Справа № 556/1630/15-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015 року. Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника- ОСОБА_5
за ст. 336 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 20.01.2015р. в Україні оголошено часткову мобілізацію військовозобов`язаних звільнених в запас.
11 серпня 2015р. військовозобов`язаний ОСОБА_4 був призначений до команди № НОМЕР_1 , того ж дня він був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було вручено повістку про явку на 13 серпня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову на військову службу за мобілізацією.
Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_4 будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 13 серпня 2015р. не прибув без поважних причин, та у складі команди № НОМЕР_1 в розташування військової частини не відбув для подальшого проходження військової служби.
Військовозобов`язаний ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від призову за мобілізацією, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.336 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав. Він пояснив, що доглядає хвору матір і якщо матері стає погано то він викликає по телефону карету швидкої допомоги. Його рідна сестра, котра проживає разом з матірю, погано бачить і доглядати матір не може за станом здоровя. Він злякався, що як буде призваний по частковій мобілізації і у його відсутності матері стане недобре зі здоровям то він втратить матір. Сестра взагалі то може викликати карету швидкої допомоги але що вона може зробити, вона також хвора і погано бачить. Його брат допомагати матері не може, бо живе в іншому селі. Він ніяк не може відірватись з дому і державу нехай захищає хтось інший.
Під час розгляду справи судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов ІНФОРМАЦІЯ_4 » де в картці обстеження та медичного огляду записано, що він здоровий і придатний до військової служби (а.с.15, 16). В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений отримав повістку 11 серпня 2015 року, що засвідчено його підписом в розписці, про явку до військомата 13.08.2015р. на 08.00 год. (а.с.19).
В судовому засіданні було досліджено пояснення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 де він вказує, що ОСОБА_4 неявку до військомата 13.08.2015р. пояснив сімейними обставинами, але вказана причина є надумана і не звільняє його від мобілізації до Збройних сил України (а.с.38).
Згідно довідки Більськовільського сільського голови ОСОБА_7 №1716 від 27.08.2015р. склад сімї ОСОБА_4 такий: племінниця ОСОБА_8 1995р/н; мати- ОСОБА_9 1944 р/н; брат- ОСОБА_10 1978 р/н; сестра- ОСОБА_4 1973 р/н. В протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30 вересня 2015р. він пояснив, що його брат ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_4 мають третю групу інвалідності, а в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що його сестра може рухатись лише в хаті, а в сутінках нічого не бачить. Як видно з пояснень обвинуваченого даних в судовому засіданні він намагався ввести суд в оману в тому, що він єдиний годувальник в сімї. Його пояснення надані в суді розходяться з поясненнями в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30 вересня 2015р. Також брат обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно довідки №1716 виданої сільським головою, проживає з обвинуваченим однією сімєю і є кому допомагати матері під час відсутності обвинуваченого.
В матеріалах справи є ксерокопія паспорта обвинуваченого ОСОБА_4 з якого видно, що він є громадянином України (а.с.55). Згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизн, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Заслухавши обвинуваченого його доводи і заперечення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що обвинувачений ухилився від призову за мобілізацією без поважних причин. Своїми доводами обвинувачений ОСОБА_4 намагався ввести суд в оману та добитись щонайлегшого покарання вигадавши, що він є єдиним годувальником в сімї.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені. Заслухавши пояснення в суді і дослідивши матеріали справи суд встановив, що обвинувачений намагався будь-якими способами уникнути покарання і щиросердного розкаяння не було. Він визнав свою вину, оскільки це встановлено як факт, але щиросердного розкаяння не відбулося.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого під час досудового розслідування не встановлені.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, суд рахує за потрібне застосувати мінімальний розмір покарання. При судовому розгляді справи пом`якшуючих обставин не встановлено, обвинувачений у вчиненому не розкаявся, виправлення без відбування покарання неможливе тому застосування ст. 75 КК України суд вважає недоцільним оскільки ухилившись від призову за мобілізацією ОСОБА_4 зашкодив інтересам держави і такий поступок негативно впливає на інших військовозобов`язаних котрі підлягають призову за мобілізацією. --
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.336 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Речові докази: корінець бойової повістки, мобілізаційне розпорядження №В-1670, військовий квиток виданий на імя ОСОБА_4 НОМЕР_2 , довідка військово-лікарської комісії, картку обстеження та медичного огляду №50/6 та попередження повернути Володимирецькому ОРВК.
Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: ОСОБА_1