Дата документу Справа № 336/2732/13-к
Верховний Суд України

Апеляційний суд Запорізької області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єдиний унікальний №336/2732/13-к

№ провадження 11-кп/778/1973/15 Головуючий 1 інст. ОСОБА_1

Категорія ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

9 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Судова колегія по кримінальним справам Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, громадянки України, яка має повну середню освіту, не одружена, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 23.02.2012 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; -

яку засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ст.76 КК України;

виправдано, у зв`язку з недоведеністю її причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч.2 ст.307 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасовано.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 вартість за проведення експертизи №1071 від 27.05.2015 року у розмірі 184,14 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона, 07.07.2014 року близько 15 год. 00 хв., діючи повторно, прибула на вул. Бочарова в Шевченківському районі м. Запоріжжя, де незаконно придбала одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений прозорою рідиною жовтого кольору, об`ємом 1,95 мл., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «опієм ацетильованим», маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,0224 г, який у подальшому ОСОБА_10 поклала до сумки та незаконно зберігала при собі, з метою збуту, на маршрутному таксі незаконно перевезла до зупинки громадського транспорту «Кінцева» по вул. Авраменко в м. Запоріжжя, де о 15 год. 30 хв., знаходячись в районі будинку АДРЕСА_2 , повторно, незаконно збула зазначений медичний шприц, шляхом продажу за грошові кошти у сумі 210 грн. ОСОБА_11 при проведенні останнім оперативної закупки.

18.07.2014 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, прибула до зупинки громадського транспорту «Гуртожиток» по вул. Полякова у м. Запоріжжя, де у невстановленої особи, шляхом покупки за грошові кошти у сумі 150 гривень, незаконно придбала флакон з прозорого скла, заповнений рідиною коричневого кольору, який незаконно зберігаючи при собі в руках, незаконно перевезла на автомобілі д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , до комплексу «Гранд Палас», розташованого по вул. Косигіна, 15 в м.Запоріжжя, під час поїздки у якому наповнила із зазначеного раніше флакону у медичний шприц ємністю 5 мл., рідину об`ємом 1 мл., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,0700 г., та о 17 год. 00 хв. цього ж дня, знаходячись в районі буд. АДРЕСА_3 , повторно, незаконно збула зазначений медичний шприц, шляхом його продажу за грошові кошти у сумі 160 гривень ОСОБА_11 при проведенні останнім оперативної закупки.

Під час судового розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і ухвалив вирок, яким виправдав обвинувачену за цією статтею.

В апеляційній скарзі прокурор просить дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та ставить питання про скасування судового рішення суду першої інстанції та постановлення нового вироку, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.302 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років; на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців.

В обґрунтування вимог посилається на достатність належних та допустимих доказів у кримінальному провадженні на підтвердження вини ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 302, ч.2 ст.307 КК України. Також вважає призначене покарання невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Заслухав суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, розглянув матеріали кримінального провадження, судова колегія знаходить частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у скоєні правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 185 КК України не оскаржується.

Суд першої інстанції прийшов до законного та обгрунтованого висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_8 та виправдання її за ч.2 ст.302 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , яким за ч.2 ст.302 КК України її виправдано та за ч.1 ст.185 КК України засуджено, залишено без зміни.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час судового розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і постановив вирок, яким виправдав обвинувачену за зазначеною статтею.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції зазначені вимоги не дотримані.

Визнаючи ОСОБА_8 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд ухвалив рішення, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, але дослідив їх.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 інкримінується саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

Винність обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується наступними доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження:

- актом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 07.07. 2014 року, проведеної за участю понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та згідно з яким, закупному ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ) видано грошові кошти у розмірі 210 гривень для проведення оперативної закупівлі;

- протоколом огляду покупця від 07.07.2014 року, в ході якого встановлено наявність у ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 220 гривень;

- протоколом добровільної видачі від 07.07.2014 року, складений о/у СБНОН ОСОБА_16 , відповідно до якого ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) добровільно видав медичний шприц об`ємом 2 мл, який йому збула ОСОБА_10 ;

- протоколом видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі від 18.07.2014 року; відповідно до якого ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) видано грошові кошти у розмірі 160 гривень для проведення оперативної закупівлі «опію ацетильованого» у обвинуваченої;

- протоколом огляду покупця від 18.07.2014 року, згідно з яким, ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ) має мобільний телефон та гроші в сумі 160 гривень, які видані для проведення оперативної закупівлі;

- протоколом огляду від 18.07.2014 року, згідно з яким, проведено огляд ОСОБА_11 ( ОСОБА_15 ), який видав медичний шприц із рідиною коричневого кольору об`ємом 8 мл, який останньому збула обвинувачена за 160 гривень.;

- протоколом обшуку від 18.07.2014 року, проведеного в присутності понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в ході якого вилучено у обвинуваченої сумку, 3 медичних шприци ємністю 5 мл, телефон Самсунг грошові кошти у розмірі 10 гривень однією купюрою, яка відповідає одній із купюр, виданих закупному відповідно до протоколу видачі грошових коштів;

- постановою про визнання речовими доказами від 14.08.2014 року, згідно з якою, визнано грошові кошти 1 купюру номіналом 10 гривень, які було вилучено в ході особистого обшуку 18.07.2014 року у ОСОБА_8 речовими доказами;

- висновком експерта №829 від 09.07.2014 року про проведення судової хімічної експертизи, згідно з висновками якої, надана на експертизу рідина жовтого кольору об`ємом 1,95 мл містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,0224 г.;

- висновком експерта №913 від 24.07.2014 року про проведення судової хімічної експертизи, згідно з висновками якої, надана на експертизу рідина коричневого кольору містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,0700 г.

Крім того, вина обвинуваченої за ст.307 ч.2 КК України підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 - понятого при оперативній закупівлі від 07.07.2014 року та 18.07.2014 року, свідка ОСОБА_14 - понятого при оперативній закупівлі від 07.07.2014 року, свідка ОСОБА_19 - понятого при оперативній закупівлі від 18.07.2014 року, показання свідка ОСОБА_15 ( ОСОБА_20 ) - закупного при оперативних закупівлях від 07.07.2014 року та 18.07.2014 року, показаннями свідка ОСОБА_12 - водія, який був викликаний ОСОБА_15 при проведенні оперативної закупівлі від 18.07.2014 року, які в судовому засіданні підтвердили, що дійсно були залучені у якості понятих при проведенні зазначених слідчих дій за вказаними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих дій, аудіо- або відеозаписи, фотозйомки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів можуть використовуватись в доказуванні на тих самих підставах, що результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції визнав неналежними та недопустимими зазначені докази, якими оформлялись оперативні закупівлі від 07.07.2014 року та 18.07.2014 року, однак матеріалами кримінального провадження встановлено, що негласні слідчі дії здійснювалися відповідно до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Проведення негласних слідчих дій у даному кримінальному провадженні, як і складання протоколів від 08.07.2014 року та 19.07.2014 року щодо її результатів відповідає нормам КПК України, крім того, відео зйомка отримана за результатами цієї негласної слідчої дії, а саме відео контролю за ОСОБА_8 , підтверджує наявність у діях останньої складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Так, на відеозйомці зафіксовано як ОСОБА_8 збула ОСОБА_11 медичні шприци із наркотичною речовиною, тобто зафіксовано місце, спосіб передачі грошових коштів ОСОБА_8 та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Висновки суду щодо порушення органами досудового розслідування вимог ст.290 КПК України, а саме ненадання доказів належного відкриття матеріалів також спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких міститься протокол надання доступу до матеріалів кримінального провадження від 18.08.2014 року, згідно з яким ОСОБА_8 належним чином ознайомлена із матеріалами досудового розслідування про що свідчить її особистий підпис.

За таких обставин, апеляційний суд відповідно до положень ст.ст.85, 86 КПК України оцінює зазначені вище докази, як належні та допустимі.

Разом з тим, посилання суду на неповноту змісту реєстру матеріалів досудового розслідування не впливають на обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України і не спростовують наведених вище доказів та не можуть бути підставою для виправдання її за зазначеною статтею.

Відповідно до вимог ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2015 року в частині виправдання ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України необхідно скасувати та ухвалити новий вирок.

Оцінюючи всі зібрані докази у даному кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті їх розгляду в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, колегія судів приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України доведена і її дії слід кваліфікувати за ознаками незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

На підставі викладеного, враховуючи зазначені обставини кримінального провадження, невеликий розмір збутого наркотичного засобу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе, призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що по даному кримінальному провадженню досягти мети покарання у розумінні ч.2 ст.50 КК України можливо лише шляхом реального відбування покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі.

Керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 411, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2015 року в частині виправдання ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України скасувати.

Визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст.185 ч.1 КК України та ст. 307 ч.2 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна..

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних и кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ: