КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/6779/15-к
Провадження № 1-в/552/451/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115, п. 9,13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

встановив:
02 грудня 2015 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 в якому він зазначає, що відбуває покарання в УВП УДПТсУ В Полтавській області (№ 23) за вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року за яким його засуджено до довічного позбавлення волі за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115, п. 9,13 ч. 2 ст. 115 КК України, ухвалою апеляційного суду Харківської області вирок залишено без змін. В клопотанні просить замінити йому невідбуту частину призначеного судом покарання на позбавлення волі на строк 15 років, при цьому посилається на ст. ст. 537, 539 КПК України. Також вважає, що у зв`язку з відбуванням призначеного покарання, порушуються його права, а саме - положення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим просить суд визнати порушення його прав людини і громадянина.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що питання, порушені в клопотанні засудженого не підлягають розгляду в судовому порядку, оскільки законом передбачені певні умови, за яких засудженому до довічного позбавлення волі може бути здійснено заміну покарання або звільнення.
Згідно ч. 7 ст. 151 КВК України, засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше двадцяти років призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КК України заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі здійснюється актом про помилування, а в ч. 1 даної статті зазначено, що помилування здійснюється Президентом України. Також, ст. 6 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого указом Президента України № 223/2015 від 21.04.2015 року, зазначає, що клопотання про помилування особою, засудженою судом України, яка відбуває покарання в Україні, подається через адміністрацію установи виконання покарань або іншого органу, що здійснює виконання кримінальних покарань. Адміністрація в установленому порядку невідкладно реєструє клопотання і протягом п`ятнадцяти днів з дня подання направляє його до Адміністрації Президента України разом із копіями вироку, ухвали і постанови суду, характеристикою про поведінку особи із викладеною письмово думкою адміністрації і, як правило, спостережної комісії про доцільність помилування, а також іншими документами і даними, що мають значення для розгляду питання про застосування помилування. Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Положення, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.
Тому, виходячи із зазначених положень, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 підлягає поверненню засудженому.

Керуючись ст. ст. 74, 87 КПК України, ст. ст. 151, 152 КВК України, ст. 372 КПК України, ст. ст. 4, 6 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого указом Президента України № 223/2015 від 21.04.2015 року , -

ухвалив:
Клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким залишити без розгляду та повернути засудженому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1