справа № 201/2564/14-к
провадження № 1кс/201/997/2014
УХВАЛА

04 березня 2014 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Заявника ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 січня 2014 року, про закриття кримінального провадження № 0000345 від 18 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що оскаржувана постанова винесена передчасно та без проведення належної перевірки заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник у судовому засіданні доводи скарги підтримав, на її задоволенні наполягав, посилаючись на необґрунтованість винесеного рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилались на повноту проведеного досудового розслідування та законність і обґрунтованість винесеного рішення.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, а також надані суду матеріали кримінального провадження № 0000345 від 18 грудня 2013 року, приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

З огляду на норму ст. 307 КПК України в сукупності з положеннями ст. 284 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, постановляє ухвалу про скасування такого рішення слідчого, або відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 грудня 2013 року було закрито кримінальне провадження № 0000346 від 18 грудня 2013 року, за заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в діях осіб на яких вказували заявники складу кримінального правопорушення.

Зі змісту п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідує, що кримінальне провадження може бути закрито, якщо встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо у кримінальному провадженні щодо якого приймається рішення про закриття жодній особі не повідомлялось про підозру.

Положенням ч. 5 ст. 110 КПК України встановлено вимоги до процесуальних рішень, в тому числі рішень слідчого, відповідно до яких постанова слідчого, окрім іншого, складається з мотивувальної частини, яка повинна містити мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

Аналізуючи наведене вище, суд вважає, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів вказаних заявниками у своїх заявах.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, викладені у заяві ОСОБА_4 , ОСОБА_6 доводи, під час досудового розслідування не знайшли свого об`єктивного підтвердження та не було здобуто доказів наявності в діях співробітників Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення.

Вказаний висновок слідчого ґрунтується на фактах встановлених під час здійснення досудового розслідування та зафіксований у матеріалах кримінального провадження.

Так, у заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вказано про те, що посадовими особами вказаних вище райвідділів міліції до них було застосовано заходи психологічного та фізичного насильства під час затримання та проведення досудового слідства з метою отримання визнання вини заявників у вчиненні злочину.

Перевіряючи вказані обставини, слідчим прокуратури було направлено запити до Дніпропетровського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, стосовно надання відомостей про результати медичного огляду затриманих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та копій його результатів і пояснень останніх щодо походження тілесних ушкоджень.

З відповіді на вказані запити, що міститься в матеріалах справи №3/19-1632 від 30.01.2014 року, вбачається, що 23 грудня 2010 року, по прибутті затриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у останніх тілесні ушкодження зафіксовані не були, в особовій справі відомості про тілесні ушкодження, а також пояснення з цього приводу відсутні.

Продовжуючи досудове розслідування, слідчий ознайомився з матеріалами кримінальної справи стосовно заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та долучив до матеріалів кримінального провадження відповідні копії документів, що спростовують свідчення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та не вказують на наявність в діях посадових осіб органів внутрішніх справ складу кримінального правопорушення.

У якості потерпілих було опитано заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за результатами проведення цих слідчих дій також не було встановлено даних, які б вказували на вчинення злочину. Їх показам, в подальшому, при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, слідчим була надана оцінка та останні протирічили показами інших свідків у справі, а також не підтверджувались матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування також було допитано слідчих в провадженні яких перебувала кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також оперативних співробітників, які супроводжували дану справу, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , згідно показам яких заходи психічного та фізичного впливу до заявників не застосовувались.

З огляду на зазначене вбачається, що посадові особи на наявність в діях яких складу злочину вказують заявники, за вказаних обставин діяли в порядку передбаченому чинним законодавством, а отже слідчим вірно було вирішено питання, щодо відсутності в їх діях складу злочину.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що відповідно до викладеного у заяві, підставою для притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності було виключно здійснення ним свої посадових повноважень, суд вважає такі доводи безпідставними, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 110, 284, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 січня 2014 року, про закриття кримінального провадження № 0000345 від 18 грудня 2013 року - відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга шляхом її подачі до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1