Кримінальне провадження №1-кп/760/260/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14січня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва 11.11.2015 року. В ході досудового слідства обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 16.01.2016 року включно.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також просив врахувати дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєного ним злочину.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказали на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, відсутність належних доказів вини обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, був затриманий в період звільнення від відбування покарання умовно-достроково.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на учасників процесу, а тому строк тримання останнього під вартою підлягає продовженню на два місяці.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вагомість наявних доказів, а також ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою, продовжити до 15.03.2016 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: