Апеляційний суд Херсонської області
Справа №10-225/10 Головуючого в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія - обрання Доповідач: Годун В.А.
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого ГодунаВ.А.,

суддів Шевцової В.Г.,

ОСОБА_2,

з участю прокурора Жакоміна О.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Херсоні 3 вересня 2010 року матеріали справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від ЗО серпня 2010 року,

встановила:

Зазначеною постановою відмовлено у задоволенні подання старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про обрання щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, утримуючого неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинувачуваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, запобіжного заходу взяття під варту.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи директором ТОВ «Трівія Люкс» умисно з метою мінімізації податкових зобовязань шляхом завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2009 року у господарських операціях з контрагентом 1111 «Ренегат» на суму 1861389,93 грн. та за період з жовтня 2008 по лютий 2009 року з контрагентом 1111 «Аурісана» на суму 5834987,03 грн. ухилився від сплати податків до бюджету у сумі 7696376 грн.

Відмовляючи у задоволенні подання слідчого, суд виходив з того, що у судовому засіданні не було встановлено наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачуваний намагатиметься ухилитися від слідства, перешкодити встановленню істини по справі та продовжити злочинну діяльність. Суд дійшов висновку про те, що слідчий не навів жодних доказів на підтвердження факту продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності, твердження слідчого про невстановлення місця перебування ОСОБА_4, а також про вчинення ним нового злочину під час іспитового строку не відповідають дійсності. Також було встановлено, що ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та враховано що він має родину, утримує неповнолітню дитину, має постійне місце проживання.

В апеляції прокурор, посилаючись на те, що суд відмовив у задоволенні подання слідчого про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу взяття під варту, не врахувавши, що він за місцем проживання відсутній, ухиляється від явки до органів слідства, раніше судимий, а злочин, у якому обвинувачується, вчинив під час іспитового строку, просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, вислухавши прокурора, який підтримав апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з довідки про судимість № 242-15042010/65204 (а.с. 15) судимість ОСОБА_4 за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 18.02.2003 погашена 18.02.2004 року, а за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2006 судимість погашена достроково у звязку із застосуванням п. б ч.І ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 на підставі постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.04.2007. Звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком від 29.11.2006, у звязку з актом амністії припиняє призначений йому цим вироком іспитовий строк.

Отже, висновок суду першої інстанції, про те, що судимість ОСОБА_4 погашена, є вірним, а доводи прокурора про судимість обвинувачуваного, а також про те, що обвинувачуваний вчинив новий злочин під час іспитового строку, відповідно до п.1 ч.І ст. 89 КК України є безпідставними.

Як встановлено судом та як вбачається з матеріалів справи, зокрема з пояснень слідчого у судовому засіданні 30 серпня 2010 року, ОСОБА_4 жодного разу не був належним чином повідомлений про виклик до органів досудового слідства. Тому доводи прокурора про те, що обвинувачуваний ухиляється від явки до органів слідства не відповідають матеріалам, доданим, до подання слідчого, і не можуть бути враховані судом.

Факт проживання ОСОБА_4 не за місцем державної реєстрації є реалізацією, передбаченого ст. 33 Конституції України, ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ч.б ст.29 Цивільного кодексу України, права на свободу пересування та вільний вибір одного або декількох місць проживання та за відсутності інших обставин не може бути витлумачений як такий, що свідчить про намір обвинувачуваного ОСОБА_4 ухилитьсь від слідства і суду та перешкодити виконанню процесуальних рішень.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 має стримуючі соціальні звязки: родину, постійне місце проживання і роботи, за якими позитивно характеризується, а також утримує неповнолітню дитину.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановив та вірно оцінив передбачені статтями 148, 150 КПК України обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу. Його висновок про відсутність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 буде намагатися ухилитися від слідства і суду, або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжувати злочинну діяльність є обґрунтованим.

Підстав для скасування або зміни постанови суду колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 серпня 2010 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Згідно з оригіналом: суддя підпис