Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

28 грудня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Велидчука В.М. суддів Зав'язуна С.М. , Шеніна П.О.

з участю прокурора Селюченко 1.1.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2010 року, -

Встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1, 18 липня

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не одружений, не працює, неодноразово судимий, зокрема:

-21.07.2006 р. Оболонським райсудом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до 850 грн. штрафу;

-25.12.2006 р. Голосіївським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі. Звільнений з місць ув'язнення

10.07.2007р. умовно достроково на 7 міс. 18 днів;

-26.03.2009 р. постановою Овруцького райсуду Житомирської обл. ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч.2 і ст. 15 ч.3, ст. 190 ч.2 КК України на підставі ст. 1 п „є" і ст. 6 Закону України „Про амністію" від

12.12.2008року;

-26.03.2009 р. Кагарлицьким районним судом"

рік обмеження волі;

-12.08.2010 р. Солом'янським районним судом м. Києва за ч.І ст. 309, 71,72 КК України на 1 рік шість місяців позбавлення волі /судимість 20.10.1995 року погашена/, -

був засуджений за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за останнім вироком від 12.08.10 року, більш суворим остаточно обрано ОСОБА_1 2 роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислено з 16 червня 2009 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто із засудженого 150,24 грн. на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.

Речові докази: мобільний телефон "Нокіа N73" передано ОСОБА_2, гроші-сувеніри в кількості 5 штук, залишено при справі.

Згідно матеріалів справи, 13.10.2008 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_2 по вул. В.Бердичівській, 15 в м. Житомирі, в руках якого побачив мобільний телефон марки „Нокіа N 73". Засуджений під приводом здійснити терміновий дзвінок, попросив в ОСОБА_2 цей телефон, отримав його та запропонував потерпілому купити його телефон за ціною 2500 грн. ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 сувенірні гроші у вигляді коштів Національного банку України номіналом по 500 грн. ОСОБА_2, враховуючи, що отримав грошові кошти в сумі 2500 грн., залишив ОСОБА_1 мобільний телефон "Нокіа N73".

Таким чином, ОСОБА_1 шляхом обману і зловживаючи довірою, повторно заволодів майном ОСОБА_2 на загальну суму 1789 грн., 60 коп.: мобільним телефоном вартістю 1785 грн., 60 коп., сім-картою мобільного оператора "Діджус", на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 4 гривні.

На вирок суду подана апеляція засудженого ОСОБА_1 в якій він посилається на істотні порушення судом норм КПК і КК України та відсутність доказів його вини. Також просить зарахувати в строк відбуття покарання 4 місці 24 дні перебування в СІЗО №8 і зазначає, що суд невірно не застосував до нього Закон України „Про амністію" від 12.12.2008 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію і подав офіційну заяву про застосування щодо нього вказаного закону про амністію, прокурора - про законність і обґрунтованість вироку суду 1-ої інстанції і неможливість застосування до засудженого амністії, перевіривши матеріали

2

справи, дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляції з наступних мотивів.

Твердження засудженого про відсутність даних про його винність по справі спростовано аналізом доказів, які навів суд у вироку. ОСОБА_1 був викритий потерпілим ОСОБА_2, свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, протоколами огляду місця події та пред'явлення особи для впізнання, грошів - сувенірів та мобільного телефону.

Дії винного по справі правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 190 КК України, а обране йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, при цьому враховані усі дані про його особу і судимості.

Вимога засудженого про „зарахування йому 4 міс. 24 днів позбавлення волі" в строк покарання є необгрунтованою. За останнім вироком суд обчислив йому строк відбування покарання із 16.06.2009 року, тобто з часу затримання по справі, яку розглянув 12.08.2010 року Солом'янський райсуд м. Києва /а.с. 229/.

В решті апеляція підлягає задоволенню. За вищевказаною постановою Овруцького райсуду Житомирської обл. від 26.03.2009 року /а.с. 133/ , ОСОБА_1, який мав мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто віком більше 70 років, був амністований за епізодами шахрайства 25.10.2008 року і

02.11.2009року, тобто вчинених після епізоду 13.10.2008 року по даній справі.

В суді 1-ої інстанції засуджений хоча і звертався із заявами /поза межами судових засідань/ до головуючої, в яких згадував про застосування до нього амністії Овруцьким райсудом, тим не менш не подавав заяву про застосування до нього цієї амністії по даній справі, вимагав винесення щодо нього виправдувального вироку, тощо.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 таку заяву офіційно подав і заявив, що на даний час його мати є померлою /тиждень тому/.

Заперечення прокурора проти застосування до засудженого амністії з тих підстав, що немає даних про інших дітей у матері засудженого і довідки про склад її сім'і - не грунтується на матеріалах справи. Корольовський райсуд запросив і одержав довідку з м. Києва / місця його мешкання/ про те, що засуджений був зареєстрований з матір'ю за однією адресою /а.с. 208/. Окрім того, даний факт вже був врахований Овруцьким райсудом при застосуванні до ОСОБА_5 амністії. Постанова від

26.03.2009року має юридичну силу. Не застосовувати амністію за попереднім епізодом і застосовувати її за послідуючими епізодами не можна., це суперечить закону. Навіть з врахуванням того факту, що на час апеляційного розгляду справи мати засудженого померла, а в суді 1-ої інстанції він не визнавав вини, закон про амністію щодо ОСОБА_5 з врахуванням усіх даних по справі підлягає застосуванню. Від призначеного йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі він підлягає звільненню.

Тим не менш, засуджений не підлягає негайному звільненню з-під варти. В матеріалах справи є дані, що у Бердичівському міськрайсуді Житомирської обл. на час розгляду справи Королівським райсудом м. Житомира і, за словами засудженого в апеляційному суді, на даний час ще є нерозглянута справа щодо нього, по якій віт знаходиться під вартою /а.с. 217 і 221/. Тому обчислення йому строку відбувань покарання і зарахування в цей строк знаходження під вартою із 16.12 по 28.12.20 року може бути проведено вказаним судом.

З

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково. Застосувати до нього по даній справі Закон України „Про амністію" від

12.12.2008року, ст. 1 п. "є" і ст. 6, щодо епізоду злочинної діяльності від

13.10.2008року.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного йому покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2010 року за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі.

Виключити з цього вироку вказівку про застосування до засудженого ОСОБА_1 ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати його засудженим на даний час за вироком Солом'янського райсуду м. Києва від 12.08.2010 року за ст. 309 ч.І, 71 і 72 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі.

В решті апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього від 29.10.2010 року - без зміни.

4