10.11.2015 Справа №363/3629/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора захисника-адвоката обвинуваченоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000163 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Артем Приморського краю, РФ,
громадянина України, неодруженої, освіта вища, працюючої слідчим СВ
Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області,
проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , обіймаючи посаду слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, використовуючи свої службові повноваження, перебуваючи в приміщенні Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: Київська область м. Вишгород, вул. Кургузова, 3, в період з 23.02.2011 року по 29.12.2011 року, більш точного часу слідством не встановлено, діючи умисно в службових інтересах, з метою як найшвидшого закінчення досудового розслідування кримінальної справи № 28-3235 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. З ст. 185 КК України, що знаходилася в її провадженні, вчинила службове підроблення офіційних документів, тобто використала комп`ютерну техніку та склала офіційні документи, при цьому їх для ознайомлення та підпису обвинуваченому ОСОБА_7 не надавала, власноручно здійснила письмовий запис та внесла відомості за ОСОБА_7 у процесуальних документах, відносно якого проводила слідчі дії, та підписала їх, як особа, яка проводила слідчі дії, а саме:

1.протокол надання підозрюваному (потерпілому) копії постанови про порушення кримінальної справи від 23.02.2011 року на 1 арк.,

2.постанову про застосування запобіжного заходу підписки про невиїзд від 21.03.2011 року на 2 арк.,

3.підписку про невиїзд від 21.03.2011 року на 1 арк.,

4.протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.03.2011 року на 4 арк.,

5.постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.03.2011 року на 3 арк.,

6.протокол надання підозрюваному (потерпілому) копії постанови про порушення кримінальної справи від 01.11.2011 року на 1 арк.,

7.протокол роз`яснення прав підозрюваному від 30.10.2011 року на 1 арк.,

8.протокол відмови від захисника від 30.10.2011 року на 1 арк.,

9.постанову про прийняття відмови від захисника від 30.10.2011 року на 1 арк.,

10.протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 30.10.2011 року на 4 арк.,

11.протокол відмови від захисника від 01.11.2011 року на 1 арк.,

12.постанову про прийняття відмови від захисника від 01.11.2011 року на 1 арк.,

13.постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 01.11.2011 року на 3 арк.,

14.протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 01.11.2011 року на 7 арк.,

15.протокол відтворення обстановки та обставин події від 01.11.2011 року на 5 арк.,

16.постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.12.2011 року на З арк.,

17.протокол додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.12.2011 року на 7 арк.,

та внесла до вказаних процесуальних документів недостовірні відомості про роз`яснення прав та обов`язків обвинуваченого, отримання копій документів та ознайомлення з їх змістом обвинуваченим ОСОБА_7 .

Підписуючи вказані документи, як слідчий, про проведену слідчу дію ОСОБА_5 достовірно знала і не могла не знати, що підписи обвинуваченим ОСОБА_7 не ставилися, а виконані невстановленою слідством особою від імені обвинуваченого і тим самим вчинила службове підроблення вказаних офіційних документів.

Крім того, слідчий СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: Київська область м. Вишгород, вул. Кургузова, 3, в період з 23.02.2011 року по 29.12.2011 року, більш точного часу слідством не встановлено, діючи умисно в службових інтересах, вчинила службове підроблення офіційних документів, тобто власноручно виконала рукописні записи «Надруковано вірно та мною прочитано» від імені ОСОБА_7 в протоколі допиту підозрюваного від 21.03.2014 року, в протоколі допиту підозрюваного від 30.10.2011 року, в протоколі допиту обвинуваченого від 01.11.2011 року, в протоколі додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року.

Разом з тим, слідчий СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: Київська область м. Вишгород, вул. Кургузова, 3, в період з 23.02.2011 року по 29.12.2011 року, більш точного часу слідством не встановлено, діючи умисно в службових інтересах, вчинила службове підроблення офіційних документів, тобто внесла до протоколу додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року недостовірні відомості про те, що захисник ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_7 ознайомилися з протоколом додаткового допиту обвинуваченого. Хоча така слідча дія за участю захисника не проводилась. В подальшому вищезазначені підроблені процесуальні документи взято за основу обвинувачення, систематизовано, підшито, пронумеровано і 06.01.2012 року направлено разом із затвердженим обвинувальним висновком до суду для розгляду по суті. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 4.04.2013 року вирок Вишгородського районного суду Київській області від 03.12.2012 року щодо ОСОБА_7 скасовано з направленням справи на додаткове розслідування, внаслідок у тому числі зазначених порушень. В ухвалі Апеляційного суду Київської області однією з вимог зазначено необхідність проведення судово-почеркознавчої експертизи підписів підозрюваного ОСОБА_7 , з метою з`ясування, чи виконані підписи в процесуальних документах ним особисто.

В суді обвинувачена ОСОБА_5 свою вину не визнала. Ствердила, що ніякої підробки документів не вчинювала. Показала, що в період з 2009 по 2011 роки працювала на посаді слідчого Вишгородського РВГУ. В лютому 2011 року порушила і прийняла до провадження кримінальну справу щодо ОСОБА_7 , допитала його як підозрюваного й обрала запобіжний захід підписку про невиїзд. Після вчинення останнім нового злочину його взято під варту. Досудове розслідування справи здійснювала вона особисто.

Наполягала на тому, що всі слідчі дії стосовно ОСОБА_7 проводилися нею особисто за участю останнього та в присутності його захисника, за виключенням періоду, коли обвинувачений захищався самостійно і від захисника відмовився.

Ствердила, що у всіх процесуальних документах по кримінальній справі, як ОСОБА_7 , так і його захисник ОСОБА_8 підписи ставили особисто. З матеріалами справи по звершенню розслідування останні знайомилися особисто та в її присутності.

Зазначила й те, що не встигала своєчасно завершити досудове розслідування по справі, коли вже спливали строки тримання обвинуваченого під вартою.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів.

Зокрема, показаннями в суді свідка ОСОБА_8 , який ствердив, що в 2011 році, будучи адвокатом, захищав інтереси ОСОБА_7 в кримінальній справі щодо останнього. Після завершення розслідування в кабінеті слідчого знайомився зі справою в порядку ст. 218 КПК України 1960 року. Справа перебувала в непрошитому й не пронумерованому вигляді, оскільки слідча не встигала здійснити всі процесуальні дії. Не дивлячись на це, протокол про ознайомлення зі справою він підписав.

Однак, вже в суді, при детальному ознайомленні зі справою у деяких процесуальних документах виявив очевидні розбіжності в підписах ОСОБА_7 й наполягав на підробленні ряду процесуальних документів, клопотав про призначення судової почеркознавчої експертизи. Тільки в суді апеляційної інстанції його доводи належно взято до уваги.

Зазначив і про те, що в протоколі додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року міститься не його підпис, який є підробленим. Така слідча дія за його участю насправді не проводилася.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_7 допитаного дистанційно в порядку ст. 336 КПК України. Останній показав, що в 2011 році слідчий ОСОБА_9 здійснювала розслідування кримінальної справи щодо нього. На досудовому слідстві він не мав можливості ознайомитися зі справою. Лише в суді він та його захисник змогли виявити, що на багатьох процесуальних документах міститься підроблені від його імені підписи, яких він особисто не ставив.

За час утримання в СІЗО його доставляли для проведення відтворення обстановки та обставин події. Інші слідчі дії, в тому числі на території СІЗО з ним не проводилися. Наполягав на тому, що в 17-ти процесуальних документах, по яких проведено почеркознавчу експертизу, стоять не його підписи. Які це конкретно процесуальні документи вже не пам`ятає. По цій справі з ним працювала тільки слідчий ОСОБА_5 .

Показаннями в суді свідка ОСОБА_10 в тій частині, що з травня 2011 року по листопад 2013 року він обіймав посаду заступника прокурора Вишгородського району Київської області. На початку січня 2011 року кримінальну справу, яку розслідувала ОСОБА_5 щодо ОСОБА_7 ним направлено до суду. Також він підтримував обвинувачення у вказаній справі. В суді адвокат ОСОБА_8 неодноразово заявляв про підроблення підпису ОСОБА_7 у процесуальних документах, клопотав про призначення почеркознавчої експертизи. Висновки експертизи про підроблення підписів ОСОБА_7 стали підставою для порушення кримінальної справи за фактом службового підроблення.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_11 , який протягом 2011 року обіймав посаду начальника СВ Вишгородського РВГУ, в тій частині, що слідчий ОСОБА_5 одноосібно розслідувала кримінальну справу щодо ОСОБА_7 , інші співробітники міліції до розслідування, а також формування та систематизації матеріалів справи не долучалися.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_12 , який приймав участь в конвоюванні ОСОБА_7 на відтворення обстановки та обставин події до смт Димер Вишгородського району. Свідок не зміг показати, коли та за яких обставин складався протокол слідчої дії та коли, ким і де він підписувався.

У суду не має підстав не вірити показанням даних свідків, які в повній мірі узгоджуються між собою та відповідають іншим доказам по справі.

Також вина обвинуваченої підтверджується даними процесуальних документів:
-протоколу надання підозрюваному (потерпілому) копії постанови про порушення кримінальної справи від 23.02.2011 року;

-постанови про застосування запобіжного заходу підписки про невиїзд від 21.03.2011 року;

-підписки про невиїзд від 21.03.2011 року;

-протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.03.2011 року;

-постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.03.2011 року;

-протоколу надання підозрюваному (потерпілому) копії постанови про порушення кримінальної справи від 01.11.2011 року;

-протоколу роз`яснення прав підозрюваному від 30.10.2011 року;

-протоколу відмови від захисника від 30.10.2011 року;

-постанови про прийняття відмови від захисника від 30.10.2011 року;

-протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 30.10.2011 року;

-протоколу відмови від захисника від 01.11.2011 року;

-постанови про прийняття відмови від захисника від 01.11.2011 року;

-постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 01.11.2011 року;

-протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 01.11.2011 року;

-протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01.11.2011 року;

-постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.12.2011 року;

-протоколу додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_7 від 21.12.2011 року;

в яких містяться підписи обвинуваченого ОСОБА_7 , а в деяких також і підписи захисника ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 112-157).

Відповідно до висновків судової почеркознавчої експертизи № 8757/8757/13-32 від 12.11.2013 року підписи від імені ОСОБА_7 , що містяться у вказаних вище процесуальних документах виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Лише тільки підпис від імені ОСОБА_7 , що міститься у нижній частині першого аркуша протоколу додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року виконаний ним самим.

Підпис від імені ОСОБА_8 , що міститься у рядку між рукописними записами «Захисник:» та « ОСОБА_8 » на сьомому аркуші протоколу додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою (т. 1 а.с. 180-199).

. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1 від 14.01.2014 року досліджувані рукописні записи «Надруковано вірно та мною прочитано» в протоколі додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року, в протоколі допиту обвинуваченого від 01.11.2011 року, в протоколі допиту підозрюваного від 30.10.2011 року, в протоколі допиту підозрюваного від 21.03.2011 року виконані ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 233-256).

Однак за своїм змістовним навантаженням та суттю самого запису, такий запис повинен вчинюватися самим обвинуваченим, який власноручно підтверджує і засвідчує своїм підписом правильність викладеного твердження. Отже саме цей запис ОСОБА_7 не виконаний.

Висновки вказаних експертиз повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в сукупності відповідають один одному і сумнів у суду не викликають.

Даними обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , який 3.01.2012 року складено слідчим ОСОБА_5 , в провадженні якої знаходилася ця справа з 23.02.2011 року згідно постанови про порушення кримінальної справи і прийняття її до провадження (т. 2 а.с. 96). 6.01.2012 року вказаний обвинувальний висновок затверджено заступником прокурора Вишгородського району Київської області ОСОБА_10 та направлено до суду. В основу вказаного обвинувального висновку серед інших доказів покладено також і підроблені процесуальні документи, про які йдеться в цій справі (т. 2 а.с. 138-160).

Ці обставини знайшли своє відображення також і у довідці про рух справи, складеної заступником прокурора Вишгородського району Київської області ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 128-129).

Згідно висновків Апеляційного суду Київської області, які містяться в ухвалі від 4.04.2013 року під час досудового розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_7 допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону, які підлягають усуненню шляхом проведення додаткового розслідування, здійснення ряду слідчих дій, призначення та проведення почеркознавчої експертизи з метою встановлення достовірності підписів обвинуваченого на процесуальних документах.

Проаналізувавши досліджені в суді докази в їх сукупності, суд дійшов до такого.

Встановлено, що на період вчинення злочину ОСОБА_5 згідно наказу ГУ МВС України в Київській області № 734 о/с від 28.12.2009 року виконувала обов`язки слідчого СВ Вишгородського РВГУ МВС України в Київській області й мала відповідні функціональні обов`язки (т. 3 а.с. 3-7).

За змістом вимог ст.ст. 113-114 КПК України 1960 року слідчий є процесуально самостійною особою і у своїй діяльності керується законом. Прийняття справи до свого провадження означає, що тільки цей слідчий може розслідувати справу. Інші слідчі або органи дізнання можуть провадити слідчі дії лише за дорученням цього слідчого.

Всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, або у випадках передбачених Законом за згодою суду чи прокурора.

У випадку друкування протоколу слідчої дії комп`ютерним принтером, видрук повинен здійснюватися лише у службовому кабінеті слідчого з метою забезпечення збереження таємниці слідства.

З цих підстав суд вважає доведеним місце вчинення злочину, яким є службове приміщення, в якому виконувала свої повноваження слідчий ОСОБА_5 , що також вбачається зі змісту самих підроблених процесуальних документів (т. 1 а.с. 112-157).

Статтею 85 КПК України 1960 року та й іншими нормами цього Кодексу, які регламентують проведення тих чи інших слідчих і процесуальних дій, встановлено конкретний порядок заповнення реквізитів відповідних протоколів та постанов.

Протокол у кримінальному судочинстві є основним засобом фіксації факту, ходу, змісту і результатів проведення всіх процесуальних дій, за допомогою яких безпосередньо збираються і перевіряються докази і їх джерела. Складання протоколів є обов`язковим при проваджені слідчих дій, що покладається виключно на слідчого, який здійснює розслідування справи.

Відтак у даному випадку всі підроблені ОСОБА_5 процесуальні документи, складено, видано та посвідчено слідчим в межах її службової компетенції під час розслідування кримінальної справи в порядку передбаченому КПК України 1960 року. При цьому такі документи повинні бути складені виключно за визначеною законом формою та з належними реквізитами.

Зафіксована в протоколах та постановах слідчого інформація має юридично значущий характер, спрямована на збирання, перевірку і доказування всіх обставин, які підлягають доказуванню в кримінальній справі (ст. 64 КПК України 1960 року). Така інформація безумовно спричиняє наслідки правового характеру та спрямована на виконання завдань кримінального судочинства, охорону прав та законних інтересів осіб, швидке, повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону.

За таких обставин, та приймаючи до уваги висновки ВСУ у справі № 5-50кс15 від 9.07.2015 року, підроблені ОСОБА_5 документи є офіційними, що сумнівів у суду не викликає.

Викладене вище також дає підстави для висновків, що тільки слідча ОСОБА_5 , одноосібно розслідуючи кримінальну справу, знала і не могла не знати, з огляду на свої службові повноваження, про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не підписував відповідні процесуальні документи та свої права при здійсненні досудового розслідування в зв`язку з їх підробкою не реалізував.

Із встановлених по справі обставин події злочину й поданих про них докази, висновується, що підписи від імені ОСОБА_7 виконано невстановленою слідством особою.

Разом з тим, виходячи з викладеного вище та в силу вимог Закону, саме слідчий є єдиною відповідальною особою, що засвідчує своїм підписом, правильність, достовірність і законність тієї чи іншої слідчої і процесуальної дії.

Отже, складаючи протокол слідчої дії, саме слідчий несе відповідальність за достовірність відомостей викладених в протоколі. При цьому кримінальне процесуальне законодавство детально регламентує проведення тієї чи іншої слідчої дії, що виключає можливість його розширеного чи довільного тлумачення. Те саме стосується й постанови, як різновиду процесуального рішення в кримінальному судочинстві.

За такої нормативно врегульованої процедури складання процесуальних документів уповноважений слідчий зобов`язаний провести ту чи іншу слідчу дію із суворим дотриманням всіх вимог Закону, забезпечивши право підозрюваного, обвинуваченого на захист, переконатися у підписанні останнім відповідного документу, а в разі якщо той відмовляється від цього зазначити про це в протоколі (ч. 5 ст. 85 КПК України 1960 року).

Виходячи з викладеного, твердження ОСОБА_5 про те, що всі без винятку процесуальні документи ОСОБА_7 підписав у її присутності, а захисник ОСОБА_8 також особисто підписав протокол додаткового допиту обвинуваченого від 21.12.2011 року, під тиском сукупності досліджених доказів є голослівними і безпідставними, які нічим не підтверджуються, а навпаки повністю спростовуються цими доказами.

Що стосується мети вчинення злочину забезпечення якнайшвидшого завершення розслідування кримінальної справи і направлення її до суду в службових інтересах, то зазначені обставини також знайшли своє підтвердження в суді.

Зі справи та з показань свідків встановлено, що слідчий ОСОБА_5 не встигала завершити розслідування справи і направити її до суду в межах статистичної звітності 2011 року, коли строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчувався 9.01.2012 року. При цьому сама обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала того, що завершити розслідування справи своєчасно не встигала.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_5 обвинувачення у визначених прокурором межах знайшло своє підтвердження в суді.

Таким чином суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та кваліфікує її злочинні дії за ч. 1 ст. 366 КК України.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд звертає увагу на конкретні обставини справи, обсяг злочинних дій, ступінь вчиненого злочину невеликої тяжкості, дані про її особу, яка злочин вчинила вперше, позитивно характеризується за місцем роботи. Водночас ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, коли вчинений нею злочин підриває авторитет влади й суперечить завданням правоохоронної діяльності.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченої, відповідно до ст.ст. 66 і 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає необхідним призначити їй покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади.

Разом з тим у зв`язку із закінченням по справі строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

Питання про стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:

визнати винною ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України і за цим законом призначити їй покарання 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представників влади на 2 (два) роки.
На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити.

За проведення судових почеркознавчих експертиз на підставі ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 391,20 грн. ( т. 1 а.с. 74 ), 735,60 грн. (т. 1 а.с. 86), 7 360 грн. (т. 1 а.с. 179), 588,48 грн. (т. 1 а.с. 226) та 735,60 грн. (т. 1 а.с. 256), а всього 9 810 (дев`ять тисяч вісімсот десять) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя