печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., за участю секретаря Гуцинюка Я.І., Славіцької С.А., прокурорів Дебольського М.Ю., Чешківського В.А., особи, яка подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначає, що ним на адресу народного депутата України ОСОБА_2 направлено заяви від 11.03.2013 та 12.04.2013 про вчинення відносного нього ряду злочинів працівниками прокуратури Сумської області, суддями Окружного адміністративного суду м. Києва, Вищого адміністративного суду України. Вказана заява була перенаправлена до Генеральної прокуратури України, однак всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості з означеної заяви не були внесені до ЄРДР, а заява перенаправлена до прокуратури Сумської області.

В зв'язку з викладеним, просить зобов'язати Генеральну прокуратуру України внести відомості в ЄРДР з його заяви, адресованої народному депутату України ОСОБА_2

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_1, в судовому засіданні 16.07.2013 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив її задовольнити.

Щодо судового засідання з розгляду скарги 09.08.2013 судом направлялась вимога до Сумського СІЗО (№25), щодо забезпечення відеоконференцзв'язку для проведення судового засідання, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, разом з цим 09.08.2013 о 12-00 год., відеоконференцзв'язок з боку пенітенціарної установи забезпечено не було, таким чином з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів.

Прокурор в судовому засіданні доводи скарги не визнав, просив у її задоволенні відмовити, заперечення про скарзі надав в письмовому вигляді, які долучені до матеріалів провадження. При цьому зазначивши, що пере направлення заяв про можливі вчинені кримінальні правопорушення, за територіальним принципом, не суперечить вимогам КПК України.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, заслухавши учасників судового засідання, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Вивчивши, копії заяв ОСОБА_1, на які у своїй скарзі посилається особа, яка подала скаргу, вважаю, що старшим прокурором відділу ГСУ Генеральної прокуратури України Дебольським М. зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР з вказаних заяв, оскільки в даних заявах не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому заяви зводяться до незгоди особи, що їх подала із процесуальними діями та рішеннями працівників прокуратури та суддів Окружного адміністративного суду м. Києва та Вищого адміністративного суду України та фактично є поза процесуальним способом їх оскарження, а відтак і не підлягають внесенню до ЄРДР.

Таким чином невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь - яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяв до прокуратури Сумської області для розгляду та надання відповіді.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя