В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левківці Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, розлученого, працюючого котельником на заводі «ЕМЗ-45», з середньою-технічною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000703 від 05.07.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :
04.02.2014 року, близько 20:30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні під`їзду за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 23, піднімаючись по сходах, між першим та другим поверхом, умисно, з хуліганських мотивів, проявляючи зневажливе ставлення до чужого майна, умисно розбив скло в вікні під`їзду, після чого на зауваження ОСОБА_5 з даного приводу, який також знаходився у під`їзді, між третім та четвертим поверхами, ОСОБА_4 з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, виявляючи зверхнє ставлення та зневагу до оточуючих, підійшов до ОСОБА_5 та проявляючи особливу зухвалість, умисно, безпричинно наніс останньому один удар в область голови ліворуч, в результаті якого повалив ОСОБА_5 на підлогу. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс ще декілька ударів по тулубу ОСОБА_5 , тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на голові, синця на боковій поверхні грудної клітки справа, що відповідно до висновку експерта №167 від 06.02.2014 року належить до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав, суду пояснив, що він 04.02.2014 року носив речі з п`ятого поверху гуртожитку по АДРЕСА_2 . Так, як він був в збудженому стані через сварку зі своєю дружиною, він розбив шибку у вікні. В під`їзді був ОСОБА_5 , з яким у нього виникла сварка. На крик вийшла його мати, яку потерпілий відштовхнув та вдарив його в вухо, після чого між ними виникла бійка, мати почала кричати та вони з ОСОБА_5 розійшлися.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у скоєнні інкримінованого злочину, його вина доводиться показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду повідомив, що мешканці гуртожитку по АДРЕСА_2 , і він, зокрема, в під`їзді робили ремонт. Проте 04.02.2014 року ОСОБА_4 в під`їзді розбив шибку у вікні, на що він зробив обвинуваченому зауваження, на що ОСОБА_4 вдарив його в голову та він впав. З 5 поверху спустилась мати обвинуваченого та вийшла його дружина. Він піднявся з підлоги, проте обвинувачений вдарив його ще раз.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 04.02.2014 року вона приїхала в будинок по АДРЕСА_2 , щоб допомогти сину зібрати речі, оскільки він переїжджав від дружини, з якою посварився. Вона з сином носила речі. Її чоловік був внизу в автомобілі. На сходах в під`їзді стояли чоловіки, які курили. Вона почула сварку, коли запитала, що трапилось, потерпілий пояснив їй, що її син розбив скло, після чого потерпілий відштовхнув її, наздогнав її сина та між ними розпочалась бійка. ОСОБА_5 перехилив ОСОБА_4 через перила. Вона злякалась та почала кричати, підійшов її чоловік, який розборонив бійку та вони поїхали додому. Під час бійки були присутні ще біля п`яти жителів, проте, так як вони являються сусідами і добре знайомими вони змовилися з потерпілим і підтримують його версію подій, яка є неправдивою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона являється співмешканкою потерпілого ОСОБА_5 04.02.2014 року, ввечері, коли вона була вдома, до неї прибігла її сусідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що в під`їзді хтось б`є її чоловіка ОСОБА_5 . Коли вона вийшла, то побачила, що обвинувачений бив її чоловіка. Також сусідка повідомила, що ОСОБА_4 побив скло. Сусіди розборонили бійку. Також прибіг батько обвинуваченого та забрав ОСОБА_4 на вулицю. Вони викликали працівників міліції, написали заяву. Наступного дня ОСОБА_4 приходив з батьками та просив у її чоловіка вибачення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона являється колишньою співмешканкою ОСОБА_4 та сусідкою потерпілого. Вона бачила бійку, проте, з якого приводу вона виникла, їй не відомо. ОСОБА_4 носив речі з її помешкання, коли вона почула крики. Вийшовши, на сходах вона побачила, що бійку між обвинуваченим і потерпілим розборонили сусіди та мати ОСОБА_4 забрала його вниз, після чого той більше в її квартиру не заходив. Після цього, вона бачила, що хтось викликав працівників міліції та бачила, що на першому поверсі розбите скло, яке наступного дня хтось засклив.

Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину також доводиться дослідженими в судовому засіданні іншими доказами, зокрема:

- витягом з кримінального провадження №0000703, з якого вбачається, що 04.02.2014 року, близько 20:30 год., невідомий громадянин чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні під`їзду за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно наніс тілесні ушкодження гр.. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 146);

- протоколом прийняття заяви про злочин від 04.02.2014 року , відповідно до якої ОСОБА_5 повідомив про безпідставне нанесення йому тілесних ушкоджень невідомим чоловіком (т.1 а.с. 147);

- заявою ОСОБА_5 від 05.02.2014 року про залучення його до провадження в якості потерпілого (т.1 а.с. 148);

- висновком експерта №167 від 06.02.2014 року, згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження синці та садна на голові, синець на боковій поверхні грудної клітки справа, які належать до легких тілесних ушкоджень, що виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 04.02.2014 року (т.1 а.с. 149);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до даних якого потерпілий вказав на обставини, за яких йому було нанесено тілесні ушкодження (т.1 а.с. 151-156).

Аналізуючи показання обвинуваченого, який вини у скоєнні злочину не визнав, вказавши, що ОСОБА_5 розпочав бійку, яка припинилась завдяки втручанню його батьків, а потерпілий та свідки сторони обвинувачення його оговорюють, однак визнав, що будучи в знервованому стані через сварку зі своєю співмешканкою дійсно розбив скло в під`їзді, суд вважає такі показання нещирими та спрямованими на уникнення відповідальності за скоєне.
Вказані показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який зазначав про те, що ОСОБА_4 спочатку розбив шибку в вікні під`їзду, що не заперечувалось і самим обвинуваченим, після чого на його зауваження з даного приводу ОСОБА_4 наніс йому удар в обличчя, від якого він впав, а коли піднявся, обвинувачений наніс йому ще декілька ударів по тулубу, що узгоджується з даними протоколу слідчого експерименту від 29.05.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , даними висновку судово-медичної експертизи про тяжкість тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а також характер їх заподіяння, а також показаннями свідка ОСОБА_7 .

При цьому суд зважає на те, що як обвинувачений ОСОБА_4 , так і свідок ОСОБА_6 не заперечували факт бійки між обвинуваченим та потерпілим через малозначний привід. При цьому, показання свідка ОСОБА_6 в частині того, що бійку розпочав потерпілий суд вважає нещирими та розцінює їх як намагання допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності за скоєний злочин, зважаючи на близькі родинні стосунки свідка з обвинуваченим.
При вирішенні питання про кваліфікацію дій обвинуваченого суд зважає на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику в справах про хуліганство», згідно якої хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику в справах про хуліганство», за ознаками особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що під час своїх хуліганських дій ОСОБА_4 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , враховуючи, що за такими діями ОСОБА_4 спостерігали жителі будинку та беручи до уваги малозначний привід розпочатої ОСОБА_4 бійки з потерпілим, суд приходить до переконання, що умисні дії ОСОБА_4 , грубо порушили громадський порядок, та супроводжувались особливою зухвалістю.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до остаточного висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України являється особою раніше несудимою (т.1 а.с. 157), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 158), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, матеріального становища ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: