У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М.,

за участі секретаря Андрушко І.С.,

слідчого Тарасюка О.А., прокурора Поплавського А.А.,

підозрюваного ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3, погоджене старшим прокурором прокуратури міста Житомира ОСОБА_4, про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання на тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, судимого 11.07.2012 року Богунським районним судом міста Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 11 місяців 13 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0002001, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим слідством встановлено, що 19.06.2013 року ОСОБА_1 в невстановлений слідством час та місці, невстановленим способом, незаконно, повторно, без мети збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,073 грам в перерахунку на суху речовину. Після чого незаконно, без мети збуту, зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі, переносив його вулицями міста Житомира. Злочинна діяльність ОСОБА_1 була припинена працівниками міліції, які 20.06.2013 року в період часу з 00 год. 15 хв. до 01 год. 05 хв. біля будинку за адресою: м. Житомир вул. Перемоги, 10 провели огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_1 виявили та вилучили особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,073 грам в перерахунку на суху речовину, який він незаконно, повторно зберігав без мети збуту. В ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав для підозри ОСОБА_1 у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України.

08.07.2013 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Також на даний час встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_1 у скоєнні ряду інших кримінальних правопорушень. Проведеними заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_1 не встановлено, тому що останній за місцем проживання його сімї не зявляється, звязків з рідними не підтримує, в ході виконання доручення слідчого було допитано матір підозрюваного ОСОБА_5, яка в своїх показаннях зазначила, що її син ОСОБА_1 на даний час не проживає за місцем свого постійного проживання, його місце проживання їй не відоме. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2013 року до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання з обовязком прибувати до слідчого з періодичністю 2 рази на тиждень в понеділок та пятницю з 15-ї до 17-ї години, проте підозрюваний ОСОБА_1 станом на 26.08.2013 до слідчого жодного разу не прибув, порушивши вимоги ст. 179 КПК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що підозрюваний на даний час переховується від органів досудового розслідування, тому просить змінити йому запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання на тримання під вартою.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити. Слідчий пояснив, що підозрюваний не виконував обовязки щодо прибуття до слідчого з визначеною ухвалою слідчого судді періодичністю та не відповідав на телефонні дзвінки до нього, з 28.08.2013 року перебуває у розшуку. Прокурор вказав на наявність такого ризику як продовження вчинення кримінального правопорушення, пояснивши його наявністю у підозрюваного судимості за вчинення умисного злочину.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, при цьому підозрюваний пояснив, що причиною його неявки до слідчого були побоювання обрання йому більш суворого запобіжного заходу тримання під вартою і з серпня 2013 року вдома не проживав, проживаючи в орендованій квартирі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов'язків, передбачених частиною п'ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Правила застосування запобіжних заходів визначені ст. 194 КПК України, згідно якої під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5).

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Органом досудового розслідування 28.06.2013 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2013 року відносно підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання з обовязком прибувати до слідчого з періодичністю 2 рази на тиждень в понеділок та пятницю з 15-ї до 17-ї години, а також повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Постановою слідчого СВ Богунського РВ УМВС України в Житомирській області від 28.08.2013 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_1 у звязку з його відсутністю за місцем проживання, місце його проживання було не відоме та через невиконання ним обовязків, покладених на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2013 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання на тримання під вартою.

10.12.2013 року о 06-30 год. ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1, а саме відносяться до тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, враховуючи його вік, стан здоров'я, факт того, що він, маючи зареєстроване місце проживання, фактично там не проживає, тривалий час був відсутній за місцем реєстрації і місцезнаходження його було невідоме, не працює та не має постійного доходу, порушив обовязки, покладені на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання, має судимість за вчинення умисного злочину, тому існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та можливість підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, а також недостатність застосування більш мякого запобіжного заходу, оскільки він не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання на тримання під вартою з визначенням відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24 360 гривень, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 200, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, застосований до підозрюваного ОСОБА_1 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2013 року, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 06 год. 30 хв. 10 грудня 2013 року.

Строк дії ухвали - до 06 год. 30 хв. 08 лютого 2014 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити заставу у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить

24 360 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обовязки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі міста Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обовязків заставодавцем, а також, якщо, підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з'явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 09-50 год. 12 грудня 2013 року.

Слідчий суддя Л.М. Семенцова