Справа №1-261/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Лимар О.Ф.,

за участю прокурора Рифа Н.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, 13 липня 1983 року народжен-ня, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Львівської облас-ті, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстро-ваного в м. Радивилів по вул. О. Невського, 7 в кв.45,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 шляхом надання засобів здійснював пособництво підробленню документа, який видається установою і посвідчує особу під час перетинання державного кордону та перебування її за кордоном, з ме-тою власного використання. Крім того, він використав цей завідомо підроблений документ під час пере-тинання державного кордону України. Ці злочини підсудний вчинив з наступних підстав.

В березні 2010 року ОСОБА_1 перебував на заробітках в м. Амстердам. У нього виник намір поверну-тись в Україну. У звязку з тим, що строк дії візи закінчився, власний паспорт громадянина України для ви-їзду за кордон підсудний переслав в Україну. Не маючи при собі документів, які б надавали право перетина-ти державний кордон, у підсудного виник умисел на використання підробленого паспорта громадянина ін-шої держави для виїзду за кордон. З метою виготовлення такого документа в не встановлений час у не вста-новленому місці ОСОБА_1 передав не встановленим особам свою фотокартку. Через деякий час не встанов-лені особи передали підсудному паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Земка Міхала, з вклеєною фотокарткою ОСОБА_1

23 березня 2010 року приблизно о 14 годині 20 хвилин підсудний прилетів з Королівства Нідерландів, м. Амстердам, до України. При проходженні паспортного контролю в приміщенні терміналу „В залу „При-літ Державного міжнародного аеропорту „Бориспіль ОСОБА_1 предявив підроблений паспорт громадя-нина ОСОБА_2 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Земка Міхала, з вклеєною фотокарткою підсудного. Оглянувши цей паспорт, співробітник державної прикордонної служби України виявив ознаки підроблення. В ході проведення експертного дослідження підтвердилось, що в паспорт громадянина ОСОБА_3 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Земка Міхала, незаконно вклеєна фотокартка підсуд-ного.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених злочинах визнав повністю та показав, що, дійсно, за наведених вище обставин він, не маючи іншого виходу, передав не відомим йому особам власну фотокартку для того, щоб вони вклеїли її в паспорт громадянина іншої країни для виїзду за кордон та у та-кий спосіб виготовили підроблений паспорт громадянина іншої країни для виїзду за кордон. Через деякий час, тривалість якого підсудний не пам'ятає, не встановлені особи передали йому підроблений паспорт гро-мадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Земка Міхала, з вклеєною фотокарт-кою підсудного. Цей паспорт ОСОБА_1 предявив при проходженні паспортного контролю в приміщенні залу „Приліт терміналу „В Державного міжнародного аеропорту „Бориспіль. Після того, як співробітник державної прикордонної служби оглянув предявлений паспорт для виїзду за кордон, підсудний був затри-маний.

У звязку з тим, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини вчинення зло-чинів, суд на підставі ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фак-тичних обставин.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю.

Дії підсудного кваліфіковані:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як пособництво шляхом надання засобів підробленню документа, який видається установою і посвідчує особу під час перетинання державного кордону та перебування її за кордоном, з метою власного використання;

- за ч.3 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, який видається устано-вою і посвідчує особу під час перетинання державного кордону та перебування її за кордоном.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_1 суд вважає правильною.

Адже паспорт для виїзду за кордон є офіційним документом, який видається у встановленому законом порядку установою і посвідчує особу під час перетинання нею державного кордону та перебування її за кордоном. Шляхом вклеювання фотокартки підсудного в цей документ не встановлені особи здійснили його підроблення. Пособництво ОСОБА_1 у підробленні цього документа виразилось у тому, що він передав не встановленим особам власну фотокартку. На час її передачі підсудному було відомо, що не встановлені особи не уповноважені законом виготовляти документ, який посвідчує особу під час перетинання державно-го кордону. Він усвідомлював суспільно-небезпечний характер цих діянь, передбачав їх суспільно-небезпеч-ні наслідки та свідомо бажав їх настання для подальшого власного використання підробленого документа. Ця обставина підтверджує наявність умислу в діях ОСОБА_1 З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що його дії належить кваліфікувати за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Крім того, шляхом предявлення підробленого паспорту для виїзду за кордон підсудний використав його в ході проходження паспортного контролю. При цьому до використання цього документу ОСОБА_1 було відомо, що паспорт для виїзду за кордон є підробленим а таким, що не посвідчує його особу. Під-судний усвідомлював суспільно-небезпечний характер використання такого документа, передбачав суспіль-но-небезпечні наслідки цього діяння та свідомо бажав їх настання, що підтверджує наявність в його діях умислу. Тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст.358 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підсудний повинен бути засуджений:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, за пособництво шляхом надання засобів підробленню документа, який видається установою і посвідчує особу під час перетинання державного кордону та перебування її за кордоном, з метою власного використання;

- за ч.3 ст.358 КК України, за використання завідомо підробленого документа, який видається устано-вою і посвідчує особу під час перетинання державного кордону та перебування її за кордоном.

Обираючи ОСОБА_1 кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, дані, які ха-рактеризують особу підсудного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_1 вчинив умисні злочини невеликої тяжкості.

Аналіз даних про особу підсудного вказує на те, що він характеризується позитивно: раніше не суди-мий (а.с.50 т.1); на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.51-52 т.1); за місцем проживання (а.с.53 т.1) зарекомендував себе ввічливим, дружелюбним, доброзичливим, щирим та таким, що користується авторитетом серед мешканців будинку. Приймає участь у благоустрої прибудинкової терито-рії, завжди допомагає людям похилого викам.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_1, є те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв його розкриттю.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення злочинів, тяжкості цих злочинів та даних про особу підсудного суд приходить до висновку, що за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді штрафу у певному розмірі, а за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.358 цього ж Кодексу, покарання у виді штрафу у певному розмірі. При визначенні остаточного покаран-ня суд вважає, що на підставі ч.1 ст.70 КК України слід застосовувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстави для застосування до нього арешту та обмеження волі відсутні.

Речовий доказ-паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Зем-ка Міхала, з вклеєною фотокарткою ОСОБА_1, належить залишити в матеріалах кримінальної справи. Час-тину внесеної підсудним застави у розмірі 3000 гривень слід звернути на виконання вироку суду в частині стягнення з підсудного штрафу та судових витрат на проведення експертизи. Решту частини застави, яка залишилась після звернення її на виконання вироку суду в частині майнових стягнень, слід повернути ОСОБА_1

Керуючись ст.81, ч.7 ст.1541, ст.ст.323, 324 КПК України, ст.ст.65-66, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 510 гривень;

за ч.3 ст.358 КК України штраф у розмірі 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим виз-начити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

На підставі ч.7 ст.1541 КПК України частину застави, внесеної ОСОБА_1, звернути на виконання вироку суду в частині стягнення з підсудного штрафу у розмірі 850 гривень та стяг-нення з нього на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області (, розрахун-ковий рахунок 0700, МФО 812018 в УДК Київської області) судових витрат на проведення екс-пертизи у розмірі 1095 гривень 25 копійок.

Решту частину застави, яка залишилась після звернення її на виконання вироку суду в частині майно-вих стягнень, у розмірі 1054 гривні 75 копійок повернути ОСОБА_1.

Речовий доказ-паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон №4102215, виданий на ім'я Зем-ка Міхала, з вклеєною фотокарткою ОСОБА_1, належить залишити в матеріалах кримі-нальної справи.

Вирок суду на протязі 15 діб може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бо-риспільський міськрайонний суд.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4

Справа № 1-КП/359/26/2014

359/9869/13-К

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Саган В.М.

з участю прокурора Осипчука Є.М.

секретаря Стрижиус Н.В.

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борисполя кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, росіянина, громадянина України, не працюючого, розведеного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого в 2005 році Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.187 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,

-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку червня 2013 року ОСОБА_5 у невстановлених в ході досудового розслідування проміжок часу зустрівся з невстановленою особою в чоловічої статі, неподалік від центрального ринку м. Лозова Харківської області, де під час спілкування з вказаною невстановленою в ході досудового розслідування особою, остання запропонувала безкоштовно надати йому вогнепальну зброю, а саме пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння вогняної зброї та боєприпасів без відповідного дозволу.

Реалізуючи свій умисел направлений на незаконне придбання зберігання носіння вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, погодився на пропозицію вказаної вище невстановленої в ході досудового розслідування особи чоловічої статі, та з метою власного використання у майбутньому та зберігання за місцем свого проживання, без відповідного дозволу, взяв у вказаної особи пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю та боєприпаси.

Після цього, ОСОБА_5 почав зберігати за місцем свого проживання у приміщенні квартири №54 будинку 13, 5-го мікрорайону м. Лозова, Харківської області та носити при собі, без відповідних дозволів та мети збуту, пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм.

04.09.2013 року близько 15.35 год. під час проведення огляду місця події за адресою м. Бориспіль, вул.. Київський шлях 2-ж, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет марки ТТ та вісім предметів схожих на набої калібру 7,62 мм.

Згідно висновку експерта №691ВКЕ від 05.09.2013 року вилучений в ході огляду місця події від 04.09.2013 року у ОСОБА_5 предмет схожий на вогнепальну зброю, являється пістолетом системи Токарева ТТ з номером на стволі №ИЕ 7529, калібру 7,62 мм, який виготовлений заводським способом, знаходиться у справному стані, придатний для стрільби, реконструкції, заміні та переробленню не піддавався. Вісім предметів схожих на набої, являються стандартними бойовими припасами калібру 7,62 мм до пістолетів системи Токарєва ТТ, а також можуть використовуватись для стрільби із пістолетів-кулеметів ППД, ППШ, ППС та являються придатними для стрільби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та показав, що дійсно отримав від незнайомого чоловіка пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього, які зберігав за місцем свого проживання та носив при собі, які 04.09.2013 року під час проведення огляду було їх виявлено та вилучено.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю, суд вважає за можливе судове слідство провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, обвинуваченому було роз'яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений, права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд знаходить, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю.

Його дії, які виразились в незаконному придбання носінні та зберіганні бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ст. 263 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вину свою визнав, за місцем проживання характеризується негативно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що помякшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням особи винного, тяжкості та обставин вчиненого злочину, суд знаходить необхідним призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про речові докази, які знаходяться в кримінальній справі, згідно ст. 100 КПК України, суд знаходить необхідним: пістолет ТТ та 8 набоїв до нього калібру 7,62 мм знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд, -

п р и с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання:

- за ст.. 263 ч.1 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись до них для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені витрати за проведення експертиз в сумі 244,50 грн..

Речові докази пістолет ТТ та 8 набоїв до нього калібру 7,62 мм знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга відповідно до вимог ст..ст.394 та 395 КПК України на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: