Справа № 274/4721/15-к
Провадження №1-в/0274/586/15
Ухвала
Іменем України

10.11.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за спільним поданням в.о. начальника Райківської виправної колонії (№73) та спостережної комісії при Бердичівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запаковська, Шенковського району Архангельської області, РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 06.08.2003 року за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 05.09.2003 року за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 3) 15.09.2004 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 04.01.2008 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів; 4) 28.05.2010 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 21.11.2012 року умовно-достроково на 3 місяці 20 днів,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшло спільне подання в.о. начальника Райківської виправної колонії (№73) та спостережної комісії при Бердичівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений 02.09.2013 року Іванківським районним судом Київської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 01.05.2013 року, кінець строку - 01.11.2016 року. Відбув 2/3 строку покарання 01.09.2015 року.

Відповідно до змісту подання, за період перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, відбув встановлену законом частину строку, має 2 заохочення, стягнень не має. До праці відноситься сумлінно. Позову не має. У зв`язку з цим адміністрація виправної установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та клопоче про його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації виправної колонії подання підтримав, вважає, що засуджений заслуговує на заохочення у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судове засідання не доставлений. Відповідно до поданої заяви, подання адміністрації виправної колонії підтримує та не заперечує про розгляд без його участі.

На думку прокурора, при вирішенні питання про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого повинна враховуватись його поведінка впродовж усього строку відбуття покарання. Те, що він впродовж відбуття покарання не допускав порушень режиму утримання та має заохочення дійсно свідчить, що засуджений став на шлях виправлення. Однак зважаючи на те, що засуджений раніше двічі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, за увесь період відбуття покарання має тільки два заохочення, працевлаштований лише з липня 2015 року, підстав для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання на даний час немає.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Відповідно до змісту подання та долученої до нього характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній характеризується позитивно, як такий, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Разом з тим, їх зміст не у повній мірі відповідає дослідженим у судовому засіданні матеріалам особової справи засудженого.

Зокрема, впродовж двох років відбуття покарання у Райківській виправній колонії №73, ОСОБА_5 отримав лише два заохочення. Дані заохочення надані засудженому впродовж короткого проміжку часу, що безпосередньо передував розгляду питання про можливість застосування щодо нього пільги передбаченої ст.81 КК України. Незважаючи на працевлаштування, інших заохочень після направлення подання до суду не отримував.

Відповідно до наявного у матеріалах особової справи засудженого витягу з протоколу спільного засідання комісії Райківської виправної колонії №73 та спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації №3 від 19.02.2015р. (особова справа а.с.29), за результатами вирішення питання заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, засудженому ОСОБА_5 у поданні матеріалів до суду було відмовлено, так як він не став на шлях виправлення.

Окрім цього, відповідно до протоколів датованих 12.08.2015р. і 20.09.2015р. (особова справа а.с.45, 47), членами комісії Райківської виправної колонії №73 двічі встановлювався факт користування засудженим забороненими саморобними електронагрівальними приладами, з одночасним стягненням з нього завданих установі матеріальних збитків (постанови начальника колонії від 12.08.2015р. та від 20.09.2015р., особова справа а.с.44, 46), однак будь-якої правової оцінки встановленим фактам адміністрацією установи виконання покарання не надано.

Також при прийнятті рішення судом враховується той факт, що в минулому засуджений двічі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак надану йому довіру не виправдовував та знову скоював тяжкі корисливі злочини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні спільного подання в.о. начальника Райківської виправної колонії №73 та голови спостережної комісії при Бердичівській районній державні адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1