АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Чернігівської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 26.11.2014 року, близько 10 год. 05 хв., за адресою: м.Київ, вул. Дніпроводська, 8, керуючи автомобілем марки «Рено Кліо», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Дніпроводської, зі сторони вул.Вишгородської, в напрямку вул. Богатирської в місті Києві, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим грубо порушив пункти 1.5. та 2.3 б) ПДР України, наближаючись до нерегульованого наземного пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п.18.1. ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину з ліва на право відносно руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (згідно висновку судово - медичної експертизи № 2322/е від 23.12.2014-12.01.2015 року) у вигляді закритої травми грудної клітки: переломи 6-8 ребер по заднє-пахвинній лінії справа (зі зміщенням уламків); закритої травми правої гомілки: уламковий перелом епіметафізу правої великогомілкової кістки; уламковий перелом голівки правої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків).

Прокурор прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить апеляційний суд скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, звільнивши ОСОБА_7 від призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та правильність кваліфікації його дій не оспорюються учасниками процесу.

Засади призначення покарання передбачені ст. 65 КК України, в силу якої суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно врахував позитивні дані про особу засудженого, який скоїв злочин вперше, характеризується позитивно, частково відшкодував завдані потерпілій збитки, займається волонтерською діяльністю, що дало суду підстави застосувати положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Однак, суд першої інстанції не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого злочину, який був пов`язаний з грубим порушенням правил дорожнього руху та внаслідок якого потерпілій було завдано серйозних трав у вигляді переломів ребер, великогомілкової та малогомілкової кісток, внаслідок чого безпідставно не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, колегія суддів враховує, що після визначення судом першої інстанції розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілої, обвинувачений не вжив заходів до її відшкодування.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості, не є достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Керуючись ст.ст.404, 405, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 7 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного йому покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі за умови, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, навчання

періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 7 серпня 2015 року залишити без змін.
Вирок Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________