Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/836/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009335 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер облікової картки платника податків невідомий, який здобув середню освіту, не працює, вдівець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , у невстановлений слідством час у 2015 році та місці, у невстановлений спосіб, без передбаченого законом дозволу, придбав предмети, схожі на патрони, калібру 7,62х54R мм, залишивши їх на зберігання у кишенях свого одягу, з метою їх подальшого використання.

Коли ОСОБА_3 19.09.2015 приблизно о 12 год. 30 хв. знаходився на зупинці громадського транспорту «вулиця Тулузи», яка розташована навпроти будинку № 2/58 по вул. Тулузи у м. Києві, то під час поверхневого огляду його речей працівниками міліції було виявлено та вилучено 40 предметів схожих на патрони калібру 7,62х54R мм.

Згідно із висновком судово-балістичної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві № 840 від 19.09.2015, надані на дослідження предмети схожі на патрони калібру 7,62х54R мм у кількості 40 штук, вилучені у ОСОБА_3 , являються боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї гвинтівковими патронами, калібру 7,62х54R мм промислового виробництва, що придатні для стрільби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він на початку осені 2015 року, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Тулузи», що за адресою: м. Київ, вул. Тулузи, 2/58, у контейнері для сміття знайшов поліетиленовий пакет з предметами, схожими на патрони. Вказаний пакет з патронами він поклав до кишені свого одягу та пішов на ринок, що поблизу. Перебуваючи на ринку, він був зупинений працівниками міліції, які при поверхневому огляді, виявили та вилучили у нього поліетиленовий пакет з патронами. Також показав, що передбаченого законом дозволу на зберігання боєприпасів він не мав. Патрони хотів продати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив незаконне поводження з бойовими припасами, а саме: носив, зберігав, придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вдівець, не працює, має постійне місце реєстрації, за яким характеризується посередньо, однак, без постійного місця проживання, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах санкції даної частини ст. 263 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджуються розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази:

- патрони калібру 7,62х54R мм в кількості 40 (сорок) штук, які передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Управління поліції в Святошинському районі ГУ Національної поліції в м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи, 614 (шістсот чотирнадцять) грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1