Дата документу 11.08.2015
Справа № 501/3609/15-к

У Х В А Л А
11 серпня 2015 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», ОСОБА_5 на незаконну бездіяльність , керівника органу досудового розслідування та прокурора, пов`язану з невнесенням відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
05 серпня 2015 року скаржник звернувся до суду з зазначеною скаргою (а.с.2-4).

Скаржник просить суд:

Визнати незаконною бездіяльність слідчого, керівника органу досудового розслідування СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області та прокурора прокуратури м.Іллічівськ, який здійснював контроль за прийняттям рішення за заявами ОСОБА_5 , направленими в своїх інтересах та інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», про вчинення злочину від 30.07.2015 року у зв`язку з невиконанням вимог ч.2 ст.36 та ч.2 ст.39, п.2 ч.2 ст. 56, ч.2 ст. 55 та ч.1,2 ст. 214 КПК України, відповідно.

Зобов`язати слідчого, керівника органу досудового розслідування СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області та прокурора прокуратури м. Іллічівськ, який здійснював контроль за прийняттям рішення за заявами ОСОБА_5 , направленими в своїх інтересах та інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про вчинення злочину від 30.07.2015 року:

- внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 171, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 127 та ч.2 ст.397 КК України;

- виконати вимоги п.4 ч.2 ст. 36, п.2 ч.2 ст. 56, ч.2 ст. 55 КПК України, а саме: направити ОСОБА_5 та Державному підприємству «Іллічівський морський торговельний порт» документи, що підтверджують прийняття і реєстрацію заяви; вручити їм пам`ятку про процесуальні права; визнати останніх потерпілими; доручити слідчому чи органу досудового розслідування проведення у встановлений строк слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню, негласних слідчих (розшукових) дій; інших процесуальних дій.

Зобов`язати прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, після виконання перелічених невідкладних слідчих дій направити кримінальне провадження для проведення досудового розслідування в Генеральну прокуратуру України.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 30 липня 2015 року, ОСОБА_5 в своїх інтересах та інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (надалі ДП «ІМТП») до Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеські області телефонним повідомленням, а у подальшому у письмовому вигляді направлена заява про скоєний злочин (далі заява від 30.07.2015 року). Письмова заява зареєстрована за №4555 від 30.07.2015 року.

Згідно відомостей, викладених у телефонному повідомленні та заяві:

30.07.2015 р. особи, які, не представившись (окрім працівника податкової міліції Мех та її помічника), надали копію ухвали Солом`янського райсуду м. Києва від 24.07.2015 р., перекривши доступ до приміщень на поверхах адмінбудівлі за адресою: 68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6., проводили обшук. Вказаний обшук є завідомо незаконним, про що було повідомлено вказаних працівників. Так, згідно з ухвалою суду, в провадженні МГУ ДФС України знаходиться кримінальне провадження № 0000186 від 21.05.2014 р. за ознаками ч. 2 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України. По даному провадженню слідчим суддею наданий дозвіл на проведення обшуку в адмінбудівлі ДП «ІМТП». Підставою для відкриття кримінального провадження став акт планової перевірки ДП «ІМТП», складений 17.04.2014 року СП по роботі з ВПП МГУ ДФС в Одеській області. При цьому усі прийняті за результатами даного акта податкові повідомлення-рішення у подальшому скасовані: частина - безпосередньо Центральним офісом по роботі з ВПП МГУ ДФС, а решта - в судовому порядку. Рішенням Центрального офісу по роботі з ВПП МГУ ДФС та судовим рішенням, що набрало чинності ще у 2014 році, встановлена незаконність та безпідставність усіх висновків щодо порушень, наведених у акті планової перевірки ДП «ІМТП», складеному 17.04.2014. І про що неодноразово письмово повідомлено і було достовірно відомо МГУ ДФС в Одеській області, а також направлені звернення щодо закриття безпідставно відкритого кримінального провадження.
На думку скаржників, слідчий суддя, надаючи дозвіл на проведення обшуку з метою вилучення документів по угодам ДП «ІМТП» з ТОВ «Транс-Сервіс» та ТОВ «Систем Інвест трейдинг», а також посадові особи ДФС та прокуратури, що узгоджували відповідне клопотання, достовірно знали про наявність роз`яснень, викладених у п.1 Розділу III Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, які обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21 травня 2014 року та на засіданні пленуму ВССУ 17 жовтня 2014 року, якими передбачено: «З огляду на те, що метою обшуку, визначеною в ч. 1 ст. 234 КПК, є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, обґрунтованою є відмова слідчих суддів у задоволенні клопотання про обшук, яке подається з метою виявлення та фіксації нових епізодів злочинної діяльності, припинення можливих злочинів, що готуються».
Викладені приписи законодавства і роз`яснення його застосування, надані належним судовим органом, вказували на винесення слідчим суддею ОСОБА_6 завідомо неправосудної ухвали у співучасті з посадовими особами ДФС України та прокуратури. Тому що угоди ДП «ІМТП» з ТОВ «Транс-Сервіс» та ТОВ «Систем Інвест трейдинг» не є предметом дослідження у кримінальному провадженні № 0000186 від 21.05.2014 р., і викладені в ухвалі слідчого судді від 24.07.2015 року про проведення обшуку факти підпадають під ознаки інших статей Особливої частини КК і не охоплюються обставинами злочину, який розслідується у рамках зазначеного кримінального провадження № 0000186.
При цьому, слідчий, прокурор, згідно ст.214 КПК України, перед проведенням процесуальних дій по обшуку та вилученню належного ДП «ІМТП» майна та документів за угодами ТОВ «Транс-Сервіс» та ТОВ «Систем Інвест трейдинг», повинен був спочатку внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань стосовно інших епізодів, якщо вони встановлені в ході розслідування кримінального провадження щодо відносин ДП «ІМТП» з ТОВ «Транс-Сервіс» та ТОВ «Систем Інвест трейдинг», що умисно зроблено не було.
Органи ДФС України не вправі розслідувати злочини, передбачені ст. 366 КК України відповідно до правил підслідності та територіальності.
Викладене призвело до незаконного вилучення маси документів, що не має відношення до кримінального провадження № 0000186 та призупинило роботу адміністрації ДП «ІМТП».
Також, в заяві від 30.07.2015 року зазначені інші грубі порушення норм закону, які, на думку заявника охоплюються нормами особливої частини КК України, а саме:
- заподіяння особами, що проводили обшук, фізичних та моральних страждань працівникам ДП «ІМТП» під час обшуку з метою примусити вчинити дії, що суперечать їх волі, що призвело до погіршення здоров`я потерпілих, у тому числі шляхом протидії надання останнім медичної допомоги лікарями карети «Швидкої допомоги»,
-до участі у проведенні обшуку не був допущений адвокат ОСОБА_4 , який мав угоду з ДП «ІМТП»;
- перешкоджали діяльності журналістам засобів масової інформації: «Думськая ТВ» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; «Новини 24» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; а також журналістам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Особи, які не представились, під час грабіжницьких дій з відібрання особистого мобільного телефону «HTC» у заступника директора з правових питань ОСОБА_5 зірвали з шиї ланцюжок та із застосуванням грубої фізичної сили спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження, внаслідок чого у подальшому ОСОБА_5 був шпиталізований лікарями карети швидкої допомоги із тиском 190/100 та підозрою на інсульт, що підтверджується висновками медичного закладу. Викладене стало причиною для госпіталізації останнього каретою «Швидкої допомоги» у медичний заклад м. Іллічівськ і його звернення з відповідною заявою про скоєний злочин, яку приблизно о 22 год. 30.07.2015 року отримана слідчий Іллічівського МВ Пельтек О.
Викладені заявником у заявах від 30.07.2015 року факти та об`єктивні обставини справи встановлені в ході розслідування кримінального провадження № 0000186, з урахуванням приписів викладених у п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, наділяли посадовців ДФС України і процесуального керівника досудовим розслідуванням безумовним обов`язком зупинити слідчі дії у рамках зазначеного кримінального провадження та негайно закрити його з підстав відсутності події кримінального правопорушення.
Однак, зазначені відповідні особи, на нашу думку, будучі досвідченими спеціалістами в області кримінального процесуального законодавства, достовірно усвідомлюючи завідому незаконність проведення слідчих дії у кримінальному провадженні № 0000186, не закрили його, а звернулися з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку.
Тому викладені обставини та приписи чинного законодавства та роз`яснення ВССУ безумовно свідчить про скоєння слідчим суддею Солом`янського райсуду м. Києва у співучасті з посадовими особами ДФС України та прокуратури злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали.
Крім того, зазначені посадові особи, що проводили обшук, скоїли дії, що містять ознаки:
-ч.2 ст. 365 КК України, перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу;
- ч.1 ст. 171 КК України, умисне перешкоджання законній професійній діяльності журналістів ;
-ч.2 ст. 127 КК України, катування;
-ч.2 ст. 397 КК України, вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища.
Заявником у заявах від 30.07.2015 року ретельно перелічені протиправні дії, що мають ознаки кримінальних правопорушень, тому відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор повинні були внести до ЄРДР відомості, які були викладені в заявах про скоєння злочину від 30.07.2015 року та провести досудове розслідування.
Із протоколу обшуку від 30.07.2015 року вбачається що обшук проводився старшим слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників лейтенантом податкової міліції ОСОБА_13 .. В обшуку приймали участь: старші прокурори відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управляння нагляду за додержанням законів органами податкової міліції головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; ст. слідчий з ОВС 6 ВКР СУФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_16 ; ст. слідчий з ОВС 6 ВКР СУФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_17 ; начальник 6 ВКР СУФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_18 ; ст. оперуповноважений ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_19 ; ст. оперуповноважений ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_20 ; ст. оперуповноважений ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_21 ; ст.оперуповноважений ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_22 ; ст. оперуповноважений ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_23 ; старші інспектори штабу ОУ СДПІ з ОВП у м. Одесі ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Зазначені особи, в ході обшуків у даному кримінальному провадженні, не тільки умисно грубо попрали кримінальне процесуальне законодавство, і права осіб що обшукуються, а й діяли таким чином, що нібито особисто зацікавлені в результатах обшуку. Тобто, вилучили майно, що завідомо не має відношення до кримінального провадження, перешкоджали здійсненню правомірної діяльності представника особи, не дали можливість викликати незацікавлених понятих, незаконно здійснили особистий обшук осіб, й інше.

Скаржник вважає, що кожне із вищевикладених умисних грубих порушень діючого законодавства, скоєних посадовими особами ДФС України та прокуратури з перевищенням наданих їм власних повноважень (зокрема КПК України), охоплюються ознаками Особливої частини КК України.

Крім того, заявнику - ОСОБА_5 завдано матеріальної та моральної шкоди, тому останній та ДП «ІМТП» є потерпілими та наділені передбаченими КПК України правами, у тому числі на реєстрацію своєї заяви у ЄРДР, заявляти клопотання щодо витребування доказів та інш.

Однак до цього часу посадовими особами органа досудового розслідування (Іллічівського МВ), при бездіяльності керівника органу досудового розслідування прокурора прокуратури м.Іллічівськ, в порушення положень ч.1 ст. 214 КПК України, умисно протиправно не внесено відомості про скоєні злочини до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування викладених фактів.

Обґрунтування викладених у скарзі вимог та підстави для їх розгляду та задоволення слідчим суддею.

Заявник у своїх заявах від 30.07.2015 року достатньо обґрунтував, наявність в протиправних діях відповідних посадових осіб, залежно від умислу останніх, ознак злочинів, передбачених ч.1 ст. 171, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 127 та ч.2 ст.397 КК України.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, що в даному випадку є спеціальним законом щодо дій по отриманим заявам про злочин, визначений вичерпний перелік дій прокурора та слідчого після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Інших дій чи рішень при отриманні заяви про кримінальне правопорушення законом не передбачено. Крім того, не вправі Генеральна прокуратура України, МВС України чи інший орган влади своїм підзаконним актом звужувати норми ч.1 ст. 214 КПК України чи відміняти їх.

Відповідно до прав та обов`язків, викладених у ч.2 ст.36 та ч.2 ст.39 КПК України, прокурор м. Іллічівськ та керівник органу досудового розслідування Іллічівського МВ також наділені достатніми повноваженнями для реєстрації чи контролю за реєстрацією злочинів, викладених у заявах ОСОБА_5 , до ЄРДР.

Але, не зважаючи на вимоги, викладені у заяві від 30.07.2015 року, а саме: зареєструвати, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, почати досудове розслідування, виконати невідкладні слідчі дії, визнати потерпілими і тільки після чого направити дане кримінальне провадження прокурору для визначення підслідності; допустивши бездіяльність слідчий керівник органу досудового розслідування та прокурор їх не виконали. Таким чином порушили передбачені норми ч.1 ст. 214 та п.1-2 ч.2 ст. 56 КПК України, зокрема не внесли викладені у заяві відомості до ЄРДР.

При викладених обставинах зазначену бездіяльність слідчого, керівника органу досудового розслідування та прокурора прокуратури м. Іллічівськ, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, слід визнати неправомірною.

Щодо права звернутися із вимогами викладеними у скарзі, до слідчого судді під час досудового розслідування, і обов`язку останнього вирішити їх по суті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником та бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником.

Не реєстрація до ЄРДР зазначеної заяви від 30.08.2015 року відносить заявника ОСОБА_5 та ДП «ІМТП» до кола осіб, що вправі оскаржити зазначену бездіяльність прокурора.

Обов`язок слідчого судді прийняти та розглянути зазначену ним скаргу узгоджується з нормами п.17 ч.1 ст. 7, ст. 24 КПК України.

Щодо обов`язку слідчого судді зобов`язати прокурора та слідчого, крім реєстрації заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вчинити й інші певні дії.

Заява від 30.07.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення крім реєстрації її в ЄРДР, містила й інші вимоги:

- визнати викладених у заяві осіб та ОСОБА_5 потерпілими у провадженні;
- виконати невідкладні слідчі дії, у тому числі допити потерпілих осіб, отримати від вказаних осіб документи, відеозаписи та фотокартки, що підтверджують перелічені у заяві факти.
- тільки після чого направити дане кримінальне провадження прокурору для визначення підслідності.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, слідчого під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: зобов`язання вчинити певну дію.

Норми п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, в частині права оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, з урахуванням приписів ст. 28 КПК, якою передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Не здійснення процесуальних дій, заявлених у заяві від 30.07.2015 року є процесуальною бездіяльністю відповідних, вказаних у КПК, посадових осіб.

Враховуючи викладене та приписи КПК України, вважаю що слідчий суддя, в разі задоволення вимог про визнання бездіяльності слідчого, органу досудового розслідування, керівника органу досудового розслідування та прокурора прокуратури м. Іллічівськ що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - неправомірною, повинен зобов`язати останніх здійснити невідкладні, обов`язкові та інші, передбачені п.2 ч.2 ст. 56, ч.2 ст. 55 та ч.1,2 ст. 214 КПК України, процесуальні (слідчі) дії, на яких наголошено у заяві від 30.08.2015 року.

Щодо строку на оскарження зазначеної бездіяльності прокурора, то з урахуванням того, що після отримання заяви від 30.07.2015 року, нами до цього часу не отримано повідомлень про виконання чи відмову у виконанні слідчим та прокурором вимог, передбачених п.1-2 ч.2 ст. 56, ч.1 ст. 214 КПК України, тому десятиденний строк подання скарги на зазначену бездіяльність, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, не може вважатися пропущеним.

При цьому, ненаправлення ні ОСОБА_5 ні ДП «ІМТП» повідомлення про реєстрацію викладених в заяві від 30.07.2015 року відомостей до ЄРДР чи відмову в цьому, незважаючи на пропущення більш ніж 7 днів з дня її отримання ОСОБА_26 , є виключно невиконанням певними посадовцями своїх обов`язків, передбачених КПК, а не підставою у відмові від розгляду заяви.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 підтримали доводи і вимоги скарги, просять скаргу задовольнити у повному обсязі.

Прокурор заперечує проти скарги, вважає, що якщо є ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва про проведення обшуку то і скаргу треба подавати до Солом`янського районного суду м.Києва. При цьому прокурор надав суду для огляду оригінали заяв скаржників, подані 30.07.2015 року в чергову частину Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області. Заяви були зареєстровані в журналі єдиного обліку за №4555 і №4563, але за наданими заявами ніякого рішення на день розгляду скарги не прийнято.

Заяви скаржників не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ч.1 ст.214 КПК України заяву потерпілого про кримінальне правопорушення прокурор зобов`язаний внести до ЄРДР на протязі 24 годин з дня надходження заяви.

Частиною 4 ст.214 КПК України передбачено, що прокурор зобов`язаний прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Нормою ч.7 ст.214 КПК України передбачено, - якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

У відповідності до частини 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльності під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 107,110,214,303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», ОСОБА_5 на незаконну бездіяльність , керівника органу досудового розслідування та прокурора, пов`язану з невнесенням відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора прокуратури м. Іллічівськ, який здійснював контроль за прийняттям рішення за заявами ОСОБА_5 , направленими в своїх інтересах та інтересах Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про вчинення злочинів від 30.07.2015 року:

- внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 171, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 127 та ч.2 ст.397 КК України.

В іншій частині вимог скаржника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1