справа № 619/3698/15-к провадження 1-кп/619/361/15

ВИРОК
іменем України

08 вересня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора захисниківОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Бабаї Харківського району
Харківської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 1) 04.06.2002 року Ленінським
районним судом м. Харкова за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України
до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2)
31.03.2004 року Ленінським районним судом м. Харкова за
ч.3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 3
років 1 місяця позбавлення волі; 3) 04.04.2008 року
Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186
КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим
строком 3 роки; 4) 28.10.2010 року Жовтневим районним
судом м. Харкова за ч.ч.2,3 ст. 185 , ч.1 ст. 309 КК України
на підставі ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців
позбавлення волі; 5) 26.01.2011 року Жовтневим районним
судом м. Харкова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України на
підставі ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців
позбавлення волі, звільненого 26.06.2014 року умовно-
достроково згідно ухвали Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 18.06.2014 року на 5 місяців 13 днів
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нижній Новгород РФ,
українця, громадянина України, маючого загальну
середню освіту, розлученого, не працюючого,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 22.03.1993 року Дзержинським
районним судом м. Харкова за ч.ч.ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 215-3
КК України до 2 років позбавлення волі; 2) 30.05.1997
року Дзержинським районним судом м. Харкова за
ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 81, 215-3 КК України до 3
років 6 місяців позбавлення волі; 3) 27.03.2002 року
Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 308
КК України до 2 років обмеження волі; 4) 20.05.2005 року
Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.286
до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки; 5)
11.05.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за
ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309
КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
6) 26.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова
за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років 3
місяців позбавлення волі; звільненого 07.11.2014 року
умовно-достроково згідно ухвали Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 30.10.2014 року на 6
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Крім того, що у період часу з 04.04.2015 року по 05.04.201 5 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, в нічний час доби ОСОБА_7 , вступивши в злочинний зговір на вчинення крадіжки з ОСОБА_6 , прослідували до території гаражного кооперативу «Восход», розташованого в с. Подвірки Дергачівського району Харківської області, де маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, впевнившись, що їх подальші дії ніким помічені не будуть, пошкодили замок гаражу № НОМЕР_3 і таким чином проникли до вищевказаного гаражу, де таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 , а саме: футбольний м`яч ТМ «Diadora» вартістю 425,00грн. у кількості 7 шт. на загальну суму 2975,00грн., футбольний м`яч ТМ «Аdidas Tango» вартістю 559,00грн. у кількості 6шт. на загальну суму 3354,00грн., футбольний м`яч ТМ «Аdidas Europ» вартістю 370,00грн., зварювальний мідний кабель ВВГ для дугової зварки діаметром 30мм довжиною 7м вартістю 10,27грн. за один метр на загальну суму 71,80грн. та електричний автомат АК-50 вартістю 148,00грн. у кількості 10шт. на загальну суму 1480,00грн. З викраденим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток, з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 39 від 16.07.2015 року на загальну суму 8250,80грн.
Крім того, що у період часу з 02.04.2015 року по 05.04.2015 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, в нічний час доби ОСОБА_7 , вступивши в злочинний зговір на вчинення крадіжки з ОСОБА_6 , прослідували до території гаражного кооперативу «Восход», розташованого в с. Подвірки Дергачівського району Харківської області, де маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, впевнившись, що їх подальші дії ніким помічені не будуть, пошкодили замок гаражу № НОМЕР_4 і таким чином проникли до вищевказаного гаражу, де таємно викрали майно, що належить ОСОБА_14 , а саме: автомагнітолу ТМ «Ріоner» вартістю 948,00грн., насос механічний ножний вартістю 239,00грн., бензин марки АІ-92 вартістю за 1л 18,00грн. в кількості 5л загальною вартістю 90,00грн., каністру алюмінієву ємкістю 10л вартістю 258,00грн. в кількості 2шт. загальною вартістю 516,00грн., велосипед чоловічий ТМ «Cronus» вартістю 3264,00грн. Після чого, з викраденим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальний збиток, з урахуванням висновку товарознавчої експертизи № 173 від 18.08.2015 року на загальну суму 5057,00грн.
Крім того, у період з 04.05.2015 року до 05.05.2015 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, в нічний час доби ОСОБА_6 , вступивши в злочинний зговір на вчинення крадіжки з ОСОБА_7 , та невстановленою досудовим слідством особою, прослідували до території гаражного кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_3 , де маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, впевнившись, що їх подальші дії ніким помічені не будуть, пошкодили замок гаражу № НОМЕР_5 і таким чином проникли до вищевказаного гаражу, де таємно викрали майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: оригінальні стальні автомобільні диски R14 чорного кольору від автомобіля марки «Пежо-405» 1988 року випуску вартістю 299,00грн., зимові гуми марки «Nord + Master» вартістю 582,00грн., акумуляторну батарею «Vesta» на 72А вартістю 950,00грн., автомобільний магнітофон марки «Sony GT-470» вартістю 972,00грн, електронний зварювальний апарат марки «RedVerd RDMMA-160» вартістю 1692,00грн.. маску зварювальну вартістю 245,00грн., кутову шліфувальну машину «Ferm FAG-125/950» вартістю 187,00грн., алюмінієві каністри об`ємом 30 літрів кожна в кількості 2 штук вартістю 160,00грн., алюмінієву каністру об`ємом 10 літрів вартістю 65,00грн., 10 літрів бензину А-92 вартістю 132,00грн., комплект килимків виготовлених з тканини на автомобіль «Хюндай Тюксон» вартістю 300,00грн. та задню полку багажника на автомобіль «Хюндай Тюксон» вартістю 744,00грн. З викраденим майном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового розслідування особа з місця злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинної дії з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої досудовим слідством особою, потерпілому ОСОБА_11 спричинений матеріальний збиток відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 132 від 09.07.2015 на загальну суму 6328,00 грн.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялися, підтвердили факт і обставини вчинення злочинів, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особи.
Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченими не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 ,які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом`якшує їх покарання.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, не працює.
Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які, згідно статті 12 КК України, являються тяжкими.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинувачених, обставину, яка пом`якшує його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частин цієї статті.
Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочини у період умовно-дострокового звільнення, суд призначає йому покарання за правилами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2011 року.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати суд покладає на обвинувачених.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання 09 липня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області (№27).
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2011 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання 09 липня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області (№27).
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення
експерта на користь держави у розмірі 245,52грн. (двісті сорок дві гривні 52 копійки).
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення
експерта на користь держави у розмірі 245,52грн. (двісті сорок дві гривні 52 копійки).
Речові докази по справі: частину набору ручного інструмента для авторемонту ТМ «CRAFTSMAN», задню полку багажника на автомобіль «Хюндай Тюксон», що знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_11 залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк, з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1