювання угоди в будь-який момент до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної ним угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4. ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам закону, суд дійшов до висновку, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України, вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає положенням ст.65, ч.1 ст.249 КК України, і з зазначеною в угодах мірою покарання погоджується обвинувачений.
Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.249 України, суд вважає встановленим в судовому засіданні, оскільки обвинувачений добровільно, в порядку, встановленому процесуальним законом, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, про що зазначив в укладеній ним угоді про визнання винуватості, і підтвердив суду в підготовчому судовому засіданні, а тому дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.
Таким чином, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, зокрема, думку прокурора та захисника, суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є правові підстави.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових злочинів, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, яке відповідає санкції ч.1 ст.249 КК України, за якою кваліфіковано його дії органом досудового розслідування та судом.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: