Апеляційний суд Житомирської області
У Х В А Л А

Іменем України

„ 17 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого судді Слісарчука Я.А.

суддів: Крижанівського В.В., Ткача С.П.

за участю прокурора Сидоренка О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2012 року,

яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Грузія, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік 6 позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням впродов ж одного року.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого судом покладено обов?язок не

виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили, залишити попередній - підписку про невиїзд.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, ОСОБА_1 15 грудня 2011 року біля 12 год. в с. Рудня-Городище Житомирського району в будинку № 6, що по вул. Чапаєва, 14, таємно викрав майно, належне ОСОБА_2, а саме: мобільний телефон ?Сіменс А-50? вартістю 130 грн. та мобільний телефон ?Самсунг Е1081Т? вартістю 199 грн. 50 коп., а всього заволодів майном належним вказаному потерпілому на загальну суму 329 грн. 50 коп.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції в апеляції з доповненнями вирок просить змінити, покласти на ОСОБА_1 обов?язок, який передбачений ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та замінити в мотивувальній частині вироку посилання суду на те, що засуджений вчинив тяжкий злочин на вчинення ОСОБА_1 злочину середньої тяжкості.Вказує на те, що суд поклав на засудженого обов?язок, який не узгоджується з вимогами ст. 76 КК України та помилково зазначив у вироку, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, хоча злочин, в якому його визнано винним і засудженого належить до злочину середньої тяжкості.

Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляції з доповненнями з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказах, його дії за ст.185 ч.1 КК України кваліфіковані правильно, а призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Разом з тим, як обгрунтовано зазначено в апеляції прокурора, покладаючи на засудженого, обов?язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу виконавчої системи суд допустився помилки, оскільки відповідно до положень ст.76 КК України суд може покласти на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням обов?язок ?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції?.

Таким чином, покладаючи на засудженого обов?язок, передбачений ст. 76 КК України суд не вірно зазначив орган до якого слід звернутися засудженому за дозволом у випадку виїзду за межі України на постійне проживання.

За таких обставин вирок суду підлягає зміні, слова ?орган виконавчої системи? слід замінити на слова ?кримінально-виконавчої інспекції?.

Також, підлягають до задоволення доводи апеляції прокурора про те, що суд помилково зазначив у мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до ст.12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавленню волі на строк не більше десяти років, а злочином середньої тяжкості є злочин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п?яти років.

З вироку видно, що ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, санкція статті якої, передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а вказане свідчить, що ОСОБА_1 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

За таких обставин, колегія суддів вважає, за необхідне внести зміни у мотивувальну частину вироку і замінити слово ?тяжкий? на слова ?середньої тяжкості?.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2012 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Замінити в резолютивній частині вироку слова ?орган виконавчої системи? на слова ?кримінально-виконавчої інспекції?.

У мотивувальну частину вироку, замінити слово ?тяжкий? на слова ?середньої тяжкості?.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді: