Єдиний унікальний номер 722/1043/15-к
Номер провадження 1-кп/722/57/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

а також: потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни кримінальне провадження №0000251 від 03.06.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта професійно-технічна, пенсіонера за віком, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
02.06.2015 року приблизно 21-ої год. ОСОБА_5 , перебуваючи на дорозі біля місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_4 , з якою тривалий час перебуває в неприязних відносинах, діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, наждачним каменем, який вона утримувала у правій руці, завдала удар в область обличчя ОСОБА_4 внаслідок чого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забійної рани чола зліва, садна лівого надбрів`я, садна лівої носо-губної складки, садна нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та дала наступні показання. З потерпілою ОСОБА_4 вона проживає по сусідству, знайомі близько десяти років, однак більше чотирьох років у них неприязні відносини через спір щодо користування криницею загального користування, яка розташована поруч їхніх господарств. 02.06.2015 року ОСОБА_5 разом зі своєю дочкою біля зазначеної криниці зустріли потерпілу, яка почала обзивати обвинувачену та її дочку нецензурними словами. Дочка обвинуваченої пальцями рук у повітрі перехрестила потерпілу. Потім обвинувачена пішла косити бур`ян, тому взяла косу. Приблизно 21-ої год., накосивши трави, ОСОБА_5 понесла її у килимі на плечах додому. При цьому, на лівому плечі вона несла косу, а під лівою рукою вона несла наждачний камінь. Біля криниці вона зустріла ОСОБА_4 , а також її чоловіка ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 . До ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_7 , який вдарив її по голові кулаком. Від завданого удару у неї з рук випав килим, а наждачний камінь залишився під рукою. Обвинувачена покликала свого онука ОСОБА_9 і попросила його відборонити. Онук вибіг до неї, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_10 загородили йому дорогу. ОСОБА_4 взяла косу і сказала, що відрубає ОСОБА_9 голову, якщо він підбіжить до ОСОБА_5 . Онук обвинуваченої злякався. ОСОБА_5 почала кричати до ОСОБА_4 , щоб та кинула косу. Потім ОСОБА_5 легенько вдарила ОСОБА_4 наждачним каменем у ліву брову. Вважає, що вона захищала свого малолітнього онука, а тому її дії є необхідною обороною. Захисник та обвинувачена просять її виправдати, оскільки завдання ОСОБА_5 удару потерпілій було внаслідок її протиправних дій та необхідними в обстановці, яка склалася.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання, що з обвинуваченою ОСОБА_5 вона знайома більше одинадцяти років. Більше шести років вони перебувають у неприязних відносинах і коли зустрічають одна одну, то обзиваються нецензурними словами. 02.06.2015 року приблизно о 19-ій год. вона пішла до криниці, де побачила ОСОБА_5 та її дочку, яка пальцями рук у повітрі перехрестила потерпілу, на що ОСОБА_4 їй сказала, щоб та перехрестила свою маму. Потерпіла пішла на город, де був також її чоловік, а приблизно о 21-ій год. вона вийшла з городу і біля криниці зустріла ОСОБА_5 , яка несла траву та косу. Обвинувачена почала обзивати ОСОБА_4 нецензурним словами, на що потерпіла також почала її обзивати нецензурними словами. Потерпіла підійшла до ОСОБА_5 на відстань менше одного метра, на що та хитнула косою, яка була у обвинуваченої у вертикальному положенні у лівій руці. ОСОБА_4 правою рукою схопила за косу, щоб обвинувачена нею не рухала і вони разом тримали косу. ОСОБА_5 покликала свого малолітнього онука, щоб той бив потерпілу. ОСОБА_9 прибіг з дерев`яною палкою, приблизною довжиною один метр. ОСОБА_4 сказала ОСОБА_9 , щоб він навіть не пробував її вдарити. Тоді ОСОБА_5 наждачним каменем нанесла потерпілій по голові два удари. Від другого удару у неї виникло розсічення чола та пішла кров. Потерпіла відпустила косу і схопилася за обличчя. Після чого її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_10 забрали її додому. Дані події тривали приблизно 5-10 хв. Щодо показів обвинуваченої, то потерпіла заперечує, що вона тримала в руках косу одноосібно та замахувалася нею на малолітнього ОСОБА_9 , а також висловлювала йому будь-які погрози.

Допитаний під час судового розгляду у присутності законного представника ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_12 малолітній ОСОБА_9 , 2004 року народження, дав пояснення, що він проживає зі своєю бабусею ОСОБА_5 , оскільки мати перебуває на заробітках. 02.06.2015 року його покликала ОСОБА_5 , яка перебувала на вулиці біля їхнього господарства. При цьому вона не казала йому брати палку. Він прибіг, тримаючи у руках суху дерев`яну паличку, якою грався. Свідок побачив біля ОСОБА_5 ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , яка видерла у ОСОБА_5 косу і почала нею махати над його головою та казати, щоб він не підходив до своєї баби, бо вона йому відрубає голову. ОСОБА_9 дуже злякався і заплющив очі, щоб нічого не бачити. При цьому, він лише чув, як його бабка казала ОСОБА_4 , щоб та кинула косу. Коли він розплющив очі, то побачив, що у ОСОБА_4 розбита брова, а косу тримала ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 та тривалий час перебуває у неприязних відносинах з обвинуваченою, дав показання, що 02.06.2015 року приблизно о 20-ій год. він був на городі, а його дружина пішла до криниці. Свідок чув, як його дружина сказала комусь «Перехрести свою маму». Він запитав ОСОБА_4 , що сталося. Через деякий час він пішов до криниці, щоб взяти води і побачив на дорозі їхню сусідку ОСОБА_5 , яка несла траву, косу та брусок. Свідок запитав ОСОБА_5 , що сталося. З городу вийшла ОСОБА_4 і між нею та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка. Свідок повернувся на город, звідки бачив та чув, як ОСОБА_5 покликала свого малолітнього онука, який прибіг з бучком, який потім кинув. Крім того, свідок бачив, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом тягали косу, яка перебувала у вертикальному положенні. Момент нанесення удару свідок не бачив. Він вибіг з городу, коли вже був нанесений удар, де побачив ОСОБА_5 в руках якої була коса, приблизною довжиною 1,5 м. Будь-яких ударів ОСОБА_5 свідок не наносив.

Свідок ОСОБА_10 , який є сином потерпілої ОСОБА_4 та тривалий час перебуває у неприязних відносинах з обвинуваченою, дав показання, що в червні 2015 року (точної дати він не пам`ятає) ввечері біля криниці, яка розташована поруч їхнього господарства він бачив, як його мати сварилася з їхньою сусідкою ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стояли приблизно за один метр одна від одної. Потім ОСОБА_5 замахнулася косою і ОСОБА_4 також взялася за косу, яку вони разом тримали у вертикальному положенні. ОСОБА_5 покликала свого онука, який прибіг з патичком. Моменту нанесення удару свідок не бачив. Він прибіг з подвір`я і побачив, що у ОСОБА_4 йде кров.

Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , малолітнього ОСОБА_9 , доводи захисника обвинуваченої, виступи учасників судового розгляду в судових дебатах та останнє слова обвинуваченої, дослідивши та оглянувши надані суду письмові докази, висновки судових експертиз, допитавши експерта ОСОБА_14 , провівши огляд на місці події, перевіривши всі доводи та з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно якої судом було вичерпано всі можливості для отримання доказів, які мають значення для встановлення обставин по даній справі, суд прийшов до наступних висновків.

Суд вважає послідовними, узгодженими та достовірними показання потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , які надали їх під присягою та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Достовірність даних показань відповідає даним, які були встановлені судом під час огляду місця події. Зазначеними показаннями підтверджуються обставини умисного заподіяння обвинуваченою ОСОБА_5 потерпілій удару наждачним каменем внаслідок якого їй були спричинені тілесні ушкодження та відповідно спростовуються показання обвинуваченої та її малолітнього онука ОСОБА_9 щодо вчинення потерпілою небезпечного посягання відносно малолітнього ОСОБА_9 .

При цьому, показання обвинуваченої суд розцінює як обрану нею та її захисником позицію захисту з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності.

Суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання дій ОСОБА_5 щодо ОСОБА_4 необхідною обороною або крайньою необхідністю, вчинених з метою відвернення дій потерпілої щодо малолітнього онука обвинуваченої, оскільки через відсутність з боку потерпілої суспільно небезпечних посягань (небезпеки) обстановка, яка склалася, не потребувала від обвинуваченої заподіяння ОСОБА_4 шкоди.

Крім вказаних вище показань потерпілої та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується дослідженими під час проведення судового розгляду письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_4 від 02.06.2015 року, яка зареєстрована 03.06.2015 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області за №1510, згідно якої вона просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності;

- заявою ОСОБА_5 від 30.06.2015 року та протоколом огляду предметів від 30.06.2015 року з таблицею ілюстрацій до нього, згідно яких ОСОБА_5 було добровільно видано належний їй кам`яний брусок для заточення леза, напівокруглої форми, довжиною 17 см., товщиною по зовнішній стороні 1,7 см. та по зовнішній стороні 3,5 см.;

- висновком судово-медичної експертизи Сокирянського міжрайонного відділення Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи № 84 від 11.06.2015 року, згідно якого під час проведення з 08.06.2015 року по 09.06.2015 року експертизи ОСОБА_4 , яка на той час з 03.06.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ, були виявлені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, забійна рана чола зліва, садна лівого надбрів`я, лівої носо-губної складки, нижньої губи зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше чотириразової дії тупих твердих предметів, вірогідніше всього внаслідок травматичної дії кам`яного бруска для заточки леза. По часу свого виникнення можуть відповідати на 02.06.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- додатковим висновком судово-медичної експертизи Сокирянського міжрайонного відділення Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи №107 від 30.06.2015 року, згідно якого для проведення даної експертизи експерту для огляду був наданий дерев`яний брусок для заточки леза, який має напівмісяцеву форму, довжиною 17 см., товщиною по зовнішній стороні 1,7 см. та по зовнішній стороні 3,5 см. Відповідно виявлені при первинній судово-медичній експертизі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, вірогідніше внаслідок травматичної дії кам`яного бруска для заточки леза, з урахуванням розмірів бруска, а також з урахуванням односторонньої локалізації тілесних ушкоджень (зліва), останні могли виникнути внаслідок одноразової травматичної дії наданого на експертизу кам`яного бруска з приложенням травмуючої сили в ділянку чола зліва та послідуючою протяжкою удару по низу, що призвело до утворення саден лівої половини обличчя. По часу свого виникнення можуть відповідати на 02.06.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Під час допиту експерта ОСОБА_14 , яким було надані вищезазначені висновки судово-медичних експертиз, ним було роз`яснено, що кількість нанесених потерпілій ударів могла бути більшою, ніж кількість виявлених тілесних ушкоджень, оскільки не кожен удар може спричини їх виникнення, оскільки це залежить від сили удару, пружності м`яких тканин тощо. Наявність ушкодження у вигляді струсу головного мозку було підтверджено об`єктивними даними і він міг виникнути внаслідок одноразової травматичної дії наданого для проведення додаткової експертизи кам`яного бруска.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину під час судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, а вчинене діяння кваліфікується за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а саме те, що у відповідності до ч.2 ст.12 КК України даний злочин є умисним злочином проти здоров`я особи невеликої тяжкості.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером за віком, по місцю проживання характеризується посередньо, проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_16 , не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , її поведінку до та після вчинення злочину, а також майновий стан, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті закону за даний вид злочину у виді штрафу мінімального розміру, яке буде достатнім та необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до положень ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 було пред`явлено до обвинуваченої ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Остаточні позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків у розмірі 480,28 грн., які полягали у понесені ОСОБА_4 витрат за придбання ліків внаслідок спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, під час судового розгляду ОСОБА_5 та її представником були визнані у повному обсязі.

Завдану моральну шкоду ОСОБА_4 обґрунтовує перенесенням в момент отримання тілесних ушкоджень значного фізичного болю та емоційного стресу, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Внаслідок побиття у неї виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до душевних і фізичних страждань, вплинули на реалізацію її намірів щодо роботи та змінили її звичний спосіб життя. Завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 6100 грн. Крім того, просить суд врахувати, що ОСОБА_5 не надала їй будь-якої допомоги як на місці вчинення злочину, так і в подальшому, не просила вибачення за вчинене та не брала будь-якої участі у її видужанні та реабілітації. На даний час внаслідок перенесеного струсу голови вона хворіє, змушена звертатися до невропатолога та нести витрати за придбання ліків.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди цивільна відповідачка та її представник не визнали, заперечуючи їх спричинення внаслідок умисних дій ОСОБА_5 .

З урахуванням положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, судом встановлено, що потерпіла внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , які полягали у умисному заподіянні вищезазначених тілесних ушкоджень, зазнала страждань внаслідок перенесення фізичного болю та емоційного стресу, тимчасового понівечення обличчя, необхідності перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ в період з 03.06.2015 року по 15.06.2015 року, неможливості протягом певного часу вести звичний спосіб життя. Обсяг, зміст, інтенсивність та тривалість моральних страждань, завданих внаслідок дій ОСОБА_5 дають суду підстави для визначення справедливого розміру відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Відповідно позовні вимоги в частині моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369 ч.1, 370, 371 ч.ч.1,2, 373 ч.ч.2,3, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків задовольнити повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Василівка Сокирянського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с.Василівка Сокирянського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 завдані матеріальні збитки у сумі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 28 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Речовий доказ: наждачний камінь, який згідно квитанції №8034 зберігається в камері зберігання речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Головуючий: