Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа №4-750/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2010 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Ігнатенко О.Й.,

при секретарі Красношапка О.Ю.,

за участю прокурорів Жакоміна О.В., Мошковського П.Г.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, подання старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_2, узгоджене із заступником прокурора Херсонської області Кузьменком А.Д., про обрання запобіжного заходу взяття під варту відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним поданням, у якому вказав, що в провадженні прокуратури Херсонської області знаходиться кримінальна справа № 500034 - 10, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Також, у поданні зазначено, що органами досудового слідства встановлено, що ОСОБА_3, призначений на посаду відповідно до наказу №3-к від 21.07.08 директором ТОВ «Трівія Люкс», , зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради 23.07.08, взятого на облік у ДПІ у м. Херсоні 24.07.08 за № 25619 та зареєстрованого платником ПДВ 26.08.08 за № 100135778, юридична адреса : м. Херсон, вул. Піонерська, 95, основні види діяльності : виробництво будівельних металевих конструкцій, загальні механічні операції, складське господарство, оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, організація перевезення вантажів. виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на підприємстві, та будучи зобовязаним відповідно до ст. 2 ч. 1, ст. 3, ст.7, ст. 8 ч. 1-6, ст. 9, ст. 11-14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-Х1V від 16. 07. 1999 р., із змінами та доповненнями, пунктів 1-3, 8-21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 87 від 31.03.99 забезпечувати дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організовувати контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; приймати участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечувати перевірки стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства, організовувати та контролювати складання розрахунків щодо використання прибутків, затрат на виробництво (витрат обігу), платежів до бюджету, своєчасність і правильність складання звітності; переслідуючи умисел, направлений на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, організували схему незаконної діяльності, направлену на мінімізацію податкових зобовязань , які підлягають сплати до бюджету, шляхом завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2009 року з контрагентом ПП «Реагент» (, м. Одеса) на суму 1 861 386, 93 грн. та за період з жовтня 2008 року по лютий 2009 року з контрагентом ПП «Аурісана» (, м. Одеса) на суму 5 834 987, 03 грн., що призвело до ненадходження до бюджету коштів в сумі 7 696 376 грн.

Так, ОСОБА_3, включив до додатку №5 декларації з податку на додану вартість ТОВ «Трівія Люкс» за березень 2009 року суми податкового кредиту по операціям з ПП «Реагент» (, м. Одеса) у загальній сумі 1 861 386, 93 грн.

Проте, відповідно до матеріалів кримінальної справи в березні 2009 року дане підприємство не мало взаємовідносин з ТОВ «Трівія Люкс», 14.12.06 за рішенням Господарського суду Одеської області було ліквідовано та 19.12.06 свідоцтво платника ПДВ анульовано.

Також, ОСОБА_3 включив до додатків №5 декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Трівія Люкс» за період жовтень 2008 року лютий 2009 року суми податкового кредиту по операціям з ПП «Аурісана» (, м. Одеса) у загальній сумі 5 834 987, 3 грн., а саме: в жовтні 2008 року на суму 886 103 грн.; в листопаді 2008 року на суму 842 772 грн.; в грудні 2008 року на суму 1 171 414 грн.; в січні 2009 року на суму 913 017 грн.; в лютому 2009 року на суму 2 021 681 грн.

Проте, відповідно до матеріалів кримінальної справи за період з жовтня 2008 року по лютий 2009 року дане підприємство не мало взаємовідносин з ТОВ «Трівія Люкс», 14.12.06 за рішенням Господарського суду Одеської області було ліквідовано та 19.12.06 свідоцтво платника ПДВ анульовано.

Таким чином, органи досудового слідства вважають, що операції по взаємовідносинам ТОВ «Трівія Люкс» з ПП «Аурісана» та ПП «Реагент» не мали реального товарного характеру, оскільки товар за ними не постачався, розрахунків за поставлений товар не було. Єдиною метою проведення вищевказаної операції між даними підприємствами є незаконне формування ТОВ «Трівія Люкс» податкового кредиту з податку на додану вартість.

Також, у поданні зазначено, що ОСОБА_3 як директор ТОВ «Трівія Люкс» в порушення п. 1.3 ст.1, п. п 7.2.1, п. п. 7.2.3, п.п.7.2.4, п. п 7.2.6 п. 7.2., п. п.7.4.1 п.7.4 Закону України від 03.04.97 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість", відніс до складу податкового кредиту ТОВ «Трівія Люкс» податок на додану вартість в сумі 7 696 376 грн. по взаємовідносинам з ПП «Реагент» та ПП «Аурісана», достовірно знаючи, що вказані підприємства не здійснюють фінансово-господарської діяльності та не відповідають ознакам платників ПДВ і не мають права на надання податкових накладних. Тобто, завищивши податковий кредит з ПДВ ТОВ «Трівія Люкс», ОСОБА_3 умисно ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 7 696 376 грн., що у 27 117 разів перевищує встановлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

З урахуванням викладеного, з метою попередження спроб ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню обєктивної істини у справі та продовжувати злочинну діяльність, слідчий просить обрати ОСОБА_3 запобіжний захід утримання під вартою.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого та прокурорів, які підтримали подання, просили його задовольнити, адвоката та обвинуваченого, які заперечували проти обрання такого запобіжного заходу як взяття під варту, суд вважає, що зазначене подання задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість злочину, вік особи, стан її здоровя, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують. Сам по собі факт вчинення тяжкого злочину без врахування інших обставин, не являється обовязковою підставою для обрання запобіжного заходу взяття під варту. З матеріалів справи вбачається, що ніяких переконливих доказів тому, що знаходячись на волі ОСОБА_3 може переховуватися від слідства і суду, заважати встановленню істини по справі, а також займатися злочинною діяльністю немає. При цьому, суд критично оцінює ствердження слідчого про продовження незаконного переведення безготівкових коштів у готівкові обвинуваченим, оскільки це ствердження є голослівним, і крім цього, якщо правоохоронним органам було відомо місце вчинення злочину, то ствердження слідчого про невстановлення місця перебування ОСОБА_3 не відповідає дійсності.

Крім цього, не є переконливими ствердження про те, що перебуваючи на випробувальному терміні, ОСОБА_3 вчинив новий злочин, оскільки з матеріалів, доданих до подання вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину в березні 2009 року, тобто після закінчення іспитового строку.

При розгляді подання слідчим встановлено, що ОСОБА_3 жодного разу належним чином не викликався до органів досудового слідства, а тому ухилятися від слідчих дій не міг. Більш того, 28.07.2010 року слідчий особисто спілкувався з ОСОБА_3 та, відповідно мав можливість чи вручити йому повістку, чи повідомити іншим способом про необхідність явки.

ОСОБА_3 має родину, на утриманні його перебуває неповнолітня дитина, має постійне місце проживання. При цьому, не є обгрунтованим посилання слідчого на відсутність у ОСОБА_3 постійного місця проживання, оскільки чинним законодавством місце постійного проживання не повязується з місцем реєстрації особи.

Таким чином, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 148150, 155, 165, 165-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3.

Обрати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Попередити ОСОБА_3, що у випадку порушення обовязку не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або неналежної поведінки, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області протягом трьох діб з моменту винесення постанови.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя:

Постанова мені оголошена: «___» __________ 2010 року

_____________________ ОСОБА_3