Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю скаржника ОСОБА_4
за участю захисника скаржника адвоката ОСОБА_5
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінальної справи від 06.04.2011 року, суд -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2013 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінальної справи № 62050773 від 06.04.2011 року та інформації про час отримання ОСОБА_6 копії постанови, а саме 30.12.2013 року, у зв`язку з чим судом не встановлено пропущеного строку для подачі скарги та було відкрито провадження та призначено судовий розгляд.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали скаргу та додаток до неї та вказали, що постанова від 06.04.2011 року підлягає скасуванню, так як під час її винесення було порушено положення ст.ст. 213-214 КПК України (1960р.), а саме постанова винесена з підстав п.2 ст. 213 КПК України (1960р.), тоді, як вони вважають, що підставами для закриття кримінальної справи № 62050773 є п.1 ч.1 ст. 6 КПК України , а саме за відсутністю подій злочину. Крім того вказали, що під час винесення постанови слідчий не вирішив питання про речові докази та міру запобіжного заходу, яка обиралася відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Прокурор в судовому засідання заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 , вказавши, що слідчий законно виніс постанову про закриття справи від 06.04.2011 року з підстав п.2 ст. 213 КПК України, а саме за недоведеністю участі обвинуваченого в скоєнні злочину. Також прокурор вказав, що закриття справи з підстав п.2 ст. 213 КПК України залишає злочин нерозкритим, у зв`язку з чим слідчий зобов`язаний прийняти міри до встановлення осіб, які його вчинили.
Слідчим було винесено постанову про зупинення справи на підставі ч.3 ст. 206 КПК України.
Однак, з набранням чинності КПК України 2012 року дана справа, яка на цей час не була розглянута - внесена до ЄРДР і продовжено досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003623 від 07.11.2013 року.
Відносно ОСОБА_4 слідчим, який проводив досудове розслідування не виносилось жодного процесуального рішення стосовно його процесуального положення в даному кримінальному провадженню, визначеного главою 3 КПК України (2012р.).
Крім того вказав, що на час розгляду скарги вже винесено рішення щодо речових доказів та по мірі запобіжного заходу, який обирався відносно ОСОБА_4 по кримінальній справі № 62050773.
Суд, заслухавши скаржника та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали, подані учасниками судового розгляду, встановив, що скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст. 236-6 КПК України (1960р.) та Перехідних положень КПК України (2012р.) суд розглядає скарги на постанови слідчого про закриття справи. За наслідками розгляду скарги суддя виносить рішення щодо залишення скарги без задоволення або відміняє постанову про закриття справи і направляє кримінальну справу для поновлення слідства. Відміняючи постанову про закриття справи і направляє прокурору для поновлення слідства, суддя повинен вказати, які обставини належить встановити при проведенні досудового слідства.
Судом встановлено, що постанова від 06.04.2011 року про закриття справи винесена з підстав п.2 ст. 213 КПК України (1960р.), а саме недоведеність участі обвинуваченого в скоєнні злочину. Дані обставини викладені в оскаржуваній постанові і встановлені судом, як законні.
В судовому засіданні ні ОСОБА_4 ні його захисником не вказано, які саме обставини необхідно встановити під час поновленого судом досудового розслідування, і які обставини потребують дослідження, а саме інші мотиви та підстави закриття кримінальної справи № 62050773.
Посилання ОСОБА_4 та його захисника в частині скасування даної постанови з підстав неприйняття слідчим рішення щодо речових доказів та міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , суд вважає безпідставними, так як згідно порядку ст.ст. 130, 213-214 КПК України (1960р.), слідчий після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та на підставі оцінки наявних в справі доказів в їх сукупності, виносить постанову про закриття справи та в постанові вказує підстави для закриття і виносить рішення щодо міри запобіжного заходу, речових доказів, а також рішення з інших питань.
Таким чином, судом встановлено законність підстав закриття кримінальної справи за п.2 ст. 213 КПК України, так як постанова вказує, що слідчим всебічно, повно та об`єктивно досліджувались всі обставини справи та докази в їх сукупності. Інших підстав дана постанова не містить.
Невинесення в постанові рішення щодо міри запобіжного заходу та не вирішення питання про речові докази, суд не вважає підставою для скасування та направлення справи прокурору для поновлення слідства, так як згідно ч.5 ст. 236-6 КПК України (1960р.) суддя повинен вказати які саме обставини належить встановити при проведенні досудового слідства. Обставини щодо міри запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 та щодо речових доказів, на час розгляду скарги, не потребують встановленню. Винесення рішення за цими питаннями можливе шляхом постановлення додаткових рішень щодо цих питань.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що дані питання розглянуто та за якими прийнято рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 213-215, 236-6 КПК України (1960р.), Перехідних положень КПК України (2012р.), суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінальної справи від 06.04.2011 року відмовити.
Копію постанови направити учасникам розгляду даної скарги.
На постанову суду прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи днів з дня її винесення, може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя- ОСОБА_1