УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого

ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від

23 червня 2015 року,
в с т а н о в и л а :

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року засуджено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Ківерцівського району Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останнього разу за вироком Артемівського районного суду Луганської області від

09 червня 2003 року за сукупністю злочинів передбачених

ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Звільненого 18 серпня 2011 року по відбуттю покарання,

до покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 149 КК на строк 7 років з конфіскацією належного йому майна, за ч. 2 ст. 303 КК на строк 5 років.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючу по АДРЕСА_1 у тому ж місті, таку, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 303 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючу по АДРЕСА_2 у тому ж місті, таку, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 303 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

2 роки та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та

ОСОБА_7 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду про вчинення ОСОБА_4 злочину, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , вказавши, про вчинення ОСОБА_4 злочину, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Крім того, зазначено в резолютивній частині вироку, що ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 303 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК звільнена від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК. Також постановлено вставлений судом ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК іспитовий строк зменшити до 1 року. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню особі яка її подала на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як вбачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_4 була проголошена 23 червня 2015 року, тобто останній день подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції 24 вересня 2015 року.
Однак захисник ОСОБА_5 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою 20 січня 2016 року (згідно відміткою поштового відділення на конверті), тобто після закінчення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Наведені у касаційній скарзі захисника доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень, не містить обґрунтованих підстав поважності пропуску ним цього строку.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити захиснику ОСОБА_5 у поновлені строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3