Справа № 11а-932/ 2010 р. Головуючий у 1 інстанції Савуляк Р.В.
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач Михайлишин Г.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня 21 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Макойди З.М.

Суддів: Михайлишин Г.Я., Данка В.В.

з участю прокурора: Ковальчука О.Г.

адвоката: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 15 жовтня 2010 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого монтажником в ПП "Промтехвод-Ч", проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, хутір Перекалки, Кам'янка-Бузького району, Львівської області, раніше не судимого,

за ст. 186 ч.2 КК України на чотири роки десять місяців позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим два роки шість місяців.

Зобовязано засудженого ОСОБА_2 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишено попередній підписку про невиїзд.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, працюючого монтажником в ПП "Промтехвод-Ч", проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

за ст. 186 ч.2 КК України на чотири роки десять місяців позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим два роки шість місяців .

Зобовязано засудженого ОСОБА_3 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишено попередній підписку про невиїзд.

Питання щодо речових доказів вирішене відповідно до вимог чинного законодавства.

Вироком постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно, судові витрати в сумі чотириста дванадцять гривень за проведення експертизи.

Вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у тому, що вони 17 липня 2010 року близько 03 год. 30 хв., знаходячись поряд з будинком № 38 по вулиці В.Стуса в м. Червонограді Львівської області, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до потерпілого ОСОБА_4, розпилили йому в обличчя сльозоточивий газ «Терен - 1», спричинивши останньому фізичний біль та відкрито викрали його мобільний телефоном з сім-картою, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1325 грн.

Крім того, 17 липня 2010 року близько 04 години, повторно, по вулиці Івасюка, 23, в м. Червонограді Львівської області, розпиливши в обличчя потерпілої ОСОБА_5 сльозоточивий газ «Терен - 1», спричинивши їй фізичний біль, утримуючи потерпілу руками за шию, відкрито викрали її майно на загальну суму 354 грн.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить скасувати вирок суду та постановити новий із призначенням ОСОБА_2 кримінального покарання за ст.186 ч.2. КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України - покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. В обґрунтування покликається на те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєних злочинів та конкретним обставинам їх вчинення.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляції, думку засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_1 про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини засуджених у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам, є обґрунтованим і в апеляції не оспорюється, як і питання кваліфікації дій засуджених за ст. 186 ч.2 КК України.

Що стосується поставленого в апеляції питання про необхідність застосування відносно засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більш суворого покарання, то підстав для того, щоб визнати покарання таким, що не відповідає вимогам закону внаслідок його м'якості немає.

При обранні засудженим покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини справи, дані про особу засуджених те, що вони раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, є особами молодого віку, у даний час працевлаштовані і позитивно характеризуються за місцем проживання та праці, а також думку потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які просять засуджених суворо не карати. Суд вірно встановив відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність обставин, які помякшують покарання щире каяття засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їх активне сприяння розкриттю злочинів.

З врахуванням зазначених обставин, призначивши засудженим покарання у вигляді позбавлення волі /в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин/, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування положень ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, в умовах постійного контролю за їх поведінкою на протязі встановленого судом іспитового строку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженим покарання з застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів. А тому, підстав для задоволення апеляції прокурора немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Вирок Чевоноградського міського суду Львівської області від 15 жовтня 2010 року відносно засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: