Справа № 548/787/15-к
Провадження №1-кп/548/87/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000154 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, працюючого ТОВ "АТБ "Маркет" молодшим прийомщиком товарів, учасника АТО, одруженого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , працюючи згідно наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області за № 204 о/с від 15 травня 2013 року на посаді слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області, являючись службовою особою правоохоронного органу, представником влади, згідно п.п. д) п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

Обвинуваченому ОСОБА_7 було доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2015 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ВАЗ2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , попередня кваліфікація цього кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, до обвинуваченого ОСОБА_7 18 квітня 2015 року звернувся ОСОБА_9 з проханням повернути йому автомобіль марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебував на штрафмайданчику Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області. Почувши вказане прохання, у обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_9 за вплив на начальника СВ Хорольсьокого РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 , що є особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою отримання від останнього згоди на повернення цього автомобіля ОСОБА_9 та надання усного розпорядження працівникам чергової частини Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області на випуск автомобіля із штрафмайданчику цього райвідділу міліції.

Реалізовуючи вказаний злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_9 за вплив на начальника СВ Хорольсьокого РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 , 21 квітня 2015 року близько 10 години, під час розмови з ОСОБА_9 в приміщенні свого службового кабінету Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області за № 4, по вулиці Карла Маркса, 80 в м. Хорол, повідомив останньому, що він може з урахуванням свого службового становища, авторитету та дружніх стосунків із вказаною посадовою особою, вплинути на начальника СВ Хорольсьокого РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 для того, щоб останній надав згоду на повернення автомобіля ОСОБА_9 та дав усну вказівку працівникам чергової частини Хорольського РВ на випуск автомобіля із території райвідділу, за що ОСОБА_9 , повинен передати йому неправомірну вигоду у вигляді 1000 грн. грошових коштів.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 , доводячи до кінця свій злочинний намір, спрямований на одержання для себе неправомірної вигоди, 21 квітня 2015 року близько 10 год. 32 хв. в своєму службового кабінеті № 4 Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області по вулиці Карла Маркса, 80 в м. Хорол, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді 1000 грн., за спонукання начальника СВ Хорольсьокого РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 до надання згоди на повернення автомобіля ОСОБА_9 та надання усного розпорядження працівникам чергової частини Хорольського РВ на випуск автомобіля із території райвідділу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України не визнав, а вказав, що визнає свою винуватість в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто злочині, передбаченому ст. 369-2 ч.2 КК України. При цьому пояснив, що він як слідчий СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області здійснював досудове розслідування кримінального провадження №0000189, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2015 року по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 квітня 2015 року о 16 год. 00 хв. на перехресті вул. Леніна та Радянська в м. Хорол за участю автомобіля ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 та мотоциклом Кавасакі Нінзя, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , по вказаному кримінальному провадженню автомобіль ОСОБА_9 з причепом був поставлений на штрафмайданчик Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області. 21 квітня 2015 року до нього звернувся ОСОБА_9 та попросив віддати йому автомобіль. Виходячи з того, що автомобіль міг бути повернений лише за вказівкою начальника СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області не лише слідчому, а і працівникам чергової частини Хорольського РВ, які без такого дозволу не випускають автомобіль за територію райвідділу, він пообіцяв ОСОБА_9 переконати свого начальника ОСОБА_10 дати дозвіл на повернення автомобіля та дати вказівку працівникам чергової частини райвідділу на випуск автомобіля за територію райвідділу, взамін на 1000 грн. грошових коштів, які йому повинен був передати ОСОБА_9 .

Того ж дня, він побачив свого керівника ОСОБА_10 та переконав його дати дозвіл на повернення автомобіля ОСОБА_9 , на що останній погодився, і вказав, що коли приїде ОСОБА_9 , то він дасть вказівку працівникам чергової частини райвідділу випустити за межі райвідділу автомобіль ОСОБА_9

21.04.2015 року в першій половині дня, до ОСОБА_7 в службовий кабінет прийшов ОСОБА_9 і передав обіцяні 1000 грн. грошових коштів, після чого вийшов, і згодом його затримали працівники внутрішньої безпеки. У вчиненому розкаявся.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів.

-показаннями в судовому засідання свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 09 квітня 2015 року він на власному автомобілі марки ВАЗ2105 з причепом потрапив у дорожньо-транспортну пригоду з мотоциклом Кавасакі, водій якого отримав тілесні пошкодження. В зв`язку з цим органи міліції затримали його автомобіль і поставили на штрафмайданчик Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області. Слідство по даній справі проводив обвинувачений ОСОБА_7 , до якого він 10.04.2015 року звернувся з питанням повернення йому автомобіля. ОСОБА_7 сказав, що це потрібно узгодити із начальником слідства тому потрібно приїхати для розмови 18 квітня 2015 року. В цей день він зустрівся із особою, яка назвалася начальником слідства, і останній сказав, що необхідно заплатити 3000 грн. за повернення автомобіля та домовилися зустрітися 21.04.2015 року. після цієї розмови, він звернувся до Прокуратури Полтавської області з заявою про вимагання грошей начальником слідства Хорольського РВ. Були викликані працівники внутрішньої безпеки, які зранку 21.04.2015 року неподалік міста Хорол помітили його грошові кошти в сумі 1000 грн., приєднали відеокамеру з мікрофоном, після чого він пішов до Хорольського РВ, там він зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_7 , розповів йому про розмову із начальником слідства, після чого ОСОБА_7 сказав, що вплине на начальника слідства, щоб вирішити питання із поверненням автомобіля, за 1000 грн. грошових коштів. Того ж дня, через 1 годину він знову прийшов до обвинуваченого ОСОБА_7 та передав йому 1000 грн. помічених грошових коштів, які поклав до ящика в столі, після чого вийшов із кабінету. Далі як йому відомо працівники внутрішньої безпеки затримали ОСОБА_7 та вилучили в нього 1000 грн. грошових коштів.

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона працює старшим слідчим СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області, вказала, що в райвідділі введена практика повернення речових доказів у справах про дорожньо-транспортні пригоди, зокрема автомобілів чи інших транспортних засобів за погодженням з начальником слідства, або вказівкою начальника райвідділу, бо чергова частина навіть за вказівкою слідчого поставлені на штраф майданчик автомобілі не повертає нікому. 21.04.2015 року зранку, вона знаходилася в своєму робочому кабінеті, та проводила слідчі дії за участю захисника ОСОБА_13 . Спочатку до неї в кабінет зайшов обвинувачений ОСОБА_7 та щось говорив про справи, згодом до кабінету зайшли працівники внутрішньої безпеки, слідчий прокуратури, поняті, і повідомили ОСОБА_7 про те, що вони його підозрюють в отриманні хабара та попросили видати грошові кошти на що останній вказав, що ніякі грошові кошти він ні від кого не отримував. Після цього в її кабінеті почали проводити обшук, і нічого не знайшли. Коли пішли до кабінету ОСОБА_7 , їй відомо, що там при особистому обшуку самого ОСОБА_7 були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 1000 грн. ( 10 купюр по 100 грн.), руки та одяг останнього мали сліди ілюмінісцентної фарби. Вона разом з іншими була підписантом протоколу обшуку. Про те, що ОСОБА_7 взяв грошові кошти, і за що, вона не знала.

-показаннями в суді свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що він разом із своїм товаришем ОСОБА_15 були запрошені в якості понятих при проведення огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових купюр, що мало місце 21.04.2015 року поблизу с. Попівка Хорольського району Полтавської області, в ході якого свідок ОСОБА_9 видав 1000 грн. грошових коштів купюрами по 100 грн., що були помічені спеціальною фарбою. В подальшому вони з товаришем були присутні при проведенні обшуку в кабінеті Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області в ході якого в обвинуваченого в кишені рубашки було виявлено та вилучено гроші в сумі 1000 грн., які при світлі спеціальної лампи світилися фарбою зеленого кольору. Вказані гроші, були саме тими грошима, що належали ОСОБА_9 , так як співпадали номера купюр. В обвинуваченого було вилучено також одяг, на якому були сліди спеціальної фарби. По результатах цих дій складалися відповідні протоколи.

-показаннями в суді свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що станом на кінець квітня 2015 року працював в Хорольському РВ УМВС України в Полтавській області на посаді начальника слідства цього райвідділу. Підлеглий його структурного підрозділу-обвинувачений ОСОБА_7 - працював слідчим. В середині місяця, він доручив ОСОБА_7 проводити досудове розслідування кримінального провадження по факту ДТП, за участю автомобіля ВАЗ 2105 з причепом та мотоцикла Кавасакі. Пам`ятає, що 21.04.2015 року до нього підійшов обвинувачений та став переконувати його, що необхідно повернути автомобіль, що був учасником цієї дорожньо-транспортної пригоди, говорив, щоб він дав дозвіл на це та дав розпорядження працівникам чергової частини райвідділу випустити автомобіль із штрафмайданчика. Так як начальником райвідділу на начальника слідства було покладено контроль за речовими доказами, всі слідчі були зобов`язані погоджувати з ним питання повернення речових доказів, а тому працівники чергової частини лише за його вказівкою, чи вказівкою начальника райвідділу мали право випускати за межі установи транспортні засоби. Після того, як ОСОБА_7 пояснив, що дане кримінальне провадження не має судової перспективи в зв`язку з тим, що у потерпілого немає тілесних ушкоджень, він погодився повернути транспортний засіб ОСОБА_9 та дав вказівку черговому райвідділу видати власнику транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2105. Про те, що ОСОБА_7 за вирішення з ним питання про повернення автомобіля взяв від ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 грн. він не знав.

-протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.04.2015 року( а.с. 79);

-протоколом огляду помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 21.04.2015 року, з якого вбачається, що в с. Попівка Хорольського району працівниками міліції (ВВБ) спеціальним люмінесцентним барвником «Світлячок М» були помічені грошові кошти видані ОСОБА_9 номіналом по 100 грн. в кількості 10 штук ( а.с. 87-88);

-протоколом обшуку від 21 квітня 2015 року та відео зйомкою цієї слідчої дії ( а.с. 93-97), з якого вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_7 при його особистому обшуку в кабінеті № 4 Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області, з нагрудної кишені сорочки, було виявлено та вилучено 10 купюр номіналом по 100 грн., які при світлі люмінесцентної фарби світилися зеленим кольором. Крім того долоні рук обвинуваченого ОСОБА_7 та його форменний одяг в районі кишень та галстука мав сліди люмінесцентної фарби. Згідно цього протоколу були вилучені грошові кошти в сумі 1000 грн., змиви з рук, форменний одяг та копія кримінального провадження;

-наказом № 204 о/с від 15.05.2013 року про призначення ОСОБА_7 на посаду слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області;

-посадовою інструкцією слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ( а.с. 119);

-копією присяги працівника органів внутрішніх справ ( а.с. 130);

-пам`яткою застереженням ( а.с. 131);

-висновком судово-хімічної експертизи № 88 від 06.05.2015 року та фототаблицею до неї, з якої вбачається, що на поверхні грошових купюр сумою 1000 грн., на марлевих тампонах зі змивами з долоней рук гр. ОСОБА_7 , на форменому бушлаті, форменій куртці, форменій сорочці, формених брюках, на поверхні краватки і на поверхні марлевого тампону, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює яскраво-зеленим кольором та має спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленої у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні марлевого тампону( а.с. 132-143);

-протоколом огляду терміналу мобільного телефону, належного обвинуваченому ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 21.04.2015 року о 09.год. 54 хвилин він телефонував начальнику слідства ОСОБА_10 ( а.с. 166);

-протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0000154 від 20.04.2015 року ( а.с. 168-181);

-речовими доказами по справі.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, об`єктивно доказуючими вину обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

Суд вважає, що обсяг обвинувачення та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 , що викладені в обвинувальному акті за ч. 3 ст. 368 КК України не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, виходячи з наступного.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, орган досудового слідства виходив з того, що останній будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади, а саме у процесі виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_7 з метою отримання неправомірної вигоди для себе поверне речовий доказ по справі його власнику ОСОБА_9 .

Але, аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, показання обвинуваченого, свідка, дані зафіксовані на відео-носієві, суд зазначає наступне.

Так, диспозиція частини 1 ст. 368 КК України дає тлумачення поняттю «неправомірна вигода» - одержання службовою особою в будь-якому вигляді неправомірної вигоди за виконання чи невиконання в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Частина 3 цієї статті регламентує ці самі дії, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище .

Проте, відповідно до матеріалів справи, показаннями свідків обвинувачений ОСОБА_7 як слідчий не мав фактичних повноважень на прийняття рішення про повернення речового доказу, ця його дія фактично залежала від фолі начальника слідчого відділення ОСОБА_10 , який приймав таке рішення та давав розпорядження про видачу транспортного засобу за межі райвідділу працівникам чергової частини. Отже він не виконував в інтересах ОСОБА_9 дії з використанням свого службового становища, так як з урахуванням фактичних обставин справи не мав права самостійно повернути власнику речовий доказ, а тому його дії за ч. 3 ст. 368 КК України кваліфіковані не вірно.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що обвинувачений протягом усього часу, що вів перемовини з ОСОБА_9 говорив останньому, що особисто він не в змозі вирішувати питання, з якими до нього звернулася ця особа. Що також підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 . Натомість, обвинувачений зазначав про те, що він має можливість і посприяє тому, щоб начальник слідчого відділення ОСОБА_10 дав дозвіл на повернення речового доказу.

Аналізуючи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю за ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує його перше притягнення до кримінальної відповідальності, молодий вік, щире каяття в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

При обранні виду та розміру кримінального покарання суд враховує обставини вчиненого злочину те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, а тому, вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній - заставу.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, при цьому, виходячи з того, що грошові кошти, які передавалися обвинуваченому ОСОБА_7 як неправомірна вигода, в сумі 1000 грн. належать свідку ОСОБА_9 , та підлягають поверненню цій особі, підстав для застосування спеціальної конфіскації немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн., без спеціальної конфіскації.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою - заставу.

Після вступу даного вироку в законну силу, заставу в сумі 24 360 грн., сплачену 24.04.2015 року на р/р № 0622 в ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019 (квитанція № 0.0.378258163 1 від 24.04.2015 року) повернути заставодавцю ОСОБА_16 , на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий на її ім`я в ПАТ «КБ «Приват Банк» .

Речові докази по справі у вигляді грошових коштів в сумі 1000 грн., що знаходяться на зберіганні в Прокуратурі Полтавської області (36000, м. Полтава вул. 1100-річчя Полтави, 7), повернути ОСОБА_9 як його власність.

Речові докази по справі у вигляді: форменого бушлату, форменої куртки, форменої сорочки, формених брюк, краватки, мобільного телефону марки LG S 367 сіро-чорного кольору з сім картками МТС та Київстар, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Хорольського районного суду Полтавської області повернути обвинуваченому ОСОБА_7 як його власність.

Речові докази по справі у вигляді марлевих тампонів зі змивами з долоней рук обвинуваченого ОСОБА_7 , марлевого тампону, представленого у якості зразка помітки грошових купюр знищити.

Речові докази у вигляді ДВД та СД дисків з відеозаписами слідчих дій, що знаходяться в матеріалах справи залишити при кримінальній справі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи в сумі 1846 (одна тисяча вісімсот сорок шість) грн. 60 коп.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд.

Головуючий: