Справа № 420/3484/15-к
Провадження № 11-кп/782/40/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«22» лютого 2016 року місто Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщені Апеляційного суду Луганської області кримінальне провадження №0000515 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст.ст.187 ч.4, 206 ч.3, 162 ч.2, 357 ч.1, 289 ч.3, 146 ч.2, 345 ч.1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 20.01.2016 року про повернення обвинувального акту прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А :
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 07 листопада 2014 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , одягнутий у військовий одяг, використовуючи вогнепальну зброю та маючи злочинний умисел на напад на хлібокомбінат ТОВ «Укр-Вереск», розташований за адресою: Станично-Луганскький район, смт. Петрівка, вул. Лісна, 11-А, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), із застосуванням зброї, вступив в попередню змову з військовослужбовцем Збройних сил України, а саме з солдатом, який був призначений на посаду сапера інженерно-саперного взводу польової пошти НОМЕР_1 - ОСОБА_8 (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні) та іншими невстановленими особами, з якими розробив план скоєння кримінального правопорушення.

Цього ж дня, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені під час досудового розслідування особи, діючи згідно розробленого плану, та відведеним їм ролям, шляхом вільного доступу проникли до приміщення ТОВ «Укр-Вереск», розташованого за адресою: Станично-Луганський район, смт.Петрівка, вул.Лісна, 11-А, де знаходились робітники підприємства, у тому числі бухгалтер ОСОБА_9

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені під час досудового розслідування особи, одягнуті у військовий одяг, маючи при собі автоматичну зброю та діючи згідно розробленого плану, з погрозою застосування зброї вимагали від ОСОБА_9 засновницькі, реєстраційні документи та документи з фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укр-Вереск», а також грошові кошти.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені під час досудового розслідування особи заволоділи ключами від сейфу, який знаходився на другому поверсі адміністративної будівлі хлібокомбінату ТОВ «Укр-Вереск», де зберігалися гроші підприємства. В подальшому діючи умисно, противоправно, корисно, з метою наживи, маючи при собі ключі від сейфу підприємства, незаконно заволоділи грошима у сумі - 280 000 гривень. Після чого продовжуючи свої злочинні дії, останні заволоділи товарно-матеріальними цінностями, згідно інвентаризаційного опису, на загальну суму - 478 645 гривень та продовольчими запасами підприємства згідно інвентаризаційного опису, на загальну суму - 736 694 гривні, які знаходились у адміністративній будівлі та інших приміщеннях хлібокомбінату ТОВ «Укр-Вереск» та викраденим розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними, противоправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені особи, заподіяли ТОВ «Укр-Вереск» матеріальний збиток на загальну суму - 1 495 339 гривень, яка згідно ч. 4 примітки статті 185 КК України є особливо великим розміром.

Після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та невстановленими особами зникли з місця скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_7 , 07.11.2014 року у денний час (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не надалося можливим), одягнутий у військовий одяг, використовуючи вогнепальну зброю, маючи умисел, направлений на обмеження законних прав та інтересів того, хто займається господарською діяльністю, та повну передачу потерпілим належних йому прав щодо управління юридичною особою, за попередньою змовою з військовослужбовцем Збройних сил України, а саме з солдатом, який був призначений на посаду сапера інженерно-саперного взводу польової пошти НОМЕР_1 - ОСОБА_8 (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні) та іншими невстановленими озброєними особами, одягнутими у військовий одяг та озброєними автоматичною вогнепальною зброєю, шляхом вільного доступу, порушуючи встановлений порядок здійснення господарської діяльності у частині забезпечення свободи підприємницької діяльності, проникли у приміщення хлібокомбінату ТОВ «Укр-Вереск», який розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Петрівка, вул. Лісна, 11-«А».
В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими озброєними особами, продовжуючи свій злочинний умисел відкрито пред`явили протиправні вимоги, що виразились у відкритій демонстрації та погрози негайно застосувати автоматичну вогнепальну зброю, старшій зміни хлібокомбінату ТОВ «Укр-Вереск» ОСОБА_10 передати суб`єкт підприємницької діяльності - ТОВ «Укр-Вереск», що здійснює діяльність, пов`язану з виробництвом (виготовленням) продукції, іншій особі, а саме йому, ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої незаконні дії, у період часу з листопада 2014 року по квітень 2015 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та невстановленими у ході досудового слідства особами спричинили хлібокомбінату ТОВ «Укр-Вереск» матеріальний збиток, який згідно розрахунку втраченої вигоди складає - 1 273 800 грн.

Також, 08 листопада 2014 року у денний час ОСОБА_7 за попередньою змовою з військовослужбовцем Збройних сил України, а саме з солдатом, який був призначений на посаду сапера інженерно-саперного взводу польової пошти НОМЕР_1 - ОСОБА_8 (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні) та невстановленим під час досудового розслідування чоловіком, одягнуті у військовий одяг, використовуючи вогнепальну зброю, діючи умисно, противоправно, маючи злочинний умисел на проникнення до житла ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює головним бухгалтером ТОВ «Укр-Вереск», у якої за місцем мешкання зберігалися документи, які належать ТОВ «Укр-Вереск», про що останнім було відомо, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, із демонстрацією вогнепальної зброї та із здійсненням психологічного впливу стосовно чоловіка ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , який знаходився у будинку за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу проникли до житла ОСОБА_9 з метою подальшого заволодіння документами, що належать ТОВ «Укр-Вереск».

Крім того, 08 листопада 2014 року, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_7 за попередньою змовою з військовослужбовцем Збройних сил України, а саме з солдатом, який був призначений на посаду сапера інженерно-саперного взводу польової пошти НОМЕР_1 - ОСОБА_8 (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні) та невстановленим під час досудового розслідування чоловіком, одягнуті у військовий одяг, використовуючи вогнепальну зброю, діючи умисно, противоправно, маючи злочинний умисел на викрадення документів, які належать ТОВ «Укр-Вереск», знаходячись у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи згідно розробленого плану, та відведеним їм ролям, із здійсненням психологічного впливу стосовно чоловіка ОСОБА_9 , яка працює головним бухгалтером ТОВ «Укр-Вереск» - ОСОБА_11 , а саме з погрозою застосування вогнепальної зброї, шляхом вільного доступу викрали документи з фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укр-Вереск», які ОСОБА_9 тримала в будинку за вищевказаною адресою, у зв`язку із скоєнням вказаними особами розбійного нападу на хлібокомбінат ТОВ «Укр-Вереск» .

Після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та невстановленою особою зникли з місця скоєння кримінального правопорушення.
Після чого, 12 листопада 2014 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні), одягнуті в військовий одяг, використовуючи автоматичну зброю, знаходячись на автодорозі смт. Петрівка с. Нижнєтепле, в районі Т-Образного перехрестя у напрямку с.Артема Станично-Луганського району Луганської області, зупинили пасажирський мікроавтобус СПВ 20 РУТА СПГ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 та маючи злочинний умисел на викрадення та позбавлення волі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 сів в зазначений автомобіль на пасажирське сидіння та використовуючи автоматичну вогнепальну зброю, направив її на ОСОБА_12 та із здійсненням психологічного впливу на останнього, а саме з погрозою вбивства, наказав ОСОБА_12 сідати за кермо вищевказаного пасажирського мікроавтобуса, після чого примусив його до початку руху напрямком у м. Щастя Луганської області.

Прямуючи по території смт.Петрівка Станично-Луганського району, Луганської області, мікроавтобус зупинився, після чого ОСОБА_7 , продовжуючи діяти згідно розробленого плану, разом з невстановленою під час досудового слідства особою, яка прибула на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі червоного кольору, взяв ОСОБА_12 за воріт одягу та із застосуванням фізичної сили, без згоди останнього, посадив в салон автомобілю та відвіз до будівлі Луганського училища професійної підготовки співробітників міліції, розташованого у м. Щастя Луганської області, після чого із застосуванням фізичної сили витяг ОСОБА_12 з салону автомобілю та помістив останнього у підвальне приміщення будівлі, де утримував ОСОБА_12 приблизно п`ять годин.

Крім того, повторно, 12 листопада 2014 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні), одягнуті в військовий одяг, використовуючи автоматичну зброю, знаходячись на автодорозі смт. Петрівка - с. Нижнєтепле, в районі Т-Образного перехрестя у напрямку с. Артема Станично-Луганського району Луганської області, зупинили пасажирський мікроавтобус СПВ 20 РУТА СПГ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 для перевірки документів.

ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом, маючи на руках реєстраційні документи на вищезазначений мікроавтобус, сів в зазначений автомобіль на пасажирське сидіння та використовуючи автоматичну вогнепальну зброю, направив її на ОСОБА_12 та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, наказав ОСОБА_12 сідати за кермо вищевказаного пасажирського мікроавтобуса, примусив його до початку руху напрямком у м.Щастя Луганської області. Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_12 , не маючи можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем, виконав вимоги ОСОБА_7 . Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заволодів транспортним засобом - мікроавтобусом СПВ 20 РУТА СПГ, чим заподіяв матеріальний збиток на суму - 120 000 гривень.
Крім того, 12 листопада 2014 року, більш точного часу в ході досудового ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою (досудове розслідування стосовно якого, здійснюється у іншому кримінальному провадженні), одягнутими у військовий одяг, використовуючи автоматичну зброю, знаходячись на автодорозі смт. Петрівка с. Нижнєтепле в районі Т-Образного перехрестя у напрямку с. Артема, Станично - Луганського району Луганської області, зупинили пасажирський мікроавтобус СПВ 20 РУТА СПГ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 . Перевіривши документи наказали водію чекати.

ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що відносно нього будуть здійснюватися противоправні дії, знаходячись на місці пригоди, зателефонував начальнику слідчого відділення Станично-Луганського РВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_13 та повідомив останньому про скоєння відносно нього неправомірних дій з боку ОСОБА_7 .

ОСОБА_13 , будучи працівником правоохоронних органів, прибув на місце подій, де намагався встановити обставини події.

ОСОБА_7 , продовжуючи діяти згідно розробленого плану, використовуючи автоматичну зброю, почав погрожувати застосуванням насильства ОСОБА_13 , що виразилось в усному висловлюванні погроз вбивством та демонстрації автоматичної зброї, чим перешкоджав останньому виконувати надані йому права та обов`язки, які передбачені відповідними нормативними правовими актами, що регулюють діяльність представника правоохоронних органів.

Після чого ОСОБА_7 разом з невстановленою особою зникли з місця скоєння кримінального правопорушення.

23 грудня 2015 року обвинувальний акт № 0000515 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст.ст. 187 ч.4, 206 ч.3, 162 ч.2, 357 ч.1, 289 ч.3, 146 ч.2, 345 ч.1 КК України направлено прокурором до Новопсковського районного суду Луганської області для розгляду по суті.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 січня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000515 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст.ст.187 ч.4, 206 ч. 3, 162 ч.2, 357 ч.1, 289 ч.3, 146 ч.2, 345 ч.1 КК України, повернуто прокурору в порядку ст.314 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт складено з порушеннями вимог ст.291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин вчинення злочинів, їх правова кваліфікація та формулювання є неконкретними, незрозумілими і таким, що робить неможливим здійснення судового провадження у цій справі та відповідний правовий захист обвинуваченого, оскільки неможливо зрозуміти суть обвинувачення та його межі, адекватно роз`яснити у судовому засіданні суть обвинувачення в порядку ст. 348 КПК України.
Суд у своїй ухвалі посилається також на порушення положень ч.1 ст.337 КПК України, а саме те, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, що призводить до правової невизначеності процесуального статусу особи, якій інкриміновано вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.
Також суд зазначив, що в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин щодо розподілу ролей співучасників, безпосередніх дій з боку самого ОСОБА_7 , в який спосіб, місце і час обвинувачений погодив свої дії з іншими особами, що має значення для встановлення суб`єктивних ознак зазначеної форми співучасті.
В обвинувальному акті також не зазначено, в якому кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування стосовно ОСОБА_8 , де містяться тільки посилання на прізвище співучасника злочину, але відсутні дані чи обвинувачується ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, чи доведена його вина обвинувальним вироком на момент складення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , що є порушенням презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Крім того, як зазначив суд у своїй ухвалі, в порушення вимог ст.109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту, не зазначено всіх процесуальних дій та не відображено всіх процесуальних рішень, прийнятих в ході розслідування. Внесення відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру включені в перелік процесуальних рішень, однак вони є процесуальними діями.
На зазначену ухвалу прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 20.01.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обгрунтування своїх доводів прокурор посилається на наступне.

Не погоджуючись з висновком суду про те що, в обвинувальному акті виклад фактичних обставин вчинення злочинів, їх правова кваліфікація та формулювання обвинувачення є неконкретним, незрозумілим і таким що робить неможливим здійснення судового провадження по справі, прокурор зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені під час досудового розслідування, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням; посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність.

Тому прокурор вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України суперечать вказаній нормі, а підстави на які послався суд першої інстанції не перешкоджають розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Крім того, як зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі, відповідно до положень ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, у зв`язку з чим в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, так як на час складання обвинувального акта йому у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру та обвинувальний акт щодо нього, до суду в порядку ст.291 цього Кодексу, не був переданий.

Також прокурор зазначає, що суд першої інстанції в своїй ухвалі вважає встановленим факт висунення обвинувачення складеним обвинувальним актом, допускаючи таке формулювання:«враховуючи висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 206 ч.3, 162 ч.2, 357 ч.1, 289 ч.3, 146 ч.2, 345 ч.1 КК України за попередньою змовою з ОСОБА_8 », що суперечить доводам про невизначеність процесуального статусу особи.

Також прокурор вважає, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті відсутні дані щодо здійснення досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні, а саме, чи обвинувачується (підозрюється) останній у вчиненні злочинів, чи доведено його вину і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили на момент складання обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки зазначені дані містяться у матеріалах кримінального провадження, які в подальшому будуть досліджені під час судового розгляду.

Крім того прокурор зазначає, що суд першої інстанції згідно положень ст.109 КПК України у своїй ухвалі зазначив відомості, які повинні міститись у реєстрі матеріалів досудового розслідування та без посилання на будь-яку норму закону, суд додав до вказаних вимог інші відомості та зробив висновок щодо не повного відображення у реєстрі матеріалів досудового розслідування всіх процесуальних дій та процесуальних рішень. Тому прокурор не погоджується з таким висновком суду, оскільки вважає, що у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться всі передбачені ст.109 КПК України відомості, зокрема номер та найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування із зазначенням дати і часу їх проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а також заходи забезпечення кримінального провадження із зазначенням дати і строку їх застосування.

Також прокурор не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо віднесення до переліку процесуальних рішень внесення відомостей до ЄРДР і повідомлення про підозру.

Апелянт посилається на те, що відповідно до п. 1,3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстр утворено та ведеться відповідно до вимог КПК України з метою забезпечення, у тому числі єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб які їх учинили, та результатів судового провадження. Відповідно до п.2.1 цього Положення до ЄРДР вносяться, серед інших відомості про час та дату повідомлення про підозру.

Тому прокурор дійшов до висновку, що кримінальним процесуальним законодавством не визначено, що внесення відомостей до ЄРДР і повідомлення про підозру є процесуальними діями та не є процесуальними рішеннями, тоді як нормативними документами зокрема зазначено, що рішення про повідомлення про підозру вносяться до ЄРДР.

Крім того апелянт зазначає, що судом в резолютивній частині ухвали не визначено, які саме недоліки необхідно усунути.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі, вислухавши думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як зазначено у п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3)вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Колегія суддів вважає, що викладені в ухвалі суду першої інстанції доводи для повернення обвинувального акту прокурору є необгрунтованими, оскільки обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 містить усі відомості, визначені ст.291 КПК України, дані щодо суб`єктів та об`єкта кримінального правопорушення, дати вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також дій, які утворюють собою об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому злочину. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить всі необхідні дані, передбачені ч.2 ст.109 КПК України.

Доводи суду першої інстанції щодо неконкретності та неповноти викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не відповідають вимогам ст.315 та ст.337 КПК України, оскільки суд вийшов за межі своєї компетенції та вдався до оцінки доведеності викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, що є предметом судового розгляду справи по суті.

Крім того, колегія суддів не може погодитись із твердженнями суду першої інстанції та доводами сторони захисту щодо невизначеності процесуального статусу ОСОБА_7 , оскільки, як зазначено у ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. Таким чином, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000515 відносно ОСОБА_7 було складено прокурором та направлено до суду в порядку ст.291 КПК України, тому процесуальний статус останнього є «обвинувачений».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а ухвала суду є незаконною, оскільки ухвалена з суттєвим порушенням процесуального закону, та підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109,291,404,405,407,409 та 418,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 20.01.2016 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000515 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.ст. 187 ч. 4, 206 ч. 3, 162 ч. 2, 357 ч. 1, 289 ч. 3, 146 ч. 2, 345 ч. 1 КК України,повернуто прокурору Луганської області скасувати.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000515 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст.187 ч. 4, 206 ч. 3, 162 ч. 2, 357 ч. 1, 289 ч. 3, 146 ч. 2, 345 ч. 1 КК України повернути до Новопсковського районного суду Луганської області на новий судовий розгляд.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ _____________ ______________
/ ОСОБА_3 / / ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 /