Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/914/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2015 року м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000180 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 ККУкраїни за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2015 року,яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Тимошевська, Краснодарського Краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1). 21.05.1991 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. 229-6 ч. 2, ст. 43 КК України до 1 року 6 місяців 20 днів позбавлення волі; 2). 24.02.1994 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. 229-6 ч. 2, ст. 82 ч. 1, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3). 26.04.2000 року апеляційним судом Одеської області за ст. 140 ч. 3, ст. 229-6 ч. 2, ст. 196-1 ч.2, ст. 42 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4). 20.05.2004 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 3, ст. 187 ч. 2, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 29.04.2011 року по закінченню строку відбуття покарання,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати по справі, пов`язані з дослідженням доказів, в розмірі 460 гривень 80 коп. на користь держави.

Вирішено долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, за таких обставин.

У вересні 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 на території колишнього колгоспу в м. Мала Виска Кіровоградської області виявив рослини коноплі, які самостійно проросли. З метою вживання наркотичних засобів, ОСОБА_8 відокремив від стебел рослин коноплі гілки з листям, які в приніс до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де їх просушив та сухе листя подрібнив та став зберігати подрібнені рослини коноплі для власного вживання. В подальшому з частини сухих рослин коноплі ОСОБА_8 виготовив наркотичний засіб смолу канабіса для власного вживання.

18.03.2015 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_8 за проханням свого знайомого ОСОБА_9 поїхав разом з ним до с. Костянтинівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, попередньо взявши з собою поліетиленовий пакет, в середині якого знаходились паперові згортки з сухими подрібненими рослинами коноплі. Даний пакет ОСОБА_8 заховав під куртку та перебуваючи в автомобілі марки ВАЗ 21074, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , нічого не повідомив останньому про наркотичні засоби та таємно від ОСОБА_9 заховав вказаний пакет під поликом пасажирського переднього сидіння автомобіля з метою в подальшому вжити наркотичний засіб.

Цього ж дня, 18.03.2015 року в період з 13 год. 20 хв. по 14 год. 25 хв. працівниками Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області за добровільної письмової згоди власника автомобіля ОСОБА_9 було проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 21074, державний номер НОМЕР_1 за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. 40 річчя Перемоги. Під час проведення огляду в присутності двох понятих в автомобілі під поликом біля пасажирського переднього сидіння було виявлено та вилучено пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 283 від 24.03.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс ( марихуаною ), вагою 37,920 гр. та в кишені куртки ОСОБА_8 було виявлено та вилучено спресовану смолоподібну мілкоподрібнену речовину рослинного походження, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб смолу канабісу, вагою 6,408 гр., які ОСОБА_8 незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевозив без мети збуту.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, яку відкликав до початку розгляду справи по суті.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду та з урахуванням пом`якшуючих обставин застосувати до нього ст.ст. 69, 75 КК України. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що районний суд при призначенні йому покарання не врахував всі пом`якшуючі обставини, такі як: хороша характеристика, стан його здоров`я та хронічні хвороби, догляд за матір`ю пенсіонеркою, у зв`язку із чим призначив занадто суворе покарання.
Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, за таких підстав.
За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, повторно , при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження було встановлено, що наведені у вироку висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених судом доказів.
Перевіркою матеріалів справи істотних порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується посередньо, страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, має на своєму утриманні матір похилого віку, раніше неодноразово судимий, як за аналогічні злочини, так і за умисні тяжкі корисливі злочини.
Також при призначенні покарання ОСОБА_8 судом враховано обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину .
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлені.
Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, слід зазначити, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 309 КК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що при призначенні остаточного покарання судом першої інстанції не враховано його характеризуючі дані, а саме що він за місцем проживання характеризується позитивно, стан його здоров`я та хронічні хвороби, догляд за матір`ю пенсіонеркою, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Окрім того, дані про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Також не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що він за місцем проживання характеризується позитивно, так як в матеріалах кримінального провадження наявна довідка-характеристика видана виконкомом Маловисківської міської ради на ОСОБА_8 , згідно якої останній характеризується посередньо (а.п.102).
З приводу апеляційних вимог ОСОБА_8 , щодо застосування стосовно нього положень ст.69 та ст. 75 КК України, то слід зазначити наступне:
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 скоїв умисне кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, який відноситься до категорії середньої тяжкості, не працює, раніше судимий, колегія суддів вважає, що до останнього не можуть бути застосовані положення ст.ст. 69, 75 КК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду законних підстав для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3