11-сс/775/33/2016(м)
263/139112/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження № 0003015 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.262, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.262, ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 19 грудня 2014 року, приблизно о 03 годині разом з ОСОБА_9 , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, одягнутих у спецодяг чорного кольору та балаклави, в руках яких були предмети, схожі на автоматичну вогнепальну зброю АК - 74 та обріз мисливської рушниці, шляхом пошкодження запірного механізму на створці металопластикового вікна у ванній кімнаті на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проникли до приміщення, де з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що виразилося в погрозі застосування предметів, схожих на автоматичну вогнепальну зброю АК - 74 та обріз мисливської рушниці, напали на мешканців вказаного житла ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та умисно, діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливими мотивами, заволоділи грошовими коштами у сумі 30 000 грн., золотими прикрасами на загальну суму близько 50 000 грн., дзеркальним фотоапаратом «Nікоn D700», серійний номер 2384864, вартістю 24 000 грн., об`єктивом «NikkorLens» вартістю 24 000 грн., оптичним прицілом для мисливського карабіну «ZeissVictory НТ» вартістю 20 000 грн., мисливським карабіном «Форт-202», кал. 7,62 мм, № НОМЕР_1 , вартістю 20 000 грн., мисливським карабіном «Форт-202», кал. 7,62 мм, № НОМЕР_2 , вартістю 20 000 грн., жіночою норковою шубою 46-го розміру вартістю 6 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 204 500 грн., що є великим розміром.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 5 березня 2015 року, о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, одягнені в камуфльований спецодяг та маючи при собі предмети, схожі на автоматичну стрілецьку зброю, маючи злочинний умисел для здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, через незаперті вхідні двері проникли до адміністративного приміщення ТОВ «Будремтранс», розташованого за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 174, де здійснили напад на ОСОБА_14 , поєднаний із насильством небезпечним для життя потерпілого, та демонструючи предмети, схожі на стрілецьку вогнепальну зброю, заволоділи майном, що належить ОСОБА_15 , а саме планшетом іРаd 4, квадроциклом та обладнанням до нього, електроінструментом, офісними меблями, 4 ноутбуками, принтером та музичним центром, на загальну суму 500 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку.

29 квітня 2015 року постановою слідчого ОСОБА_7 оголошено у розшук.

18 січня 2016 року ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20 січня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.262, ч.4 ст.187 КК України.

20 січня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 17 березня 2016 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжних захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначає, що суд належним чином не перевірив та не обґрунтував наявність та доведеність ризиків і обставин, передбачених ст.ст.177,178 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, які б обґрунтовували утримання останнього під вартою, висновки слідчого та суду з цього приводу є надуманими, такими, що не доведені матеріалами провадження. Натомість, відсутність зазначених правових чинників та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, є добровільним учасником ДУК «Правий сектор», отримав поранення та проходив курс лікування, уникати кримінальної відповідальності та продовжувати злочинну діяльність намірів не має, на його думку, дають усі підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та захисника ОСОБА_6 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_7 під особисту поруку народних депутатів, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.176-178,183,184,194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним з переховуванням від органів досудового розслідування або суду; перешкодою здійсненню кримінального провадження в будь-яких формах; незаконного впливу на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста; знищення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.262, ч.4 ст.187 КК України, покарання за два з яких передбачене лише у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому до нього, згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, може бути застосовано такий запобіжний захід як тримання під вартою. Зазначена підозра є обґрунтованою, так як матеріали провадження містять достатні дані з приводу цього, в тому числі показання потерпілих про вчинення злочину щодо них саме ОСОБА_7 , копії слідчих та оперативно-розшукових дій. Доводи підозрюваного та його захисника під час апеляційного розгляду про те, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 знаходився на лікуванні з наданням відповідної довідки про це не є вирішальними та безумовними, так як питання алібі останнього є фактично оцінкою доказів, підлягає перевірці та вирішенню під час проведення досудового розслідування, до того ж, це не впливає на висновки слідчого судді по суті, які є правильними з огляду на вищезазначені матеріали провадження на обґрунтування такої підозри.

Застосовуючи до ОСОБА_7 такий запобіжний захід, як тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що в клопотанні слідчого СУ ГУНП в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо останнього слідчим доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тривалий час його місце знаходження було невідоме, у зв`язку з чим ОСОБА_7 було оголошено у розшук, також може приховувати докази та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як зазначене у підозрі майно та зброя до теперішнього часу не знайдені.

Такий висновок суду доведено також тими обставинами, що, незважаючи на наявність матеріалів, які позитивно характеризують ОСОБА_7 , він підозрюється у вчиненні тяжкого та двох особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, перебував у розшуку, а тому існує реальна загроза втечі з боку останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону, усі вони обґрунтовано покладені в висновок слідчого судді про наявність правових підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, як це вказано у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Колегія суддів не бере до уваги наявність письмових зобов`язань про особисту поруку щодо ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід як особиста порука не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а наявні матеріали щодо позитивної характеристики самої особи підозрюваного є такими, що не спростовують висновки суду з врахуванням тяжкості самої підозри та зазначених вище ризиків.

З врахуванням обставин та тяжкості самих кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявності зазначених обставин і ризиків, передбачених ст.ст.177,178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано застосував положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначив підозрюваному розмір застави, що й не оскаржується в апеляційній скарзі.

За таких обставин слід визнати, що ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.196,370 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали колегія суддів не вбачає. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 не є слушними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176178,182,183,193,405,407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 діб до 17 березня 2016 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області