Справа №1-109/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю:

секретаря Ткач Н.М.,

прокурора Ряднини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

30 серпня 2010 року, близько 13-ї години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, з корисливою метою, зайшов у двір господарства ОСОБА_2Г в смт. Машівка, вул.Першотравнева,63, Полтавської області, звідки таємно викрав спортивний велосипед вартістю 1120 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудній винним себе по предявленому обвинуваченню визнав повністю, щиро розкаюється. Цивільний позов визнає повністю. Пояснив, що 30 серпня 2010 року близько 13-ї години, він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшов до свєї знайомої ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Зайшовши до господарства, він помітив, що вдома нікого немає, а біля колодязя стоїть спортивний велосипед червоного кольору. Він забрав даний велосипед і по дорозі продав невідомому чоловікові за 30 грн., гроші використав на алкогольні напої.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 30.08.2010 року, близько 15-ї години, вона повернулася з роботи і виявила, що зник спортивний велосипед червоного кольору, який вона придбала близько року назад за ціною 1200 грн. Про крадіжку вона повідомила до райвідділу міліції.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, в тому числі потерпіла, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюють ся, зясовано, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм розяснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч.3 ст.299, 301-1 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Показання підсудного є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1:

- за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд бере до уваги, що підсудній вчинив середньої тяжкості злочин.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 встановлено, що за місцем проживання він характеризується посередньо характеризувався як житель с.Абрамівка і працівник КСП «Нове життя», ТОВ «Обрій» з позитивної сторони. З початку 2010 року систематично вживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя (а.с.41). Згідно акту медичного огляду працездатний, потребує примусового протиалкогольного лікування, примусового протинаркоманійного лікування не потребує (а.с. 40), раніше не судимий (а.с.42).

Суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_1 примусового протиалкогольного лікування немає, оскільки відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» - примусовому лікуванню на підставі ст.96 КК України підлягають … лише ті особи, які вчинили злочини та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоровя інших осіб. Алкоголізм до цих хвороб не належить.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності зі ст. 65-67 КК України, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, має посередню характеристику з місця проживання, обставини, які помякшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті зі встановленням іспитового строку один рік згідно ст. 75 КК України з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний позов на суму 1000 грн.(а.с. 16).

У відповідності до ст.1166 та 1667 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що матеріальна шкода підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323,324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятись в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 1000 (одна тисячу) грн.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: