Номер провадження 11-кп/775/111/2015

УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурорі ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула 18 серпня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; обвинувачених ОСОБА_7 , і ОСОБА_10 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 21 травня 2015 року:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Воронеж, Російської Федерації, громадянин України, із середньою технічною освітою, раніше судимий - визнаний винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначена міра кримінального покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, на підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання призначеного даним вироком, приєднано не відбуте покарання за вироком Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 31.10.2013 року за ст. 185 ч. 2, ст.. 357 ч.1, ст..72 ч. 2 КК України до арешту на 2 місяці, та штрафу ц розмірі 850 гривень, та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, з ізоляцією та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, з конфіскацією всього майна яке йому належить на праві приватної власності, штраф у сумі 850 гривень виконувати самостійно;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, із середньою технічною освітою, раніше двічі судимого - визнано винним вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з ізоляцією та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, з конфіскацією всього майна яке йому належить на праві приватної власності;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше тричі судимий визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначене йому покарання

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з ізоляцією та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу;

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 років з ізоляцією та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_12 : солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 204,69 гривень, солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10 000 гривень,-

В с т а н о в и л а:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ОСОБА_10 визнанні винними в тому, що 07 лютого 2014 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_11 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті провулку Слюсарний та вулиці Орджонікідзе у м. Краматорськ, де заздалегідь домовились про зустріч. У цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел скоїти напад на громадян міста з метою заволодіння їх майном, про що він повідомив ОСОБА_13 та отримав його згоду . У подальшому приблизно о 18 годині 15 хвилин знаходячись біля будинку № 148 по вул. Орджонікідзе м. Краматорська переслідуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 побачив раніше йому не відому ОСОБА_12 яка йшла йому на зустріч. ОСОБА_11 побачив що у ОСОБА_12 у руках знаходяться два пакети та жіноча сумка, переслідуючи свій злочинний умисел, дочекався коли ОСОБА_12 порівняється з ним, напав на неї обхопивши руками ззаду за тулуб. Після чого погрожуючи позбавити її життя, тобто застосовуючи погрози насильства небезпечного для життя, почав вимагати від ОСОБА_12 передати йому її майно. ОСОБА_12 стала чинити опір, намагаючись вирватись від захвату та кинула на землю сумки. У цей час до ОСОБА_11 підбіг ОСОБА_7 , яких відходив до подвір`я дому АДРЕСА_1 у власних справах, та став допомагати ОСОБА_11 подавити опор ОСОБА_12 . Подавивши волю потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заволоділи майном потерпілої сережками із срібла 925 проби, вагою 1,33 грами, вартістю 33,09 гривень, які знаходились у вухах останньої. Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального злочину втекли.

У подальшому, 07 лютого 2014 року приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_10 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 148 по вул. Орджонікідзе м. Краматорська проходячи по тротуару проїжджої частини у напрямку річки Друга Біленька на узбіччі побачив жіночу сумку, яка належала ОСОБА_12 , у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, обшукав сумку та викрав майно, а саме мобільний телефон, сим карту до нього, та інше майно на загальну суму 424, 18 гривень, а також кредитною картою ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_12 , яка є офіційним документом, та розпорядився їм на власний розсуд.

В принесених апеляційних скаргах:

- Адвокат ОСОБА_6 з посиланням на те, що вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_11 є незаконним та не обґрунтованим в наслідок не відповідності висновків суду фактичним обставинам по справі ставить питання про його скасування та закриття кримінальне провадження за відсутності складу злочину. В обґрунтування своїх доводів адвокат посилається на те, що не встановлено час здійснення злочину та наявність спільного наміру в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на заволодіння майном ОСОБА_12

- Засуджений ОСОБА_7 посилаючись на те що матеріалами кримінального провадження не доведено що він та ОСОБА_11 погрожували застосуванням ножа або предметом на нього схожого при заволодіння майном потерпілій ОСОБА_12 ставить питання про перегляд вироку, перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 186 КК України та прийняття по справі рішення у відповідності з вимогами закону.

- Адвокат ОСОБА_8 посилаючись на невідповідність висновків суду у відношенні ОСОБА_7 фактичним обставинам по справі ставить питання про зміну вироку і перекваліфікації дій підзахисного з ч. 2 ст.187 КК України на ч. 2 ст.186 КК України.

- Адвокат ОСОБА_15 посилаючись на відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_10 , складу кримінального правопорушення ставить питання про скасування вироку, закриття кримінального провадження за відсутності в діях обвинуваченого складу злочину. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що встановленні фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_10 заволодів майном ОСОБА_12 коли воно не знаходилось у володінні останньої, а тому ці дії не утворюють складу злочину.

- Обвинувачений ОСОБА_10 посилаючись на те, що судом першої інстанції призначена надмірна міра кримінального покарання, не зважаючи на те що він свою вину визнав та щиросердно розкаявся, страждає на захворювання туберкульозом, ставить питання про зміну вироку та призначення більш м`якої міри покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи принесених ним та його захисником ОСОБА_8 апеляційних скарг, захисника ОСОБА_6 який підтримав доводи принесеної ним апеляційної скарги та просив про її задоволення, думку прокурора ОСОБА_5 про необгрунтовність апеляційних скарг та залишення вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг не обґрунтованими та не підлягаючим задоволенню а вирок суду залишенню без змін за таких підстав.

Винність ОСОБА_16 та ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 у повному обсязі доведено сукупністю встановлених фактичних обставин, які належним чином перевірені в ході судового розгляду. При цьому обґрунтовано прийняті як доказ покази потерпілої ОСОБА_12 про те що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 при здійсненні на неї нападу та заволодіння майном погрожували застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, яке вона сприйняла реально. Тому ці дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковані вірно, а доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину безпідставні. Зважаючи на наведені обстави колегія суддів не находить підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_11 та Шевченко на ч. 2 ст. 186 КК України. Призначена обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 міра кримінального покарання у повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Винність ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 та викраденні офіційного документа, якій належить останній у повному обсязі доведено сукупністю встановлених фактичних обставин, які належним чином перевірені в ході судового розгляду, не заперечувалась самим обвинуваченим при розгляді у суду першої інстанції, а також не оскаржуються ним самим у апеляційній скарзі. Матеріалами провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 , яке вона втратила в наслідок протиправних дій проти неї з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 2. ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України. Тому апеляційні доводи адвоката ОСОБА_15 про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину безпідставні.

Міра кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначена з урахуванням ступенем тяжкості вчинених злочинів, які були скоєні у стані алкогольного сп`яніння, наявності трьох попередніх судимостей за злочини вчинені проти особистого майна у межах санкції при визначенні розміру кримінального покарання, належним чином враховано визнання вини, щире каяття, наявність тяжкого туберкульозного захворювання і при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосовано принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Інші апеляційні підстави для призначення менш суворої міри кримінального покарання відсутні, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині безпідставні.

Керуючись ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів ухвалила, -

У х в а л и л а:

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 залишити без задоволення

Апеляційні скарги засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишити без задоволення .

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185, за ч.1 ст.357 КК України залишити без змін.

Колегія суддів: