Справа № 161/9146/14-к
Провадження № 1-кс/161/2404/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 12 червня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання слідчого СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 03 травня 2014 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у своєму будинку за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій, під час словесного конфлікту із дружиною ОСОБА_6 наніс останній один удар кухонним ножем, який утримував у правій руці в ліву половину грудної клітки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення.

Даний факт розслідується у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000224 від 04.05.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

05 червня 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нововолинськ, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, одруженому, раніше не судимому, оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та дав показання, які підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.05.2014 року, відповідно в ході якого ОСОБА_5 , показує за місцем свого проживання як наносив удар ножем своїй дружині ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 02.06.2014 року в якому вона зазначає, що чоловік перед тим як нанести удар погрожував їй, і був у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта №418 від 15.05.2014, згідно якого проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки в проекції 3-го міжреберя по середньо-ключичній лінії з наскрізним пораненням п`ятого сегменту лівої легені та проникаючим пораненням лівого шлуночка з тампонадою серця, яке призвело до лівобічного пневмогемотораксу та геморагічного шоку

другого ступеню, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Враховуючи локалізацію та характер тілесного ушкодження, виявленого у громадянки ОСОБА_6 та напрямок раневого каналу можна судити, що воно виникло в результаті прямої ударної дії гострого предмету.

Враховуючи те, що запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому виникла необхідність в обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора, суду у визначений та погоджений день та на час досудового розслідування кримінального провадження № 0000224 від 04.05.2014, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену посадову особу;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає - село Усичі, Луцького району Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце проживання в період часу з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому викладених. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання підлягає до задоволення з підстав у ньому викладених та пояснив, що повністю підтримує доводи слідчого. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що він здійснює догляд за дружиною, якій заподіяв шкоду здоров`ю, також а його утриманні зараз перебуває четверо неповнолітніх дітей, а тому він буде виконувати всі вимоги слідчого та прокурора. На виклики постійно з`являвся, не має на меті вчинення будь-яких інших кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро кається.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову в задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані,

отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування

запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України з підстав, викладених у клопотанні.

Також при розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалось учасниками процесу про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (а.с. 14).

Також встановлено і це не заперечується сторонами кримінального провадження, а також підтверджується письмовими матеріалами справи про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обґрунтованості щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт для запобігання ризикам або ризику, які визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом при розгляді клопотання встановлено і це підтверджується як сторонами кримінального провадження, так і матеріалами кримінального провадження, що стороною кримінального провадження не доведено всіх обставин, передбачених частиною першою даної статі КПК України. Оскільки лише знайшло своє підтвердження та не заперечується безпосередньо підозрюваним ОСОБА_5 наявних обставин обґрунтованої підозри, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України. Однак, всі інші обставини, які визначені п.п. 2,3 ч.1 ст. 194 КПК України не знайшли свого підтвердження. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження доведено обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведено обставини, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити слідчому СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, має на своєму утриманні 4 дітей, прибувати до слідчого СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену посадову особу

Ухвала в частині відмови про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1