Справа № 11а-551/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.263 КК України Доповідач Данко В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Зазулі І.Є.,

суддів Данка В.В., Марітчака Т.М.,

з участю прокурора Малиш Н.М.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.263 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 08 червня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 08 червня 2010 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, не судимий на підставі ст. 89 КК України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

засуджений за ч.2 ст.263 КК України на три місяці арешту.

Запобіжний захід підписка про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Питання про речові докази та відшкодування судових витрат вирішено відповідно до ст.ст.81,93 КПК України.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, восени 2009 року на сміттєзвалищі, що знаходиться у смт. Підкамінь Бродівського району знайшов штик-ніж, який шляхом привласнення знайденого придбав і умисно, без передбаченого законом дозволу при собі переніс до дому ОСОБА_3, де і зберігав його у господарській будівлі за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. 17 березня 2010 року він взяв штик-ніж з підсобного приміщення та поніс його до сміттєзвалища, щоб використати його для видобування із землі металобрухту. Під час того, коли він проходив по вулиці Кобилянської в смт. Підкамінь Бродівського району, то був затриманий працівниками міліції і в нього було вилучено штик-ніж від 7,62 мм самозарядної гвинтівки системи Токарева зразка 1940 року виробництва СРСР, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, який незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

На вирок суду засуджений подав апеляцію, в якій просить вирок змінити і призначити більш мяке покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що суд, обираючи покарання, не врахував його мотиви до цієї справи. Просить врахувати ту обставину, що він проживає з людьми, які потребують його присутності і турботи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію і просить її задовольнити, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.263 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, чого не заперечує і сам засуджений.

Щодо покарання, з яким засуджений не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає тяжкості вчиненого злочину; обране з врахуванням особи засудженого та з врахуванням помякшуючих обставин визнання вини у вчиненому, розкаяння, позитивну характеристику та призначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.263 КК України.

Доводи засудженого про те, що з врахуванням усіх пом'якшуючих покарання обставин призначене покарання є надто суворим, безпідставні, й колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки усі дані про особу засудженого та помякшуючі обставини при призначенні покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Саме тому суд першої інстанції, виходячи із передбачених ст.65 КК України загальних засад призначення покарання, врахувавши усі обставини справи та особу засудженого, призначив останньому мінімальне покарання у вигляді арешту, що передбачене санкцією ч.2 ст.263 КК України.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи засудженого, не вбачає достатніх підстав для застосування до нього більш м"якого покарання.

Твердження засудженого про те, що він проживає з людьми, які потребують його присутності і турботи, абсолютно нічим обєктивним не підтверджуються.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання у вигляді трьох місяців арешту є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для помякшення засудженому покарання немає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 08 червня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 без задоволення.

Головуючий:

Судді: