Справа 1-292/2010 року
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2010 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді ЗАХАРОВОЇ А.С.

при секретарі САДЧЕНКА О.О.

з участю прокурора БІЛОШИЦЬКОГО М.В.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродження Донецької області с. Гродовка, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в Київській, області, Києво-Святошинського району, с. Рубежівка, вул. Садова, 56, раніше судимого:

05.12.2000 року Дзержинським міським судом. Донецької області за ст. 143 ч. 2 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення вол, звільнений з місць позбавлення волі 09.08.2001 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію», з іспитовим строком на 2 роки 11 днів;

24.10.2002 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.03.2005 року по відбуттю строку покарання;

19.09.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 1.90 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.09.2007 року умовно достроково на 9 місяців, 20 днів;

29.10.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 1.90 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі,- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 28.06.2009 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи біля кіоску № 32, що розташований на ринку по вул.. Г.Севастополя, 37 в м. Києві, з корисливих спонукань, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом обману підійшов до раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_2, який перебував на велосипеді «Аркус-Ромет», і під вигаданим приводом начебто поїхати до іншого кіоску і забрати звідти ваги щоб в подальшому важити мішки з цукром, попросив у останнього вказаний велосипед, обіцяючи його повернути, а також заплатити 120 грн. потерпілому, але при цьому не мав наміру цього робити.

Потерпілий ОСОБА_2 не бажав віддавати підсудному ОСОБА_3 велосипед, на що останній аби ввести в оману потерпілого, віддав останньому свій мобільний телефон «Самсунг» та ксерокопію свого паспорту.

Після того, як неповнолітній ОСОБА_2, не усвідомлюючи дійсних намірів і, будучи введеним в оману відносно дійсних намірів підсудного підсудного ОСОБА_3, погодився надати йому в тимчасове користування даний велосипед «Аркус-Ромет», вартістю 1150 грн., підсудний продовжуючи свої дії, що були направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_2, сівши на вказаний велосипед і з місця вчинення злочину зник, заволодівши ним шляхом шахрайства, оскільки не мав наміру виконати взяте на себе зобовязання щодо повернення велосипеду, розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями підсудного ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_1, якій належав викрадений велосипед, на суму 1150 грн., яка до цього часу не відшкодована.

Допитанний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в заволодінні 28.06.2009 року, приблизно о 12 год. 00 хв. біля кіоску № 32, що

розташований на ринку по вул. Г.Севастополя, 37 в м. Києві велосипедом «Аркус-Ромет», вартістю 1150 грн., що належав потерпілій ОСОБА_1, шляхом шахрайства, при обставинах які викладені в фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким, в т.ч. і ним, не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України суд при встановлені фактичних обставин справи обмежився допитом підсудного ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає, що підсудний ОСОБА_3своїми умисними діями заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь і характер суспільної небезпеки ним скоєного, його особу: раніше неодноразово судимий судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, матеріальна шкода до цього часу не відшкодована.

Щире розкаяння підсудного у вчиненому судом визнається, як обставина, яка помякшує покарання підсудного ОСОБА_3.

Обставин, що обтяжуують покарання підсудного ОСОБА_3, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу підсудного ОСОБА_3, а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає доцільним призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі, т.я. таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2009 року підсудний ОСОБА_3 засуджений по ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі за вчинення злочинів 29.06.2009 року, 03.07.2009 року, 23.07.2009 року, 24.07.2009 року, 25.07.2009 року 26.07.2009 року, а злочин, за який він засуджується до позбавлення волі, вчинений ним до постановлення вище вказаного вироку, тобто 28.06.2009 року, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України необхідно зарахувати в строк відбування покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Потерпілою ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про відшкодування підсудним моральної шкоди в розмірі 1700 грн., оскільки вона рахує, що діями підсудного їй завдано моральні та фізичні страждання, матеріальної шкоди в сумі 1150 грн., т.я. до цього часу матеріальна шкода на цю суму не відшкодована, а також судові витрати за надання юридичної допомоги адвокатом в розмірі 800 грн..

Підсудний ОСОБА_3 визнав цивільний позов в повному обсязі.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про стягнення з підсудного ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 1150 грн., моральної шкоди в розмірі 1700 грн., а також судові витрати за надання юридичної допомоги адвокатом в розмірі 800 грн. підлягає задоволенню, оскільки потерпілій від неправомірних дій підсудного завдано матеріальної шкоди, яка не відшкодована до цього часу, а також діями підсудного ОСОБА_3 потерпілій завдано моральну шкоду, т.я. внаслідок вище вказаних подій були порушені нормальні життєві звязки потерпілої через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за даним вироком та за ч. 2 ст. 190 КК України за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2009 року, яким ОСОБА_3 засуджений до 3 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити йому

покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2009 року, відраховуючи строк відбування покарання з 01.08.2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком чинності залишити без змін утримання під вартою у СІЗО № 13 державного Департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1150 грн., моральну шкоду в розмірі 1700 грн., а також судові витрати за надання юридичної допомоги адвокатом в розмірі 800 грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же термін з моменту одержання ним копії вироку.

С У Д Д Я: