Справа № 11а-926/10 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 11а-926/10
Категорія ст.121 ч.2 КК України Доповідач: Волинець М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Макойди З.М.

суддів Волинця М.М., Михайлишин Г.Я.

за участю прокурора Ковальчука Т.О.

потерпілого ОСОБА_1

та засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року,-

встановила:

цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, росіянина, громадянина РФ, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 РФ, гр-н ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,-

- визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишено без змін - взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 10 червня 2010 року, тобто з часу фактичного його затримання.

Вирішено питання про речові докази відповідно до ст.ст. 88, 330 КПК України.

За вироком суду підсудний ОСОБА_2 08 червня 2010 року о 12 год. 30 хв. в квартирі АДРЕСА_1, де проживає, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під час конфлікту, який виник на побутовому грунті, умисно наніс дружині ОСОБА_4 один удар кулаком лівої руки і два підряд кулаком правої руки в обличчя і голову та штовхнув в область грудей, від чого потерпіла впала на підлогу та втратила свідомість. Внаслідок цих дій підсудний спричинив ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому лівої скроневої кістки, який переходить через піраміду основної кістки до турецького сідла з крововиливами в мякі мозкові оболонки в лівій скроневій частці, в правій і лівій потиличних частках головного мозку, базальним, субарахноїдальним крововиливом та крововиливами на мяких покровах в лівій скроневій ділянці, скроневому мязі, правій і лівій потиличних ділянках голови, підшкірним крововиливом в лівій навколоорбітальній ділянці. Заподіяна підсудним потерпілій відкрита черепно-мозкова травма, яка виразилась переломом лівої скроневої кістки з крововиливами на мяких покровах в різних ділянках голови з крововиливами в мякіоболонки головного мозку, призвела до набряку головного мозку, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та стало причиною смерті ОСОБА_4

На вирок суду потерпілий ОСОБА_1 (син засудженого) подав апеляційну скаргу

в якій просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року в частині призначення покарання, а саме постановити новий вирок із застосуванням ст. 69 КК України.

В обгрунтування своєї апеляції покликається на те, що з даним вироком, він не згідний в частині призначення покарання, вважає, що даний вирок винесений без врахуваня і дослідження всіх обставин справи, пом'якшуючих обставин, таких, що характеризують особу підсуднього, а саме: його батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, пенсіонер, особа похилого віку, ветеран військової служби, прослужив в збройних силах 29 років, військовий льотчик-винищувач 1-го класу. Стан здоров'я ОСОБА_2 незадовільний.

Після виникнення побутового конфлікту батько не міг зрозуміти і передбачити, що своїми діями спричинив тяжкі тілесні ушкодження, а тим більше не міг передбачити настання смерті його матері, а його батька - засудженого дружини з якою він прожив все своє життя на протязі 40 років. Після вчиненого зрозумівши, що він своїми діями спричинив смерть, батько перебував у стресовому шокованому стані, що підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме: що батько вчинював дії, які не характерні людині з нормальним психічним станом, а саме почав прибирати квартиру, мити посуд, /тобто виконувати всі дії, які були причиною виникнення побутового конфлікту/. Зрозумівши, що дружина мертва, батько на протязі цілого дня просидів біля своєї дружини. Ці обставини, свідчать про те, що ОСОБА_2 повністю усвідомив наслідки своїх ненавмисних дій, сильно переживав і вчинене, перебував в сильному нервово-депресивному стані.

До дисциплінарної та кримінальної відповідальності батько не притягувався.

ОСОБА_2 льотчик-винищувач 1-го класу, все своє життя присвятив службі батьківщині, Збройним Силам, нагороджений чисельними державними нагородами грамотами, подяками від імені уряду, військових організацій, позитивно характеризується як по місцю свого проживання, так і по місцю своєї роботи. Також важливою обставиною, яка є важливою при обранні міри покарання є те, що він, тобто потерпілий ОСОБА_1 є на утриманні засудженого. Він (потерпілий ОСОБА_1) є інвалідом 3-ої групи Збройних Сил України з призначеною мінімальною пенсією.

Заслухавши доповідача, виступи потерпілого ОСОБА_1, який повністю підтримаї свої апеляційні вимоги, засудженого ОСОБА_2, який також підтримав апеляцію свого сиш потерілого ОСОБА_1, міркування прокурора Ковальчука Т.О. про безпідставністі апеляції та залишення без зміни вироку суду, обговоривши наведені доводи та перевірившу матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступний підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Як видно із протоколу судового засідання, суд дослідив у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому доводи апеляції про необ'єктивність, неповноту судового слідства є необгрунтованими.

Таким чином на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів, яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст. 67 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_2 і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України.

Покарання засудженому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке відповідає характеру тяжкості вчиненого злочину і даним про особу ОСОБА_2

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_2 також було враховано, що злочин він вчинив в стані алкогольного сп'яніння, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, є пенсіонером і особою похилого віку.

Що стосується покликань потерпілого в своїй апеляції на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання засудженому не врахував того, що він потерпілий є інвалідом 3-ої групи Збройних Сил України і перебуває на утриманні засудженого, то колегія суддів вважає, що такі покликання є необгрунтованими, оскільки потерпілий одружений, проживає з дружиною окремо, отримує пенсію по інвалідності, а тому аж ніяк не може перебувати на утриманні свого батька-засудженого ОСОБА_2

Всі інші покликання потерпілого в апеляції, судом першої інстанції були обговорені і враховані при обранні покарання засудженому.

Обране судом покарання, на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_1 -без задоволення.

Головуючий:

Судді: