Справа № 361/6819/15-к Головуючий у І інстанції Міхієнкова
Провадження № 11-сс/780/430/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 28.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяни ну України, уродженцю м. Київ, освіта середня технічна, розлученому, приватному підприємцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ході розгляду клопотання прокурором було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років включно, може невірно усвідомити тяжкість покарання та наслідків, що загрожують йому у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, а тому відчуття страху може спонукати його на переховування від органів досудового розслідування та суду, а також, перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Не погоджуючись, захисник ОСОБА_7 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, прокурором не було доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, або перешкоджав кримінальному провадженню. Навпаки підозрюваний співпрацював із слідством, надавав покази, добровільно погоджувався на вчинення необхідних процесуальних дій за його участю. Також на даний час ОСОБА_7 не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Апелянт зазначає, що переховуватись від органу досудового розслідування та суду у ОСОБА_7 немає підстав, оскільки він повністю усвідомлює негативні наслідки ухилення від слідства та суду, проживає у належній йому на праві власності квартирі, є приватним підприємцем, що підтверджується матеріалами справи, підробляє в таксі на власному автомобілі, допомагає матері, яка є пенсіонером.
ОСОБА_5 стверджує також, що посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущенням. Крім того, вважає, що посилання сторони обвинувачення на те, що у діях підозрюваного вбачаються ще й ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України, ґрунтуються лише на показах потерпілої.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_5 , яка в повному обсязі підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п.3 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував характеризуючи дані про особу ОСОБА_7 та дійшов висновку про застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.183 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
Колегія суддів встановила, що матеріали клопотання, хоча і містять дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак всупереч вимог п.3 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія суддів визнає, що прокурором також не доведено недоцільність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, через що обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати занадто суворим.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює приватним підприємцем, допомагає матері, яка є пенсіонером, в силу ст.89 КК України, не судимий.
За вказаних обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 та вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому слідчому СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Підозрюваного ОСОБА_7 , який утримується в Київському СІЗО №13, звільнити з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: