Провадження № 1-кп/760/927/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, громадянку України, освіта вища, не одружена , офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;
щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
за участю обвинуваченої ОСОБА_3
18.06.2015 року біля 19:00 год. до ОСОБА_3 , яка на той час працювала в приміщенні сауни « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вулиці Бакуліна, 1 в м. Києві, звернулися раніше незнайомі їй гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з проханням звести їх з особою жіночої статі для надання їм сексуальних послуг за винагороду з їх боку, на що ОСОБА_3 погодилася звести їх з особами жіночої статі для надання сексуальних послуг, за що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинен буде надати грошову винагороду.
Реалізуючи свій злочинний умисел пов`язаний з наданням посередницьких послуг в розпусті, так 18.06.2015 року біля 20:30 год. ОСОБА_3 з робочого мобільного телефону зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_8 , абонентський номер якого № НОМЕР_1 та висловила пропозицію про надання нею та ще іншою дівчиною сексуальних послуг незнайомим чоловіком за грошову винагороду.
ОСОБА_8 надала свою згоду на вступ в статеві зносини з невідомим чоловіком за грошову винагороду та домовилась з ОСОБА_3 про подальшу зустріч. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустрілися з ОСОБА_3 у сауні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що адресою: вул. Бакуліна, 1 в м. Києві, там ОСОБА_3 провела ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до приміщення сауни, де останні надали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сексуальні послуги, за що згодом отримали від останніх гроші в сумі 1200 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями які виразились у звідництві для розпусти, винна у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України.
Згідно зазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_3 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри на досудовому розслідуванні та в подальшому розгляді у суді.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.302 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочини, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України. Обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє, що умисне не виконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.302 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч.1 ст.302 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору .

Суддя: