Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря с/з ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Захисник ОСОБА_6 щодо вирішення клопотання прокурора покладається на думку суду.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили щодо продовження їм строків тримання під вартою та заявили клопотання про зміну їм запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки їх обвинувачення є необґрунтованим.
Суд, заслухавши клопотання прокурора та думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.
Беручи до уваги те, що термін тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закінчується о 00 год. 00 хв. 02 квітня 2015 року, а завершити провадження до його спливу не видається можливим, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України, клопотання прокурора підлягає до задоволення шляхом продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до 2 місяців, тобто до 00 год. 00 хв. 23 травня 2015 року, оскільки обраний відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, крім того продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема ухилятись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Відповідно у задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну раніше обраного їм запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.
Прокурор щодо заявленого клопотання заперечив, оскільки вказане майно є речовими доказами, які ще не були досліджені в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_6 підтримали заявлене клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до переконання що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту з майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2014 року та повернення вказаного майна його дружині до задоволення не підлягає, оскільки, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено не обґрунтовано. Також, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не довів, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, або арешт накладено не обґрунтовано, суд вважає, що дана заява до задоволення не підлягає, оскільки є передчасною.
Прокурор щодо заявленого клопотання заперечив, оскільки воно є безпідставним.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 щодо заявленого клопотання покладається на думку суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до переконання що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає, оскільки ст. 284 КПК України передбачено підстави закриття кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку із наведеним, а також тим, що норми Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України не передбачають підстави закриття кримінального провадження, зазначеної обвинуваченим ОСОБА_7 , суд вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 176, 177, 178, 183, 284, 285, 322, 331 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 00 год. 00 хв. 23 травня 2015 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді від 29 липня 2014 року та повернення вказаного майна його дружині відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3