Справа № 606/2392/15-к

ВИРОК
15 грудня 2015 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тенопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Велика Кужелова Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, українця, проживає за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, раніше не судомого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,
23 жовтня 2015 року, близько 10.00 год., у ОСОБА_6 , який перебував на території птахофабрики ТОВ «Захід агропродукт», яка розташована в с. Соколів Теребовлянського району та здійснював роботи по розвантаженню курей виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, 23 жовтня 2015 року, близько 10.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в одній із будівель птахофабрики, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав дві курки кросу «Ломан Браун» загальною вартістю 82, 00 грн. та помістив їх у сітку, яку мав із собою. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до конвеєра із курячими яйцями, який розташований у тій самій будівлі, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає зняв із конвеєра 176 курячих яєць загальною вартістю 299,20 грн., помістив їх у поліетиленовий пакет, який мав із собою, та непомітно покинув територію птахофабрики. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий на відстані близько 300 метрів від фабрики заступником генерального директора ТОВ «Захід агропродукт», якому повернув викрадене майно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, дав суду показання, згідно яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показав, що 23 жовтня 2015 року працював на птахофабриці в с.Соколів Теребовлянського району, здійснював роботи по розвантаженню, скориставшись тим, що нікого не має, взяв дві курки, які помістив у сітку, яку мав із собою. В подальшому, взяв з конвеєра яйця, які поклав у поліетиленовий пакет, який мав із собою. Вийшов з території фабрики, йшов додому, але його зупинив представник птахофабрики, який виявив вкрадене майно. Також обвинувачений вказав, що повернув викрадене майно представнику птахофабрики.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставин вчинення та його винність у вчиненні злочину згідно пред`явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.
Суд, зясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини вчинення злочину, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, інвалід 3 групи, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання вини. Обставин, які б обтяжували покарання не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статті обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Так як сторонами кримінального провадження не надано документів які б підтверджували наявність речових доказів в кримінальному провадженні, суд не вирішує дане питання.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не пред`являвся.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесять) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільскої області області через Теребовлянський районний суд Тернопільскої області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя ОСОБА_1