Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

Головуючого - судді Поповича С.С.

суддів Стефанів Н.С., Вилки С.С.

з участю : прокурора Семківа Т.Д.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

Дем»янів І.М., як представник ОСОБА_2 згідно доручення, 30 липня 2012 року звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови начальника відділення СУ УМВС України в Івано-Франківській області від 27 листопада 2009 року відповідно до якої відмовлено в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_3 за ст. 192 ч. 1 КК України щодо діянь вчинених стосовно майна ОСОБА_2.

У скарзі, зазначаючи чому вважає постанову слідчого незаконною, також вказав, що з цією постановою його довірителя не було ознайомлено і з цих підстав він пропустив строк на звернення до суду. В той же час про поновлення строку на звернення до суду не просив.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 15 серпня 2012 року скаргу залишено без задоволення.

Дем»янів І.М. оскаржив постанову суду в апеляційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року апеляцію задоволено, постанову суду скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Колегія суддів мотивувала свою позицію тим, що відповідно до вимог ст. 236-2 КПК України при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суд перевіряє чи були виконані вимоги ст. 99 КПК України. Постанова суду за результатами перевірки законності та обґрунтованості такої постанови має бути вмотивованою, а оскаржувана постанова цим вимогам закону не відповідає. Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 суд не зазначив ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах, яким органом досудового слідства, відносно кого і на підставі яких норм КПК України винесено зазначену постанову, не піддав належному аналізу обґрунтованість постанови, а обмежився загальним висновком про існування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цивільно-правових відносин. При цьому характер цих відносин ні слідчим, ні судом не визначений.

Колегія вважала, що в ході нового судового розгляду необхідно дати обєктивну та правильну оцінку законності постанови слідчого та з дотриманням процесуального закону прийняти законне і обґрунтоване рішення ( а. с. 24-25 ).

02 жовтня 2012 року Івано-Франківським міським судом винесено постанову котрою скаргу теж залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував одним реченням : начальником відділення СУ УМВС України в Івано-Франківській області було дотримано вимоги ст. ст. 213-214 КПК України, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суд не вбачає ( а. с. 38 ).

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Незаконність та необґрунтованість постанови суду, на його думку, полягає в тому, що суд не критично та не всебічно оцінив законність постанови слідчого. Що в матеріалах кримінальної справи № 314676 є відповідний висновок експерта про те, що сума спричиненої ОСОБА_2 шкоди складає більше 9 000 грн. і це без врахування суми ще і іншої шкоди заподіяної ОСОБА_2.

І крім цього зазначив, що судом при новому розгляді справи не виконано вимоги ухвали апеляційного суду, які для суду першої інстанції є обовязковими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2 Дем»яніва І.М., котрий доводи апеляції підтримав, прокурора, котрий вважав постанову суду законною та обґрунтованою, просив у задоволенні апеляції відмовити, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ст. 213 КПК України, про дотримання якої слідчим зазначив суд, дає перелік підстав при яких кримінальна справа підлягає закриттю, а ст. 214 КПК України конкретизує порядок закриття справи. В той же час по справі оскаржено до суду не постанову про закриття справи, а постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. Ні про що інше суд в оскарженій постанові не зазначив. Тобто, фактично не вирішував скарги по суті.

Справа уже розглядалась апеляційним судом, про що вказано вище.

Відповідно до змісту ч. 7 ст. 374 КПК України вказівки суду, який розглядав справу в апеляційному порядку, є обов»язковими для суду першої інстанції при повторному розгляді справи. Проте зазначених вказівок колегії суддів суд першої інстанції не виконав.

Підставами для скасування вироку чи постанови суду, як це зазначається у ст. 367 КПК України, є в тому числі однобічність або неповнота судового слідства.

Згідно зі ст. 368 ч. 2 п. 2 КПК України судове слідство в усякому разі визнається однобічним і неповним коли не були досліджені обставини зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на новий судовий розгляд.

Таким чином, виходячи з того, що при повторному розгляді справи не було виконано вказівки апеляційного суду, що скасував раніше винесену постанову, постанова суду у всякому разі підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України повертаючи справу на новий судовий розгляд апеляційний суд повинен зазначити в ухвалі обставини, які належить з»ясувати.

Виходячи з зазначених вимог, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що при новому судовому розгляді справи слід врахувати наступне.

Ст. 236-1 КПК України передбачає, що скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується або її представником до суду протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Оскаржена апелянтом постанова слідчого винесена 27 листопада 2009 року, скарга до суду подана 30 липня 2012 року.

Представник скаржника вказав по тексту скарги про причини по яких не зміг вчасно подати скаргу.

Проте це питання в ході судового розгляду взагалі не було предметом дослідження. В той же час його правильне вирішення має значення оскільки тільки після того як суд відновить строк на звернення до суду він повинен буде вирішувати скаргу по суті.

А у випадку якщо суд вирішуватиме скаргу по суті, то зобов»язаний виконати вказівки викладені у вказаній вище ухвалі колегії суддів апеляційного суду. При цьому суду слід прийняти міри по отриманню та дослідженню в ході нового судового розгляду матеріалів на підставі яких було винесено постанову слідчого від 27 листопада 2009 року.

Виконавши вказані вище вказівки суд першої інстанції має прийняти вмотивовану постанову, що ґрунтуватиметься на досліджених фактичних обставинах.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 382 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2012 року по справі за скаргою Дем»яніва І.М. відносно ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

--------------------------------- ---------------------------------- --------------------------------

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6