Провадження № 1-кп/369/57/16
В И Р О К
іменем України
13.01.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області у м. Києві матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14.10.2015 близько 18:00 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу входу до магазину «Явір», що по вул. Гоголя, 48, м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області знайшов паперовий згорток синьо-червоного кольору, скріплений липкими паперовими смужками, в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, при цьому достовірно усвідомлюючи, що дана речовина являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), тим самим придбав її. Після цього, ОСОБА_4 поклав вказану речовину до правої кишені своїх штанів на зберігання для власного вживання без мети збуту та почав переносити при собі вулицями м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

Так, 15.10.2015 близько 03:30 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 був зупинений працівниками міліції поблизу перехрестя вулиць Білогородська та Молодіжна м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, які під час його поверхневого огляду в правій кишені штанів, в які він був одягнений, виявили та вилучили паперовий згорток синьо-червоного кольору, скріплений липкими паперовими смужками, в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору.

Згідно висновку експерта № 2-02/1374 від 20.10.2015 року, представлена на експертизу кристалоподібна речовина білого кольору, що вилучена 15.10.2015 у ОСОБА_4 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,0282 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав та суду пояснив, що 14.10.2015 року по дорозі додому з роботи він вирішив зайти до продуктового магазину, що знаходився м. Боярка. Так, біля магазину, на землі він знайшов пакетик, в якому знаходився метадон. Він зрозумів, що вмістом згортку є наркотиком - метадоном, так як раніше не одноразово вживав його. Після чого поклав знайдений пакетик з метадоном до кишені своїх штанів та пішов додому. Вдома він перебував до 03:00 години та потім вирішив піти до магазину за пляшкою пива. По дорозі до магазину його зупинили працівники міліції, які знайшли та вилучили в нього метадон.

Під час судового засідання ОСОБА_4 надав довідку №220 з Міського лікувально-консультативного центру про проходження медикаментозного лікування від 01.12.2015 року та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

-даними з протоколу огляду від 15.10.2015 року відповідно до якого було здійснено огляд ОСОБА_4 , у якого було виявлено в правій кишені джинсів згорток з речовиною (порошкоподібною) білого кольору (а.с. 8 т. 1);

-даними з висновку експерта № 2-02/1374 від 20.10.2015 року, відповідно до яких надана на експертизу кристалоподібна речовина білого кольору, вилучена у ОСОБА_4 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,0282 г. (а.с.17-19 т.1)

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 давав правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 , раніше судимий вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки (а.с. 30-31 т.1), негативних характеристик за місцем проживання не має ( а.с. 28 т.1), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває ( а.с. 27 т.1)

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин та добровільно відшкодував завдані збитки потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо можливості звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 309 КК України підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є добровільне звернення цієї особи до лікувальних закладів і початок її лікування від наркоманії.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи

дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 страждає на наркоманію і потребує лікування від неї. Крім того, відповідно до довідки з Міського лікувально-консультативного центру про проходження медикаментозного лікування від 01.12.2015 року №220 ОСОБА_4 пройшов медикаментозне лікування з 24.11.2015 року по 01.12.2015 року діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, тобто вже після того, як 15.10.2015 року його було викрито у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

За таких обставин, суд розцінює проходження лікування ОСОБА_4 в Міському лікувально-консультативному центрі, як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності та не вбачає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст. 309 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 після постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до призначеного покарання за цим вироком, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 Солом`янським районним судом м. Києва від 05.02.2013 року.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі п.3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО ДПС України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, але не більше ніж до набрання вироком законної сили, взявши під варту в залі суду.

Запобіжний захід втрачає свою силу після набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 13 січня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 461 (чотириста шістдесят одну) гривню 65 копійок процесуальних витрат.

Речові докази по справі:

- оптичний DVD-R 16х диск марки Artex з надписом «копмакт-диск з відеозаписом до протоколу огляду місця події від 15.10.2015 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області» - приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0003896 від 15.10.2015 року залишити в матеріалах кримінального провадження;

- кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), яку було вилучено у ході проведення поверхневого огляду в гр. ОСОБА_4 , на перехресті вул. Білогородська та вул. Молодіжна, м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Маса метадону (фенадону) 0,0282 г. - передана до камери схову речових доказів Києво-Святошинського РВ - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, а обвинуваченим в той же строк з моменту його вручення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1