Справа № 161/862/14-к
Провадження № 1-кс/161/282/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 27 січня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцька клопотання старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення, які знаходяться у володінні ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з заступником начальника відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення, які знаходяться у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 17 травня 2013 року надійшло звернення акціонерів ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проте, що голова правління даного товариства ОСОБА_5 протягом 2012-2013 років явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень при укладанні правочинів (без дозволу наглядової ради), реалізовував нерухоме майно, а саме: гараж вартістю 120 000 гривень, адмібудинок вартістю 535 383 гривень, які знаходяться за адресою м. Луцьк вулиця Звязківців, будівлі гаражів, будівлі майстерні, будівлі складу, адмінбудинок вартістю 360 000 гривень, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та гараж вартістю 153 051 гривень, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , чим завдали тяжкі наслідки ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

10 червня 2013 року відомості щодо даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 10 січня 2013 року, гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 був проданий головою правління ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проте кошти за придбане майно від останніх не надходили. Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Також, 14 лютого 2013 року будівлі гаражів, будівлі майстерні, будівлі складу, адмінбудинок, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 були продані головою правління та належали ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » проте кошти за придбане майно від останніх не надходили. Згідно договору купівлі-продажу від 14.02.2013 року укладеним між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » грошові кошти повинні були бути сплачені до підписання цього договору. Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 .

Крім того, 21 грудня 2012 року голова правління ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продав згідно договору купівлі-продажу нежилих будинків: гараж Б-1 площею 311,7 кв.м, адмінбудинок А-2 площею 1510,7 кв.м., які розміщенні за адресою АДРЕСА_4 , ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », проте кошти за придбане майно від останніх не надходили. Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_5

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що являється членом наглядової ради ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проте участі у її засіданнях та підписанні протоколу стосовно продажу майна вище зазначеного товариства не брав.

Допитаний інший член наглядової ради ОСОБА_10 , також повідомив, що участі у засіданнях наглядової ради ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та підписанні протоколів стосовно продажу майна товариства не брав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що працювала бухгалтером на ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2011 по липень 2013 року та займалася бухгалтерією даного підприємства. Грошові кошти за продаж вище зазначених об`єктів нерухомості належних ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на рахунок підприємства не надходили. Крім того, нею був підготовлений касовий ордер №1 від 09.01.2013 року, про надходження коштів за продаж об`єкта нерухомості від ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який не відповідав дійсності, а виготовлявся для пред`явлення нотаріусу.

Просить надати тимчасовий доступ до оригіналів, документів, що стосуються купівлі ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 21 грудня 2012 року, нежилих будинків: гараж Б-1 площею 311,7 кв.м, адмінбудинок А-2 площею 1510,7 кв.м., розміщених за адресою АДРЕСА_4 та знаходяться у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 .

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав з підстав, викладених в клопотанні. Просить клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належать :

1)інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СУ УМВС України у Волинській області перебуває кримінальне провадження від 10 червня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 264 КК України.

Також встановлено, що слідчим доведено, що документи, до яких просить надати тимчасовий доступ знаходяться в ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самі по собі та в сукупності з іншими документами наявними в кримінальному провадженні, у зв`язку з яким подається

клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і довести іншими способами, обставини вчинення правопорушення та отримати вказані документи не можливо.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав, передбачених ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України для надання тимчасового доступу, оскільки іншими способами довести обставини, вчинення кримінального правопорушення не можливо. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення задовольнити повністю.

Надати слідчому СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення, а саме всіх оригіналів документів, що стосуються купівлі ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 21 грудня 2012 року, нежилих будинків: гараж Б-1 площею 311,7 кв.м, адмінбудинок А-2 площею 1510,7 кв.м., розміщених за адресою АДРЕСА_4 ., які знаходяться у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 .

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, згідно ст. 166 КПК України, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1