№ 207/1866/15-к
№ 1-кп/207/276/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

захисника - адвоката : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000285 за обвинуваченням:

Р Е Б У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, працюючого в ПАТ «Євраз Баглійкокс» апаратником, раніше не судимого, мешкає в АДРЕСА_1 , за статтею 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 згідно облікової картки, виданої Дніпродзержинським ОМВК Дніпропетровської області являється військовозобов`язаним, має військове звання рядовий, має кваліфікацію столяр деревообробки, в збройних силах не служив, призивною комісією визнаний придатним до служби в Збройних Силах України та прийнятий на облік 29 березня 2007 року.

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

ОСОБА_6 відповідно до облікової картки від 22 грудня 2014 року придатний до служби в Збройних Силах України.

Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_6 , згідно акту від 30 січня 2015 року в приміщені ПАТ «Євраз Баглійкокс» (м. Дніпродзержинськ, вул. Щербицького, 1) відмовився від отримання повістки, виданої Дніпродзержинським ОМВК.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_6 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, статей 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, тобто в ухиленні від призову за мобілізацією.

23 квітня 2015 року між прокурором ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , окрім прямо передбачених в статті 336 КК України, по якій він підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_7 та обвинуваченим Р Е Б У С СЕРГІЄМ ВІКТОРОВИЧЕМ.

Р Е Б У ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року Р Е Б У ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого Р Е Б У ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у відношенні Р Е Б У ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_9