Справа № 646/5610/15-к
№ провадження 1-кс/646/2380/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.15року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.06.2014р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 02.04.2014р.,-
в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до слідчого судді зі скаргою, яка була нею в подальшому уточнена та якою просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.06.2014р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 02.04.2014р.
Крім того, з урахуванням письмових доповнень та пояснень до скарги (а.с.17-18) заявник вважає, що при скасуванні постанови необхідно зобов`язати компетентних осіб прокуратури Харківської області провести належне розслідування, у тому числі, призначити та провести психологічну експертизу для встановлення моральної шкоди та її розміру.

Скарга обґрунтована тим, що, на переконання заявника, постанова винесена з порушенням вимог ст.ст.91, 92, 110 КПК України, а досудове розслідування проведено слідчим не повно, зокрема, не допитано заявника, не проведено одночасних допитів заявника та співробітників міліції, не з`ясовано причин розбіжностей у показаннях самих співробітників міліції, не проводилося доказування виду та розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням заявникові, а висновки оскаржуваної постанови не відповідають дійсності. Копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 21.04.2015р.

В судовому засіданні заявник підтримала скаргу та додатково пояснила, що слідчий, на її думку, не провів всі необхідні дії для встановлення тих обставин, про які вона зазначала у своїй заяві про кримінальне правопорушення, а у основу оскаржуваного рішення поклав лише показання заінтересованих осіб працівників міліції, чиї дії є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, а слідчим проведено досудове розслідування у повному обсязі.

Про причини неявки в судове засідання належно повідомленого слідчого суду не відомо.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 02.04.2014р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_3 від 01.04.2014р. з наступною фабулою: «01.04.2014 невстановлені працівники Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, перевищуючи свої службові повноваження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , застосували фізичне насильство до громадянки ОСОБА_3 , в результаті чого спричинили останній тілесні ушкодження. В подальшому того ж дня, працівниками міліції був проігнорований виклик оператору «102», здійснений ОСОБА_3 по вищевказаним подіям».

26.06.2014р. слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000177 від 02.04.2014р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Проте, не можна погодитися з цим процесуальним рішенням слідчого, оскільки під час досудового розслідування були проведені не всі необхідні процесуальні та слідчі дії для перевірки доводів заяв про кримінальне правопорушення.

Так, згідно з ч.1 та ч.2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Те кримінальне правопорушення, обставини щодо якого входять до предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, а саме, ч.2 ст.365 КК України, є злочином з матеріальним складом, тобто об`єктивна сторона якого передбачає настання суспільно небезпечних наслідків (у тому числі, завдання істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам окремих громадян) як її обов`язкову ознаку.

В той же час, незважаючи на те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені саме за заявою ОСОБА_3 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України, а слідчий (або прокурор) не виносив постанову про відмову у визнанні заявника потерпілою, вона була допитана як свідок, а не як потерпіла у цьому кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування слідчим не з`ясовано причини розбіжностей у показаннях заявника та свідків шляхом проведення їх одночасного допиту.

Також з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження не допитані ОСОБА_5 (батько заявника) та ОСОБА_6 (син заявника) стосовно подій 01.04.2014р., щодо яких ОСОБА_3 подано заяву про кримінальне правопорушення, та у випадку розбіжностей з показаннями інших осіб їх одночасні допити.

Крім того, у резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначено конкретну особи (осіб), у діянні якої (яких) слідчим встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повномуобсязі було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, не вичерпані всі процесуальні можливості та не проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні та які викладені у заяві про кримінальне правопорушення.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Що стосується доводів заявника про необхідність зобов`язання компетентних осіб прокуратури Харківської області провести належне розслідування, у тому числі, призначити та провести психологічну експертизу для встановлення моральної шкоди та її розміру, то скасовуючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею у мотивувальній частині цієї ухвали встановлюються відповідні обставини, в яких полягає неповнота досудового розслідування.

Крім того, оскільки предметом оскарження є рішення слідчого про закриття кримінального провадження, то слідчий суддя приймає рішення згідно з п.1 ч.2 ст.307 КПК України.

Також необхідно зазначити, що під час досудового розслідування потерпілий має право заявляти слідчому та прокурору клопотання про проведення певних слідчих дій, та у випадку відмови слідчого або прокурора у задоволенні таких клопотань оскаржувати відповідні процесуальні рішення до слідчого судді за правилами п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Задовольнити скаргу ОСОБА_3 .
Скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.06.2014р. про закриття кримінального провадження №0000177 від 02.04.2014р.
Матеріали кримінального провадження направити до слідчого управління прокуратури Харківської області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1