Справа № 161/598/16-к Провадження №11-сс/773/25/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником голови Ківерцівської РДА, депутата Ківерцівської міської ради, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся із клопотанням до слідчого судді Луцького міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20 січня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком два місяці. Посилається на те, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Судом не взято до уваги, що слідчим та прокурором у судовому засіданні вказувалось на те, що не всі члени тендерного комітету допитані та не встановлено точне коло свідків, що в свою чергу надає можливість підозрюваному ОСОБА_7 до моменту їх допиту в якості свідків впливати на них. Крім того, ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки у її мотивувальній частині взагалі не зазначено суті кримінального правопорушення, яке інкримінується органами досудового розслідування ОСОБА_7 . За таких обставин прокурор вважає, що запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та наявність ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, однак не довели наявність ризиків передбачених ч.3 ст.194 КПК України, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрав щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.
В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України побудоване на припущеннях, є непереконливим, не підтверджується доказами і не свідчить про наявність вказаних ризиків.
Твердження прокурора про те, що у мотивувальній частині ухвали не зазначено суті кримінального правопорушення, яке інкримінується органами досудового розслідування ОСОБА_7 є безпідставними.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування щодо ОСОБА_7 проводиться за ч.3 ст.368 КК України, про що йому 19.01.2016 року повідомлено про підозру прокурором Волинської області із зазначенням її змісту.
За таких обставин, законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4