Справа 127/9408/15-к
Провадження 1-кс/127/4152/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рибчинці, Хмільницького району, Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з освітою середньо-спеціальною, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 16.05.2014 Хмільницьким ОРВК Вінницької області, на виконання вимог Закону України від 17.03.2014 №1126-VII про затвердження Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію»; Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 16.05.2014 №1 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду навідника 1 відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

14.09.2014 наказом командира 9 батальйону територіальної оборони № НОМЕР_2 (по стройовій частині) солдату ОСОБА_5 було надано щорічну основну відпустку терміном на 10 діб з 15.09.2014 по 24.09.2014 включно.

По прибуттю до місця проведення відпустки 18.09.2014 солдат ОСОБА_5 став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно знявся 22.09.2014.

В період з 23.09.2014 по 13.10.2014 солдат ОСОБА_5 знаходився на лікуванні у санаторії «Родон» м. Хмільник. По завершенню лікування солдат ОСОБА_5 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не прибув.

В зв`язку з вищевказаним, солдат ОСОБА_5 , з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України та виданих у їх розвиток законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності та вирішив не повертатись на службу та зовсім ухилитись від її проходження.

Станом на теперішній час солдат ОСОБА_5 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Солдат ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 проводив час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою взагалі ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та в період з липня 2014 року по січень 2015 року приймав участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 14 жовтня 2014 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не з`явився з лікувального закладу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та в подальшому проводив час на власний розсуд, не маючи наміру взагалі повернутись у військову частину, не вживав жодних заходів у період з 14 жовтня 2014 року до даного часу для повернення на військову службу, проживаючи в АДРЕСА_3 , чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, які знаходяться у матеріалах справи, зокрема: допитами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ін., повідомлення про підозру ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадженя.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції закону від 31.10.2014) даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, так як міра покарання за вчинення даного злочину становить до п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції закону від 05.03.2015) даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, так як міра покарання за вчинення даного злочину становить до 10 років.

24 квітня 2015 року військовослужбовцю військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Дане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2015 року за № 0000056.

Слідчий зазначив, що беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, не одружений, утриманців немає, що свідчить про слабкі соціальні зв"язки та ризик того, що в подальшому ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду і може вчинити нові умисні злочині, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий суду пояснив, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що згідно з п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ч. 2 ст. 177 КПК України може бути метою та підставою для застосування запобіжного заходу, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник підозрюваного підтримав заперечення ОСОБА_5 , суду пояснив, що підозрюваний не судимий, має постійне місце проживання, проживає із співмешканкою та малолітньою дитиною, крім того його підзахисний кається у вчиненому, має намір продовжити сліжбу, тому вважає, що можливо застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у виді особистого зобов"язання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного, його захисника, суд вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які підтримані прокурором в судовому засіданні, однак ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вміненого йому кримінальному правопорушенні до прийняття відповідних змін до ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції закону від 05.03.2015) коли даний злочин відносено до категорії тяжких злочинів.

Слідчим та прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину свою визнає, сприяє якнайшвидшому розкриттю кримінального провадження, сам спростовує факт намагання переховуватися від слідства та суду, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ч. 4 ст. 194, ст. 181 ч. 1 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В клопотанні старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 21 червня 2015 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 за першою вимогою слідчого;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця його проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: