Справа № 750/8654/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1012/2015
Категорія - ч.3 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000302, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Березна Менського району Чернігівської області, громадянки України, студентки Київського технікуму готельного господарства, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій, просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та ухвалити новий, яким дії ОСОБА_7 перекваліфікувати з ч.3 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 грн. В решті даний вирок просить залишити без змін.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, останню звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_9 590 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_10 900 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_11 583 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_12 520 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_13 300 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_14 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_14 577,10 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_15 задоволено. Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_15 300 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільні позови ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 залишені без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 982,08 грн. процесуальних витрат.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії обвинуваченої. Так, достовірно було встановлено, що мережу «Інтернет» ОСОБА_21 використала як спосіб заволодіння чужим майном, Тому, з огляду на відсутність незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, дії останньої слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою потерпілих, вчинене повторно.

Апелянт також стверджує, що при призначенні обвинуваченій покарання суд всупереч вимогам ст. 65 КК України, а також положенням Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, а саме 18 епізодів стосовно 18 потерпілих, наслідки від таких дій, лише часткове відшкодування збитків потерпілим.

Вважає, що призначене останній покарання із застосуванням ст. 75 КК України є м`яким.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_21 в січні 2013 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , являючись абонентом мережі Інтернет провайдера TOB «Київстар», будучи зареєстрованою в соціальній мережі «https://vk.com» під псевдонімом « ОСОБА_22 », розмістила неправдиве оголошення про продаж жіночих речей.

В подальшому, 18 листопада 2013 року, о 22 год. 54 хв., потерпіла ОСОБА_12 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що був оформлений на імя ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 520 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена шляхом обману ОСОБА_12 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, у січні 2013 року, ОСОБА_21 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , являючись абонентом мережі Інтернет провайдера TOB «Київстар», будучи зареєстрованою в соціальній мережі «https://vk.com» під псевдонімом « ОСОБА_23 », розмістила неправдиве оголошення про продаж жіночих речей.

Далі, 17 лютого 2014 року, о 13 год. 38 хв., потерпіла ОСОБА_24 , з метою придбання жіночої блузки та плаття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що був оформлений на імя ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 595 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_25 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

01 травня 2013 року, ОСОБА_21 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , являючись абонентом мережі Інтернет провайдера TOB «Київстар», будучи зареєстрованою в соціальній мережі «https://vk.com» під псевдонімом « ОСОБА_26 », ідентифікатор користувача « ОСОБА_27 », розмістила неправдиве оголошення про продаж жіночих речей.

Далі, 24 травня 2014 року, о 15 год. 07 хв., потерпіла ОСОБА_13 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 300 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_13 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 21 червня 2014 року, о 15 год. 34 хв., потерпіла ОСОБА_28 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 320 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_28 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 15 липня 2014 року, о 14 год. 00 хв., потерпіла ОСОБА_29 , з метою придбання жіночої футболки, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на імя ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 250 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_29 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, 17 серпня 2014 року, о 12 год. 19 хв., потерпіла ОСОБА_14 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 580 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_14 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 28 серпня 2014 року, о 22 год. 02 хв., потерпіла ОСОБА_10 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 900 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_10 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 01 вересня 2014 року, о 13 год. 15 хв., потерпіла ОСОБА_20 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 199 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_20 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 03 вересня 2014 року, о 11 год. 09 хв., потерпіла ОСОБА_30 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 240 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_30 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 25 вересня 2014 року, о 11 год. 53 хв., потерпіла ОСОБА_18 , з метою придбання жіночої курточки, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 265 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_18 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 29 вересня 2014 року, о 12 год. 50 хв. потерпіла ОСОБА_11 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 583 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_11 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 08 жовтня 2014 року, о 20 год. 49 хв., потерпіла ОСОБА_17 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 900 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_17 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 02 листопада 2014 року, о 11 год. 46 хв., потерпіла ОСОБА_9 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 593 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_9 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 13 листопада 2014 року, о 17 год. 44 хв., потерпіла ОСОБА_15 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 300 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_15 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 15 грудня 2014 року, о 09 год. 34 хв., потерпіла ОСОБА_31 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 300 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_31 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 29 січня 2015 року, близько 14 год. 00 хв., потерпіла ОСОБА_32 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 370 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_32 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

20 лютого 2013року ОСОБА_21 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , являючись абонентом мережі Інтернет провайдера TOB «Київстар», будучи зареєстрованою в соціальній мережі «https://vk.com» під псевдонімом « ОСОБА_33 », ідентифікатор користувача « ОСОБА_27 », розмістила неправдиве оголошення про продаж жіночих речей.

Далі, 05 січня 2015 року, о 15 год. 21 хв., потерпіла ОСОБА_16 , з метою придбання жіночого плаття, перерахувала на банківський рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що був оформлений на ім`я ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 510 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_16 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

12 січня 2011 року, ОСОБА_21 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , являючись абонентом мережі Інтернет провайдера TOB «Київстар», будучи зареєстрованою в соціальній мережі «https://vk.com» під псевдонімом « ОСОБА_34 », ідентифікатор користувача « ОСОБА_27 », розмістила неправдиве оголошення про продаж жіночих речей.

Далі, 07 травня 2015 року, близько 17 год. 00 хв., потерпіла ОСОБА_35 , з метою придбання жіночого взуття, перерахувала на рахунок «WebMoney» № НОМЕР_5 , що був оформлений на імя ОСОБА_21 , грошові кошти в сумі 350 грн. Не надавши обумовлений товар, обвинувачена, шляхом обману ОСОБА_36 , заволоділа грошовими коштами, перевела їх у готівку і розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила даний вирок скасувати з постановленням нового вироку, перекваліфікувати дії обвинуваченої з ч.3 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу, пояснення обвинуваченої, яка не заперечувала проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом 1 інстанції не були дотримані вимоги зазначених норм Закону.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні шахрайства, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

За згодою учасників судового процесу, слухання даного кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Однак, не зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та погодження із кваліфікацією, обставинами вчинених діянь, суд першої інстанції, не досліджуючи докази на підтвердження події кримінального правопорушення та його кваліфікації в повному обсязі, яка викликає сумнів, виходячи з комплексу доказової бази, на думку колегії суддів, необґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_21 за ч.3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, при цьому, виключивши таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

Суд, розглядаючи дане кримінальне провадження, не дотримався вимог закону, порушив межі судового розгляду, виключивши частину обвинувачення при встановленому порядку дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не обговорюючи дане питання в судовому засіданні та не мотивуючи його у вироку суду.

Таке рішення суду суперечить вимогам ч.1 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно вимог ст.415 цього Кодексу є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження і в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення. Звернути увагу на доводи прокурора щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченої.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді 1 інстанції, в іншому його складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4