Справа № 686/4081/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, проживає та же по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою світою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області 19.10.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, проживає та же по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою світою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: Хмельницьким міськрайонним судом 19.08.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з призначенням іспитового строку 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Микуличин, Яремчанського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого там же, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою світою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 19.05.1992 року за ч. 1 ст. 117 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі; Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 17.12.1996 року за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі; Яремчанським міським судом Івано - Франківської області 17.03.1998 року за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 24.04.2001 року за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; Білгород Дністровським районним судом Одеської області 02.11.2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; Яремчанським міським судом Івано - Франківської області 22.12.2010 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; Києво - Святошинським районним судом Київської області 29.07.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В :
18 лютого 2015 року біля 23 год. 30 хв. перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 таємно, умисно, викрали у ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, срібний ланцюжок, вартістю 650 грн. з хрестиком, вартістю 350 грн., барсетку, вартістю 85 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Самсунг», вартістю 114 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1 199 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що у вказаний час перебував в дворі будинку АДРЕСА_5 де побачив незнайомого чоловіка, який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Вказаний чоловік впав він вирішив йому допомогти встати. В цей момент до нього підійшли ОСОБА_9 з ОСОБА_8 з якими він збирався піти купити цигарки. ОСОБА_8 запропонував завести чоловіка до тролейбуса, а він з ОСОБА_9 пішли за цигарками. Хвилин через 20 зустріли ОСОБА_8 біля під`їзду будинку. Останній в рахунок оплати за проживання в його квартирі надав йому срібний ланцюжок, про те, що він крадений йому нічого не було відомо.
ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав дав аналогічні покази. При цьому вказав, що ОСОБА_8 подарував йому срібний хрестик, який як потім виявилось був викрадений, про що йому нічого не було відомо.
ОСОБА_8 вину визнав частково, підтвердив покази ОСОБА_7 , показавши, що коли вів невідомого чоловіка до зупинки, той в дворі будинку впав і він на землі біля нього виявив срібний ланцюжок та хрестик, який забрав собі. На зупинці забрав собі барсетку потерпілого. Вказав, що ОСОБА_10 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому не бачив як він вчиняв крадіжку його речей (срібного ланцюжка, хрестика та барсетки).
Потерпілий ОСОБА_10 показав, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, події які з ним відбувались пам`ятає погано, лише епізодично, його перебування на ж/ д вокзалі. Показав, що взагалі не пам`ятає як відбувалось його пограбування, осіб які це зробили, як отримав тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_11 показав, що перебував на квартирі у ОСОБА_7 разом з обвинуваченими, які пішли купити цигарки. Через деякий час вони повернулись, він бачив у ОСОБА_7 срібний ланцюжок, як він попав до останнього не знає. ОСОБА_8 надав йому для користування мобільний телефон, на який згодом зателефонував невідомий та попросив повернути, що він і зробив. На слідуючий день виявив на квартирі паспорт потерпілого, який також повернув. Про вчинене кримінальне правопорушення йому нічого не було відомо.
Свідок ОСОБА_12 (брат потерпілого) підтвердив, що його брат повідомив про те, що його побили та попросив забрати телефон, який йому повернув невідомий хлопець біля комп`ютерного клубу. Паспорт брата повернули на слідуючий день.
За протоколом огляду місця події від 25.02.2015 року (т.2 а.п. 196) потерпілий ОСОБА_10 надав для огляду паспорт, мобільний телефон «Самсунг», медичну довідку та барсетку, пояснивши, що вказані речі йому повернув незнайомий чоловік.
За місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено срібний хрестик, що підтверджується протоколом огляду місця події від 26.02.2015 року (т.2 а.п. 138).
Вилучений срібний хрестик потерпілий ОСОБА_13 упізнав, як належний йому, що підтверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.03.2015 року ( т. 2 а.п. 139- 141).
Згідно довідки директора ПТ «Ломбард Приват» (т. 2 а.п. 166) ОСОБА_7 18.02.2015 року здавав до ломбарду срібний ланцюжок.
Твердження обвинувачених про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не приймали участі у вчиненні кримінального правопорушення суд оцінює як неправдиві та розцінює їх як намір уникнути покарання за вчинене оскільки, характер дій обвинувачених, а саме: що обвинувачені втрьох вийшли з квартири та разом повернулись. При цьому, обвинувачені вказують на те, що бачили потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що бачив у ОСОБА_7 срібний ланцюжок, що не заперечує і ОСОБА_7 . У ОСОБА_9 за місцем його проживання було вилучено срібний хрестик, який потерпілий згодом упізнав, як належний йому. Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції за результатами якої було винесено вирок 10.07.2015 року та за яким обвинувачених було визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_9 не подавав апеляційної скарги, погодившись з вироком, ОСОБА_7 було подано апеляцію в якій він просив пом`якшити покарання, не оспорюючи кваліфікації.
Відповідно до п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Викрадення є таємним і в тому разі, коли вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).
Як встановлено в судовому засіданні з показів обвинувачених та потерпілого під час вчинення правопорушення останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, не пам`ятає обставин вчинення крадіжки, ніяких дій, щоб зупинити протиправні дії обвинувачених ОСОБА_10 не застосовував.
Крім того, не знайшли свого підтвердження і обставини вказані в обвинувальному акті як то, застосування ОСОБА_8 балончика та розпилення газової суміші в обличчя потерпілого. Такі обставини заперечили обвинувачені. Потерпілий, в силу того, що не пам`ятає обставин вчинення правопорушення, не зміг підтвердити даний факт. Крім того, під час проведення експертизи не було встановлено травм очей, що могло свідчити про застосування газового балончика, сам же потерпілий скарг на опік очей не висловлював.
Не знайшли свого підтвердження під час розгляду провадження обставини викрадення у потерпілого грошових коштів в сумі 100 грн., зарядного пристрою, електричного ліхтарика. Такі обставини не підтвердив потерпілий, суду не надано жодного доказу. А тому, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення вказані обставини.
За таких обставин суд рахує, що дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 187 КК Україна на ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 357 КК України слід виправдати в зв`язку не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виходячи з наступного. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України характеризується прямим умислом на заволодіння паспортом. Під час розгляду справи не було встановлено, що ОСОБА_8 мав умисел на заволодіння саме паспортом потерпілого. Обвинувачений показав, що виявив паспорт після вчинення крадіжки барсетки при огляді її вмісту, кримінальне правопорушення вчинив з метою викрадення майна потерпілого для особистого збагачення, Тобто, умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння чужим майном, а не на незаконне заволодіння паспортом.
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують обвинуваченим покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_9 частково (1000 грн.) відшкодував шкоду потерпілому, молодий вік ОСОБА_7 , часткове визнання вини ОСОБА_8 . Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особи винних, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Потерпілим подано цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 000 грн., які він поніс у зв`язку з лікуванням. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню так як в судовому засіданні не встановлено, що тілесні ушкодження були спричинення обвинуваченими. Крім того,за висновком експерта №318 від 24.03.2015 року (т.2 а.п. 167-168) тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального мета епіфізу лівої поменевої кістки зі зміщенням уламків без ознак консолідації та крововилив тканин правої кисті, могли утворитись при падінні потерпілого на випрямлену руку з опорою на кисть.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 368 - 370, 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 с. 70 КК України, враховуючи призначене покарання за ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 19.10.2015 року у виді трьох років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 03 лютого 2016 року, зарахувавши йому в цей строк період перебування під вартою з 02 березня 2015 року по 02 лютого 2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, - період часу з 02 березня 2015 року по 02 лютого 2016 року включно.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання призначеного за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2014 року остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 03 лютого 2016 року, зарахувавши йому в цей строк період перебування під вартою з 26 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, - період часу з 26 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року включно
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
За ч. 3 ст. 357 КК України ОСОБА_8 виправдати в зв`язку не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 03 лютого 2016 року, зарахувавши йому в цей строк період перебування під вартою з 25 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, - період часу з 25 лютого 2015 року по 02 лютого 2016 року включно
Відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертизи по 73 грн. 65 коп. з кожного. (т.2 а.п. 169).
Речові докази: мобільний телефон «Самсунг», срібний хрестик, сумку чорного кольору, паспорт та медичну довідку видані на імя ОСОБА_10 передати потерпілому ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Хмельницький міськрайонний суд до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: