Справа № 667/2273/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

скаржника: ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження та бездіяльність прокурора Херсонської області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.02.2015 року, якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000288 від 19.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності події кримінальних правопорушень. Вважаючи висновки слідчого щодо відсутності події зазначених кримінальних правопорушень передчасними, зазначену постанову незаконною, винесеною в порушення вимог КПК без повного, об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають суттєве значення для справи, і вказують на вчинення службовими особами злочину, просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Крім того, скаржник просив суд зобов`язати прокурора Херсонської області внести до ЄРДР відомості за його заявою, відповідно до якої він повідомив про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 364-1, 365 ч2 та 3, 365-2, 366, 373 ч.1 та 2, 374 ч 1та2 КК, співробітниками Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області та захисником ОСОБА_6 , вчинених ними під час досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000390, внесеному до ЄРДР 09.03.2014 року за ст.263 ч.2, 309ч.1,115 ч.2 п.13 КК України, відносно нього, оскільки до теперішнього часу зазначені відомості не внесені та про результати розгляду заяви йому невідомо.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі. Зазначив, що оскаржувану постанову він отримав 23.03.2015 року та 26.03.2015 року його скарга через слідчий ізолятор спрямована до суду, тому вважає що строк її оскарження ним не пропущено.

Прокурор оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження вважав законною. Зазначив, що підстав для внесення вказаних скаржником відомостей до ЄРДР не має. В задоволенні скарги просив відмовити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Враховуючи вимоги ст. 306 ч.3 КПК України, суд вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.

Заслухавши скаржника, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження за №0000288 від 19.12.2014 року, матеріали скарги, постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.02.2015 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000288 від 19.12.2014 року, щодо неправомірних дій співробітників Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області відносно ОСОБА_4 , які виразилися у застосуванні фізичного впливу та психологічного тиску з метою отримання визнавальних показань, а також щодо внесення завідомо неправдивих відомостей співробітниками Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області до протоколу обшуку від 19.03.2014 року з метою фальсифікації матеріалів кримінального провадження №0000390 від 09.03.2014 року щодо ОСОБА_7 , що у подальшому потягло за собою притягнення заявника до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності події кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України ( за п.1 ч.1 ст.284 КПК України).

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий прийшов до висновку про закриття провадження, оскільки в ході проведення досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про застосуванні фізичного впливу та психологічного тиску співробітниками Білозерського РВ до Петровського, а також даних, які б свідчили про внесення ними завідомо неправдивих відомостей до протоколу обшуку.

ОСОБА_4 за даною справою є потерпілим.

Копія оскаржуваної постанови ОСОБА_4 вручена 23.03.2015 року, що вбачається з відмітки слідчого ізолятору на повідомленні про завершення досудового розслідування , додатком до якого була оскаржувана постанова. 26.03.2015 року скарга ОСОБА_7 була направлена слідчим ізолятором до суду, тому строк на її оскарження не пропущено.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 92 КПК України покладено на слідчого та прокурора обов`язок зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин, передбачених у ст. 91 КПК України.

Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. За п.1 ч.1 ст.284 КПК України закривається кримінальне провадження в разі, якщо спростовані всі доводи заявника про вчинення щодо нього злочину, коли вичерпано дослідження доказів, на які вказує заявник.

Відповідно до положень п.1,4 ч.2 ст.307 КПК України - ухвалою слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора та зобов`язано вчинити певну дію.

Згідно вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, її обґрунтування.

Слідчим під час досудового розслідування невиконані вищезазначені вимоги КПК України, а саме: не перевірені доводи скаржника в частині того, що показання допитаного в якості свідка слідчого ОСОБА_8 не відповідають дійсності, оскільки крім 11.03.2014 та 12.03.2014 року слідчий проводив з участю підозрюваного слідчі дії 10.03.2014 року, перший допит скаржника в якості підозрюваного був здійснений ним без участі захисника Теплової, зазначений захисник з`явився вже після допиту підозрюваного; слідчий ОСОБА_8 в присутності захисника здійснював психологічний тиск на ОСОБА_7 з метою надання ним визнавальних показань. Крім того, з пояснень скаржника вбачається, що саме з кабінету ОСОБА_8 забрали його співробітники Білозерського РВ та застосовували до нього фізичне насильство. Зазначені обставини щодо встановлення цих осіб слідчим не з`ясовувалися під час допиту ОСОБА_8 . З досліджених матеріалів кримінального провадження також вбчається, що слідчий не перевірив, чи узгоджуються показання працівників Білозерського райвідділу Херсонської області з матеріалами кримінального провадження №0000390 від 09.03.2014 року щодо ОСОБА_7 , не допитана захисник Теплова щодо порушення права на захист ОСОБА_7 та з приводу застосування психологічного тиску на Петровського слідчим Рудківським у її присутності. Не перевірено, чи узгоджені показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надані за даним кримінальним провадженням, з показаннями зазначених свідків у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , чи дійсно вони мають противоріччя, як це зазначає скаржник. Не допитана свідок ОСОБА_11 щодо обставин проведення обшуку в належному її житловому будинку, учасником якого вона була. Допит співробітників Білозерського РВ в якості свідків на предмет застосування психологічного та фізичного насильства до ОСОБА_7 здійснений поверхньо, без перевірки зазначених скаржником доводів. Не проведені слідчі дії з приводу впізнання співробітників Білозерського РВ, щодо завдання тілесних ушкоджень скаржнику, з доводів ОСОБА_7 вбачається, що він не знає їх прізвища, але зазначає, що може впізнати за зовнішніми ознаками.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням зазначених вище вимог КПК України та є передчасною, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 364-1, 365 ч.2 та 3, 365-2, 366, 373 ч.1 та 2, 374 ч. 1 та 2 КК України співробітниками Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області та захисником ОСОБА_6 , то з матеріалів кримінального провадження вбачається що звернення ОСОБА_7 з приводу неправомірних дій працівників Білозерського райвідділу міліції та його захисника прийнято прокуратурою Херсонської області та розглянуто (а.с. 10-1-10-2), за результатами їх розгляду складено рапорт від 24.02.2015 року про те, що за змістом звернення скаржника не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ньому висловлена лише незгода із прийнятими процесуальними рішеннями слідчих органів під час проведення досудового розслідування та захисника, в ньому не наведено передбачених ч 5 ст.214 КПК обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень зазначеними службовими особами, оскільки КПК покладено на прокурора, слідчого обов`язок щодо внесення до ЄРДР лише відомостей про кримінальне правопорушення, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. Відомостей про отримання скаржником інформації про результати розгляду його заяв відсутні.

Положеннями ст.214 КПК України визначено, що слідчий,прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Достовірність та достатність вказаних у заяві відомостей про обставини вчинення самого кримінального правопорушення, як і правильність його попередньої кваліфікації лише презюмується, та на момент подання заяви чи надходження повідомлення про кримінальне правопорушення не потребують перевірки чи будь-якого додаткового підтвердження заявником, оскільки виходячи з принципу публічності, початок досудового розслідування пов`язується з моментом внесення відомостей, викладених у заяв чи повідомлені, до ЄРДР. Реєстрація вказаних відомостей є не правом, а обов`язком уповноваженої особи.

Оскільки як встановлено судом, повідомлення скаржника містить в собі короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, воно прийнято уповноваженою особою прокуратури Херсонської області, однак не внесено до ЄРДР, суд вважає що скарга в частині оскарження бездіяльності прокурора є також обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи щодо відсутності підстав дня внесення зазначених скаржником відомостей (обставини були предметом розгляду при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 ), суд не вважає переконливими,оскільки відповідно до положень ст.214 КПК України початок досудового розслідування починається з внесення відомостей до ЄРДР і ґрунтується він не на якості визначених у заяві підстав, а лише на факті подання такої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст.117,303,304, 307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження та бездіяльність прокурора Херсонської області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26.02.2015 року, якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000288 від 19.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України закрито .

Зобов`язати прокурора Херсонської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_4 від 25.08.2014 та 16.10.2014 року про вчинення кримінальних правопорушень під час проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000390 від 09.03.2014 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 309, п.13 ч.2 ст. 115 КК України, співробітниками Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області та захисником ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1