Єдиний унікальний номер № 285/1251/15-к
Провадження № 1-кп/0285/160/15
В И Р О К
25 серпня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ларіно, Джанкойського району, АР Крим, українки, громадянки України, з середньою освітою, вдови, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , несудимої в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона з 02 листопада 2009 року умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 березня 2006 року аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 лютого 2006 року і до її повноліття.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, рішення не виконує з листопада 2009 року, тобто не сплачує аліменти з 02 листопада 2009 року по 01 лютого 2015 року, офіційно не працює, роботу за місцем проживання не шукає, до центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні не зверталася.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнала повністю, дала покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Від КНЗ "Бердичівська спецшкола-інтернат" надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутністю потерпілої ОСОБА_6 та її законного представника ОСОБА_7 , при призначенні обвинуваченій покарання покладаються на розсуд суду, цивільний позов не заявляли.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій ОСОБА_4 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів), кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку законного представника потерпілої.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Обвинувачена несудима в силу ст. 89 КК України, вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, потерпіла та законний представник потерпілої не наполягають на суворому покаранні обвинуваченої.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання увигляді 2-х років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: