Провадження № 11-кп/795/158/2016
Категорія - ч.2 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 грудня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, судимої: 13.04.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 20.01.2005 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.309 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 13.11.2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст.309 ч. 1, 311 ч. 1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 30.06.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненої з місць позбавлення волі 21.05.2012 року по відбуттю строку покарання; 02.07.2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 27 ч. 2 , 28 ч.3 ст.317 ч. 2, 69, 307 ч. 3, 69, 27 ч. 2, 28 ч. 3, 311 ч. 2, 69, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, звільненої від покарання по закінченню іспитового строку за постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.07.2011 року, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника КВІ- ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2014 року ОСОБА_6 засуджена за ч.2 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 судом були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 грудня 2015 року було задоволено подання Деснянського районного відділу КВІ у м.Чернігові управління ДПтС України в Чернігівській області про затримання ОСОБА_6 та направлення її для відбування призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 листопада 2014 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що покладені на ОСОБА_6 обов`язки, остання виконувала неналежним чином, а саме не з`являлась у Деснянський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції м. Чернігова без поважних причин, і це свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає за можливе задовольнити подання, затримати та направити засуджену ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить не позбавляти її волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджена зазначила, що за час іспитового строку вона не притягувалась до адміністративної чи кримінальної відповідальності, влаштувалась на роботу та веде цілком порядний спосіб життя. Вказує, що має тяжку хронічну хворобу і потребує лікування. Також на її утриманні знаходиться матуся 1939 року народження.

Заслухавши доповідача, засуджену, яка просила її апеляційну скаргу задовольнити, прокурора та представника КВІ, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 була засуджена вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2014 року за ч.2 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 судом були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

16.01.2015 року засудженій було роз`яснено обов`язки покладені на неї вироком суду та наслідки їх невиконання, попереджено про настання адміністративної та кримінальної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень і злочинів. За результатами бесіди відібрано пояснення, підписку, складено анкетні дані та встановлено періодичність та дні явки на реєстрацію 2-й та 4-й вівторок кожного місяця.

Частиною другою статті 166 КВК України визначено, що в разі якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно подання інспектора Деснянського РВ КВІ м.Чернігова, 24.03.2015 року ОСОБА_6 не прибула на реєстрацію до ЧМВ КВІ без поважних причин. При цьому, 03.04.2015 року її було письмово попереджено про заміну покарання внаслідок невконання покладених на засуджену обов`язків. 11.08.2015 року та 13.10.2015 року засуджена ОСОБА_6 вкотре не з`явилася на реєстрацію, тому 12.08.2015 року та 15.10.2015 року засудженій знову було винесено письмове попередження. Однак, незважаючи на роз`яснювальну роботу, ОСОБА_6 продовжувала ухилятися від виконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, а саме: 10.11.2015 року, 24.11.2015 року, не з`явилася для реєстрації та за викликами на 16.11.2015 року та 20.11.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції без поважних на те причин, тому 23.11.2015 року до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області було направлено подання про здійснення приводу засудженої на 04.12.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_6 в період встановленого їй судом іспитового строку систематично не виконувала встановлені обов`язки і не з`являлася на реєстрацію без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції. Через невиконання покладених на неї обов`язків ОСОБА_6 неодноразово попереджувалася про те, що за невиконання покладених на неї обов`язків кримінально-виконавча інспекція може направити подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 не виконувала покладені на неї обов`язки і обґрунтовано скасував звільнення від покарання з випробуванням та направив засуджену для відбування призначеного судом покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 грудня 2015 року, якою скасовано іспитовий строк за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 та направлено її для відбування призначеного покарання до 2 років позбавлення волі без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4