Дата документу Справа № 335/9449/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/9449/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/768/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 21 вересня 2015 рокуу відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василівка, Запорізької області, який проживає: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що він будучи заступником начальника СВ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, включеним постановою першого заступника начальника Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області до складу слідчої групи, яка здійснює досудовое розслідування в кримінальному провадженні № 0001689, внесеному до ЄРДР 09 серпня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 186 КК України, якому в ході проведення слідчих дій стало відомо про факт вчинення ОСОБА_9 злочину в сфері обігу наркотичних засобів, використав своє службове становище і надану йому владу працівника правоохоронного органу отримавши від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 11 723 грн. за забезпечення непритягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин за наступних обставин.

Так, 08 вересня 2015 р. о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходячись біля житлового будинку № 64-а по вул. Патріотичній у м. Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_9 та у ході розмови з останньою повідомив, що йому відомі відомості щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, вказавши, що за забезпечення не притягнення її до кримінальної відповідальності вона повинна передати йому грошові кошти у розмірі 1000 доларів США.

09 вересня 2015 р., приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в районі Запорізької обласної універсальної наукової бібліотеки імені О.М. Горького, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, 142, у ході розмови з ОСОБА_9 погодився на зменшення суми неправомірної вигоди до 5000 грн. та 300 доларів США за вирішення вказаного питання.

Цього ж дня, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля житлового будинку №144 по проспекту Леніна у м. Запоріжжі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, одержав від ОСОБА_9 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 5 000 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на одержання неправомірної вигоди, 09 вересня 2015 р., приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля житлового будинку №144 по проспекту Леніна у м. Запоріжжі, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 іншу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США, що згідно з курсом валют НБУ станом на 09 вересня 2015 р. складає 6723 грн., а всього за забезпечення непритягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопрушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 11 723 грн.

09 вересня 2015 р. о 18 год. 35 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

09 вересня 2015 р. до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України.

10 вересня 2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

11 вересня 2015 р. слідчий з ОВС СВ прокуратури Запорізької області звернувся до суду з клопотанням про обрання до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого вказав на повне підтвердження вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливості знищення доказів, речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, вчинити нове або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Частково задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, слідчий суддя вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, разом з тим взяв до уваги відомості щодо особистості ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, посилаючись на недостатність обраного судом запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявним в кримінальному провадженні, залишення судом без належної оцінки того факту, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, що має особливу соціальну небезпеку, просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з одночасним визначенням застави в розмірі 509 124 грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які висловили заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчий суддя дотримався загальних положень про застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176-178 КПК України.

Слідчим суддею взято до уваги, що здобуті в процесі досудового розслідування докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених в клопотанні слідчого та, з урахуванням обставин провадження, наявності ризику стосовно підозрюваного, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України щодо його переховування.

Наведені визначені слідчим суддею обставини сторонами провадження не оспорюються.

Разом з тим, враховуючи звільнення підозрюваного з правоохоронного органу, відсутність у ОСОБА_6 судимостей, колегія погоджується із висновком слідчого судді, що інші ризики, заявлені слідчим у клопотанні, є недоведеними.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання слідчого не містить доводів на підтвердження тези, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти визначеним ризикам.

Обґрунтування цієї обставини не наведено і у судовому засіданні.

Слідчий суддя також вмотивував свій висновок про неможливість визначення відносно ОСОБА_6 застави в запропонованому слідчим розмірі, який складає 509 124 грн., обґрунтовуючи його завідомою непомірністю, посилаючись на річний дохід підозрюваного в сумі 56 048 грн.

Наведений висновок, з урахуванням положень ч.4 ст. 182 КПК України, розділяє і суд апеляційної інстанції.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що повинно враховуватися у сукупності з іншими обставинами.
Обираючи підозрюваному вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя взяв до уваги наявність у підозрюваного місця проживання, малолітньої дитини та дружини у стані вагітності.

Підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, відомості про порушення ним обраного запобіжного заходу відсутні, з`являвся на виклики апеляційного суду, що свідчить про малу ймовірність наміру ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, в тому разі, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 цієї статті, але разом з тим не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той про який вказується в клопотанні з покладенням на підозрюваного передбачені ч. 5 цієї статті обов`язки.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що застосування до ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, є необхідним для забезпечення мети і підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

На підтримку позиції слідчого судді, який вирішив питання про застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів, з цього приводу, вважає за необхідне навести практику Європейський суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Єлоєв проти України» (заява № 17283/02) від 06.11.2008 р., визнаючи порушення п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відзначив, що суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

На думку колегії суддів обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що в свою чергу полягає у забороні цілодобово протягом двох місяців залишати місце свого проживання, в достатній мірі забезпечить неможливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

На підставі вищевикладеного, доводи прокурора є безпідставними, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4