Справа № 554/8294/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 23.12.2015
23 грудня 2015 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого монтером ТОВ ВКК «Арія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України не судимого,
за ч. 2 ст. 125 КК України, -
24 травня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у підземному переході «Злато місто» по вул. Жовтневій, 29 в м. Полтава, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс охороннику ОСОБА_4 вісім ударів кулаком в голову, один удар коліном в обличчя, п`ять ударів правою ногою в обличчя, чотири удари правим кулаком у ділянку спини, один удар правим кулаком в лопаткову ділянку, один удар правою ногою в область грудної клітини, один удар ступнею правої ноги в обличчя, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми та саден шкіри обличчя, перелому кісток носу.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, посилаючись на грубу попередню поведінку потерпілого. Показав, що в середині травня 2015 року він поспішав у своїх справах та рухався на велосипеді по переходу «Злато місто», після чого охоронник переходу ОСОБА_4 зробив йому зауваження у грубій формі, розмова у них не вийшла і вони розійшлися. 24.05.2015 року він з дружиною у нічний час йшли по переходу «Злато місто». Там він побачив того ж охоронника ОСОБА_4 і, підійшовши до нього, почав з`ясовувати стосунки, зокрема вимагав вибачитись за минулий інцидент. При цьому у них розмови знову не вийшло і охоронник почав телефонувати і викликати міліцію. Далі охоронник поліз в карман і він відчуваючи можливу загрозу, почав наносити йому удари руками і ногами в різні частини тіла, внаслідок чого останній упав. Після чого підійшов другий охоронник і він припинив бійку. У потерпілого публічно вибачився. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав повністю, в частині моральної шкоди не визнав взагалі.
Окрім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , його провина у повному обсязі доведена дослідженими у справі доказами.
Так потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 18.05.2015 року він перебував на службі по охороні підземного переходу «Злато місто» та зробив зауваження обвинуваченому, який протиправно швидко рухався на велосипеді поміж людей у цьому підземному переході. 24.05.2015 року у нічний час до нього підійшов обвинувачений та почав вимагати вибачень за те, що він йому зробив зауваження раніше. Розмова у них тривала декілька хвилин, після чого обвинувачений безпідставно став його бити кулаками в область голови, повалив на землю і знову продовжив побиття. Внаслідок цього він отримав тілесні ушкодження, в тому числі черепно - мозкову травму, а також душевні страждання, які виразились у фізичному болі, знівеченні обличчя та неможливості деякий час продовжувати роботу, зміні умов життя та відношення до нього членів сім`ї.
Показання потерпілого повністю підтверджуються його заявою про вчинення злочину від 25.05.2015 року, висновком судово-медичної експертизи № 789 від 04.06.2015 року, якою стверджується наявність у потерпілого вказаних в обвинуваченні тілесних ушкоджень, а також відеозаписом з камер спостереження підземного переходу «Злато місто» із якого убачається нанесення обвинуваченим численних ударів потерпілому в область голови та тулубу кулаками і ногами, в тому числі, коли останній перебував у лежачому положенні.
Інші докази сторонами не оспорювались, тому не досліджувались, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. ст.125 КК України знайшла своє підтвердження у суді, оскільки встановлено, що він умисно наніс легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який хоча і відноситься до невеликої тяжкості, однак за конкретних обставин справи виразився в умисному побитті потерпілого та заподіянні йому тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, збитки потерпілому взагалі не відшкодовані.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. При цьому суд враховує, що вину обвинувачений визнав лише частково, збитки не відшкодовував, ухилявся від суду протягом тривалого часу, отже дієвості та щирості каяття не вбачається.
Також суд враховує і особу обвинуваченого, який хоча відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, однак лише в лютому цього року був звільнений від покарання за спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з закінченням іспитового строку, характеризується посередньо, одружений, на обліках в нарколога і психіатра не перебуває.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства та вважає необхідним і достатнім призначення йому покарання у виді арешту на рівні максимальної межі.
Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди в сумі 885 грн. підлягає задоволенню повністю, оскільки визнаний самим обвинуваченим та підтверджується матеріалами справи. Моральна шкода визначається судом з урахуванням характеру і ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості душевних страждань та фізичного болю потерпілого, які він відчуває по сей день, наявності вимушених змін у його житті, приниженні його гідності. За таких обставин з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого в сумі 10 000 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід обрати особисте зобов`язання, з метою уникнення ризиків ухилення його від суду.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винуватим за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу - обрати особисте зобов`язання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) грн.. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ: диск із відеозаписом зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1