11-кп/775/470/2015(м)
264/6329/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, українець, громадянин України, українець, не працюючий, раніше судимий: 13.08.2014 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, які відбув 13.11.2014 року,

засуджений за ч.2 ст.164 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі .

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.12.2010 року ОСОБА_7 зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , 19.07.2007 року у твердій грошовій сумі - 800,00 грн., щомісячно, починаючи з 25.11.2010 року і до повноліття дитини. Однак ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, починаючи з 14.08.2014 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), був попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, при цьому тривалий час ніде не працює, на обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості не перебуває, добровільної матеріальної та іншої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не бере, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка за період часу з 14.08.2014 року по 15.09.2015 року складає 1 рік 1 місць 2 дні, що у грошовому еквіваленті становить 10464,52 грн., а з урахуванням боргу минулих років - 41873,37 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок скасувати повністю і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що розгляд справи проводився в порушення вимог ч.3 ст.349 КПК України, чим допустив істотне порушення кримінально - процесуального закону, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд розглянув справу у скороченому порядку, але не взяв до уваги, що ОСОБА_7 визнав себе винним у тому, що не платив аліменти, але надавав матеріальну допомогу на лікування дитини і не визнавав злісне ухилення від сплати аліментів. Крім того, сам факт не виплати аліментів обвинуваченим випадає на час проведення АТО, неможливість працевлаштування та відсутність юридичної освіти, яка би допомогла ОСОБА_7 належним чином сформулювати причини за якими він фізично не міг виконувати свій обов`язок, але факт не сплати аліментів обвинувачений не заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги; прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, кримінальне провадження було розглянуто у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів по справі, оскільки ОСОБА_7 визнав себе винним повністю і підтвердив це у своїх поясненнях суду. Судом йому були роз`ясненні положення ч.3 ст.349 КПК України, а також було з`ясовано, чи правильно він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються і сумніві у його позиції суд не встановив, також суд роз`яснив йому порядок оскарження вироку при розгляді справи без дослідження доказів. Все це зафіксовано як у журналі судового засідання, так і на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції.

Безпідставні доводи апеляційної скарги у той частині, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнавав себе винним у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, оскільки він визнав , що незважаючи на те, що у серпні 2014 року вже був засуджений за ст.164ч.1 КК України, а також був попереджений про відповідальність за не виплату аліментів, він продовжував ухилятися від сплати аліментів, а саме в цьому і полягає злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Обвинувачений ОСОБА_7 , як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи пояснював, що він після його засудження у серпні 2014 року за ст.164ч.1 КК України, аліменти на утримання дитини не сплачував, допомогу на лікування дитини надавав раніше, коли дитині було 1-2 роки, майже рік з дитиною взагалі не бачився. Недивлячись на те, що був попереджений про відповідальність за несплату аліментів, їх не виплачував, оскільки не міг знайти роботу. У центр зайнятості не звертався, так як раніше завжди сам знаходив роботу. Жив він за рахунок тимчасових заробітків, але з цих грошей ніякої допомоги на дитину не надавав.

Що стосується доводів апеляційної скарги у той частині, що м. Маріуполь знаходиться в зоні АТО, а тому обвинувачений ОСОБА_7 не мав можливості працювати і виплачувати аліменти також є безпідставним, оскільки м. Маріуполь знаходиться на території підконтрольній України. У місті працюють всі державні установи обласного та місцевого значення, а також всі підприємства, які у повному обсязі виконують свої обов`язки по сплаті податків до державного та міського бюджетів.

Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 є безпідставними і задоволенню не підлягають. Підстав для скасування вироку і призначенню нового судового розгляду, як це передбачено ст. 415 КПК України, по справі не вбачається. оскільки апеляційний суд розглядає справу у межах апеляції.

Керуючись ст.407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: