СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/712/16-к 1-кп/243/196/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року місто Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника- адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорська Донецької
області, громадянина України, з середньою освітою,
не одруженого, офіційно не працюючого, який проживає
та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,
Під час досудового розслідування 28 січня 2016 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку з обвинувальним актом 01 лютого 2016 року було направлено до суду.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.
У вересні 2015 року, у невстановлений органом досудового розслідування день, приблизно о 12-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись на пустирі села Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, неподалік від місця свого проживання, виявив кущ дикорослої рослини коноплі. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для особистого вживання, без мети збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу- канабісу. Реализуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з метою особистого вживання, руками обірвав сухі листя дикорослої рослини коноплі, чим незаконно придбав особливо- небезпечний наркотичний засіб - каннабіс для особистого вживання без мети збуту. На цьому ж самому місці, в цей же час ОСОБА_4 руками перетер сухі листя дикорослої рослини коноплі у пластмасовий короб з під крему для взуття, який був у нього при собі, чим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб-каннабіс для особистого вживання без мети збуту.
22 грудня 2015 року ОСОБА_4 з особистих справ, продовжуючи незаконно зберігати при собі, а саме у лівій зовнішній кишені вдягнутої на ньому дублянки чорного кольору, йшов по АДРЕСА_1 , де неподалік будинку № 23 по вулиці Пушкіна, в період часу з 15- 00 години до 15 години 30 хвилин співробітниками Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з письмового дозволу ОСОБА_4 був проведений огляд. В ході огляду у ОСОБА_4 у лівій зовнішній кишені вдягнутої на ньому дублянки чорного кольору було виявлено короб з під крему для взуття, в якому знаходилася речовина рослинного походження масою 18,70 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом (маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 16,32 г), який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив, що він офіційно не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків. У вересні 2015 року на пустирі біля свого будинку у сел. Дмитрівка він виявив кущ дикорослої коноплі та вирішив обірвати сухі листя цієї рослини, для подальшого особистого вживання. Зірване листя він поклав до коробу з під крему для взуття та приніс за місцем проживання, де у подальшому і зберігав. 22 грудня 2015 року він цей короб поклав у дублянку, яку одягнув та пішов по особистим справам. Неподалік будинку АДРЕСА_2 , приблизно о 15 годині він був зупинений працівниками поліції, які з його дозволу, у присутності двох понятих провели огляд предметів його одягу та особистих речей, при цьому слідчим поліції було виявлено та вилучено із дублянки цей короб з коноплею, про що було складено відповідний протокол.
Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, належність йому вилученого наркотичного засобу та не оспорює його вид та розмір, погоджується з кримінально - правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за частиною першою статті 309 КК України. Усвідомлює небезпечність своєї злочинної поведінки. Під час досудового розслідування він розповів усі обставини скоєного ним кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, висловив своє бажання укласти з прокурором угоду.
Згідно протоколу огляду місця події від 22 грудня 2015 року біля будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 у встановленому законом порядку, було виявлено та вилучено короб з речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №1598 від 30 грудня 2015 року представлена на дослідження речовина рослинного походження масою 18,70 г є особливо- небезпечним наркотичним засобом- канабісом (маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 16,32 г).
Відповідно до Таблиці № 1 Списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (з відповідними змінами), канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 - кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України, бо він скоїв незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.
Із долучених до обвинувального акту матеріалів убачається, що 28 січня 2016 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти досудовому слідству. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме один рік позбавлення волі, з застосуванням положень статті 75 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником- адвокатом ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила про те, що при укладанні даної угоди від 28 січня 2016 року були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджену по угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 28 січня 2016 року, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.
Відповідно до положень статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 309 КК України, є середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 28 січня 2016 року за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням частини 1 статті 309 КК України, щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у вигляді позбавлення волі, строк якого передбачено санкцією частини 1 статті 309 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опиту ОСОБА_4 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.
Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частин 4, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений у присутності захисника ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості. Прокурор також просила затвердити зазначену угоду.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди від 28 січня 2016 року про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючу обставину- щирє каяття обвинуваченого, дані про його особу, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статей 75 та 76 КК України.
Речовий доказ - канабіс масою 17,50 г у порядку статті 100 КПК України необхідно знищити.
Відповідно до положень частини 2 статті 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Документально підтверджені витрати під час досудового розслідування на залучення експертів науково-дослідного експертно - криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області у сумі 491 грн. 04 коп., відповідно з положеннями частини 2 статті 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 ст.314, частиною 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 ( один) рік не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНН НОМЕР_1 на користь держави витрати на залучення експертів науково-дослідного експертно- криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області у сумі 491 грн.04 коп.
Речовий доказ канабіс масою 17,50 г, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Слов`янського відділення Краматорського міського відділу головного управління Національної поліції у Донецькій області, після набрання законної сили вироком суду, знищити.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджено угоду, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1