ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув 9 лютого 2016 року в м. Києві кримінальну справу щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду міста Львова від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 3 липня 2015 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_6 , 1980 р. н., громадянина України, не судимого,

- за ч. 4 ст. 190 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 3 ст. 358 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від покарання на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Його ж за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України (за епізодом використання довідки про доходи № 026) визнано невинуватим та виправдано через відсутність події злочину.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно 45 000 та 100 000 доларів США (1 010 323,35 та 2 245 163 грн за курсом НБУ) на відшкодування шкоди, завданої злочинами.
Згідно вироку ОСОБА_6 з грудня 2007 року по березень 2008 року в м. Києві, ввівши в оману ОСОБА_7 , запропонував йому вкласти гроші в інвестиційні проекти з підготовки до Євро-2012 у Польщі та придбання земельних ділянок в Київській області, після чого отримав від нього у два прийоми 45 000 доларів США (227 250 грн), якими заволодів, а 19.08.2010 о 17:00 біля будинку АДРЕСА_1 під приводом відкриття центру психологічної допомоги, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , отримав від неї 100 000 доларів США (789 000 грн), якими також повторно заволодів.
Він же 28.07.2008 на АДРЕСА_2 у відділенні № 872 ПАТ «Укрсиббанк» з метою отримання кредиту використав, подавши вказаній установі разом з іншими документами, завідомо підроблену довідку про доходи № 014 ТзОВ «Світ для молоді».
У касаційній скарзі захисник, посилаючись недоведеність вини ОСОБА_6 , невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_4 , який підтримав свою скаргу, та прокурора, який просив залишити оскаржені рішення без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій й перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовується касаційна скарга захисника, самі по собі, згідно ст. 367 КПК України 1960 року, є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку.
Твердження в касаційній скарзі про недоведеність вини ОСОБА_6 безпідставні, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 323 КПК України 1960 року, на неупередженій оцінці безпосередньо досліджених ним доказів та на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Такі висновки відповідають показанням потерпілого ОСОБА_7 про обставини за яких він передав своєму двоюрідному брату ОСОБА_6 45 000 доларів США на інвестування будівництва стадіонів до Євро-2012 та купівлю земельних ділянок в Київській області, а через деякий час останній зник і гроші не повернув; показанням свідка ОСОБА_9 про те, як ОСОБА_7 передав йому отриманий від ОСОБА_6 сертифікат польського банку і попросив перевірити, чи вніс останній гроші на відповідний депозитний рахунок, та про те, що вказаний сертифікат виявився підробленим; даним платіжного доручення, довідок та матеріалів з прокуратури міста Люблін за фактом підроблення документів про розміщення вкладу в банку ING(Польща); висновку № 12216/14-35 від 31.10.2014 за наслідками проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів щодо електронного листування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу заборгованості першого перед другим, відкриття депозитного рахунку у польському банку, як гарантії повернення боргу тощо; даним про розслідування польськими правоохоронними органами кримінальної справи за фактом підроблення банківських документів щодо депозитного рахунку на ім`я ОСОБА_6 ; показанням потерпілої ОСОБА_8 про те, як вона 19.08.2010 передала ОСОБА_6 100 000 доларів США для відкриття центрів психологічної допомоги, після чого останній зник та перестав виходити на зв`язок; показанням свідка ОСОБА_10 , який 19.08.2010 підвозив ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до банківської установи в яку перша заходила та виходила із великою сумкою, після чого на прохання ОСОБА_6 він зберігав у себе вдома сумку з великою сумою грошей (не менше 70-85 тисяч) в доларах США, які витрачав за дорученнями засудженого, а потім від ОСОБА_11 дізнався, що ОСОБА_8 втратила 100 000 доларів США, передавши їх ОСОБА_6 ; показанням свідка ОСОБА_11 про те, як вона познайомила ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а через деякий час чоловік останньої просив її влаштувати зустріч з засудженим, який «позичив» у ОСОБА_8 100 000 доларів США; показанням свідка ОСОБА_12 про те, як він дізнався від дружини, що її ошукав ОСОБА_6 , якого намагався розшукати; показанням свідка ОСОБА_13 про те, як в серпні 2010 року ОСОБА_6 позичив йому 30 000 доларів США; показанням представника ПАТ «Укрсиббанк» про подання ОСОБА_6 до банку довідки про доходи № 014, виданої ТзОВ «Світ для молоді», для отримання кредиту; показанням потерпілого ОСОБА_7 про видання вказаної недостовірної довідки ОСОБА_6 , яку той в подальшому використав в банку для отримання кредиту; висновкам експерта № 6/401 від 29.07.2011, № 6/417 від 14.07.2008 про належність відбитку печатки на вказаній довідці ТзОВ «Світ для молоді», а підпису директору цього товариства ОСОБА_7 .
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених злочинів.
Усупереч доводам захисника, допит мешканця Польщі свідка ОСОБА_9 проведений 21.05.2013 із дотриманням вимог ст. 292-1 КПК України 1960 року, а в подальшому сторона захисту не порушувала питання про повторний виклик вказаної особи.
Не відповідає положенням ч. 2 ст. 338 КПК України 1960 року й довід захисника про необхідність зарахування у строк відбуття покарання часу перебування засудженого під вартою в іншій справі.
Покарання засудженому призначено у відповідності до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Апеляційний суд розглянув справу у відповідності до положень кримінально-процесуального закону, а постановлена ним ухвала відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, оскільки в ній, усупереч твердженню захисника в касаційній скарзі, достатньо вмотивовані висновки про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законні, обґрунтовані та справедливі рішення, при розгляді даної справи не було допущено.
Зважаючи на зазначене, керуючись пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК України, статтями 394-396 КПК України 1960 року, суд
УХВАЛИВ:

Вирок Личаківського районного суду міста Львова від 27 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 3 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без задоволення.
Судді:
ОСОБА_14 ОСОБА_15