МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1603/15-к
У Х В А Л А
04 серпня 2015 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників ОСОБА_5 , ТОВ Криничанське - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на майно вилучене у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження ЄРДР № 0000767 від 18.07.2015 р. за ознаками злочину передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна у якому зазначив, що 17.07.2015 до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява в.о. директора Надбузького професійного аграрного ліцею ОСОБА_7 , щодо зловживання службовим становищем з корисливою метою директором Надбузького професійного аграрного ліцею ОСОБА_8 , який 11.09.2014 р. передав в оренду земельні ділянки ТОВ "Криничаньске", які належать на праві постійного користування НПАЛ, без погодження з Міністерством освіти і науки, уклавши договір підряду.

Слідчий вказав, що відповідно до фактів викладених у заяві ОСОБА_7 11.09.2014 року за умовами договору ОСОБА_8 здав в оренду зазначені земельні ділянки, підкріпивши цей факт договором підряду, що є порушенням, оскільки договір оренди необхідно було погоджувати з Міністерством освіти та науки, згідно ЗУ «Про профтехосвіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР та Статуту Надбузького професійного аграрного ліцею. Також ОСОБА_8 уклав договір підряду на роботи, а фактично це були надані послуги та ОСОБА_8 повинен був обов`язково проводити тендер, а не укладати договір з ТОВ «Криничанське» відповідно до Закону «Про тендерні закупівлі» від 10.04.2014 року №1197-VII.

Далі 11.09.2014 року між НПАЛ в особі директора ОСОБА_8 та ТОВ «Амбер Агро» в особі директора ОСОБА_9 , укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції № 01-09-11 від 11.09.2014 року. Згідно зазначеного договору НПАЛ зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію врожаю 2015 року на земельних ділянках, що належать НПАЛ з використанням власних матеріальних ресурсів і передати весь товар, вироблений на цих ділянках у власність ТОВ «Амбер Агро». Предметом договору є озима пшениця в кількості 555 +/- 10% (т.) на площі посіву 323,8297 га та не доведений порядок розрахунку даного врожаю. Також згідно п.4.1. ціна товару на момент підписання договору встановлюється сторонами в сумі 2050 грн. за 1т, загальна вартість складає 1137750 +/- 10%, що викликає сумнів, оскільки станом на теперішній час вартість пшениці значно вища.
Слідчий просить накласти арешт на зазначену озиму пшеницю врожаю 2015 року, зібрану на земельних ділянках площею 323,8297 га, розташованих в межах території Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належать Міністерству Освіти України, з метою її збереження та подальшого проведення необхідних експертиз.
Заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, який підтримав клопотання слідчого, представника НПАЛ, який погодився і вважав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, представника ТОВ Криничанське, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши надані письмові докази, вважаю наступне.

Ст. 170 ч. 1 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Тобто це майно (речі, документи, гроші, тощо) є такими, що: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Розглядаючи клопотання слідчого, в судовому засіданні були заслухані як представники органу досудового розслідування так і представники заінтересованих осіб НПАЛ і ТОВ Криничанське. В своїх поясненнях зазначені особи не змогли визначити хто на даний час є власником зерна пшениці, про яке йдеться в клопотанні слідчого. Не можливо чітко і безспірно визначити власника зерна і за наданими документами. Твердження слідчого в клопотанні про те, що зерно є власністю Міністерства освіти України є лише його припущенням, яке не ґрунтується на відповідних доказах.

При цьому представник ТОВ Криничанське зазначив про відсутність у вказаного підприємства можливостей для тривалого зберігання зерна та повідомив про загрозу його псування, і подальшого знищення. Про відсутність сховищ необхідних для зберігання зерна вказав і представник НПАЛ.

Дослідженням наданих письмових доказів встановлено, що досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України. Однак на даний час про підозру не повідомлено жодній службовій особі і органом досудового слідства не встановлено кому, в якій формі та у якому розмірі заподіяна шкода.

З досліджених матеріалів не вбачається достатніх доказів, що вказують на вчинення конкретною особою кримінального правопорушення та правових підстав для арешту майна. В той же час накладення арешту на майно, може призвести до його псування і знищення, оскільки належні умови для його тривалого зберігання не забезпечені.

Таким чином приходжу до висновку, що зазначене в клопотанні слідчого майно не відповідає критеріям визначеним у ст. ст. 167, 170 КПК України, а тому в даний час на нього не може бути накладений арешт.

Виходячи з викладеного клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172, 173 КПК України, -
у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області про арешт озимої пшениці врожаю 2015 року зібраної на земельних ділянках площею 323,8297 га, розташованих в межах території Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.08.2015