Справа № 132/2057/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, українця, громадянина України, освіта вища, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2015 року біля 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в с. Корделівка по ґрунтовій дорозі від власного будинку по вул. Партизанській в напрямку вулиці Кірова зі швидкістю біля 40 км/г., в порушення п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України не врахувавши дорожню обстановку перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення із скутером марки «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався в зустрічному напрямку із малолітньою дочкою ОСОБА_11 , в результаті чого водій скутера ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна в середній третині зі зміщенням, забою голови та грудної клітки, а пасажир скутера ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої гомілки в середні третині зі зміщенням, садна, забійна рана лівого стегна, забій лиця, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи №53 та №54 від 15.05.2015 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку експерта №146а від 25.03.2015 в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п.10.1. 11.3 Правил дорожнього руху України, (п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_3 .

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд визнав необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих та свідків , а також дослідити докази, що будуть надані сторонами судового процесу, а також докази, що характеризують особистість обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав частково, не заперечує, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, проте заперечує, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Суду показав, що дійсно 10.03.2015 року біля 11 год. 30 хв. виїхав з дому своїм автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по ґрунтовій дорозі по вул. Партизанській в напрямку вулиці Кірова зі швидкістю біля 40 км/г., дорога по вулиці ямкова, на якусь мить нагнувся до програвача, а коли підняв голову, то побачив прямо перед собою скутер, який рухався по зустрічній стороні, він різко повернув руль вліво, але зіткнення відбулося і автомобіль заїхав на купу щебня, спрацювали подушки безпеки, від їх сильного удару на мить втратив свідомість, коли очнувся, то вийшов з автомобіля, підійшов до потерпілих, водієм скутера був ОСОБА_7 , а пасажиркою його дочка, запитав про ушкодження, вони скаржилися на болі в ногах, до місця ДТП стали підходити люди, хтось викликав швидку допомогу і міліцію. Оскільки в нього з носа та рота йшла кров, дуже шуміло в голові, почувався дуже погано, додому було недалеко, тому він залишив автомобіль і повернувся додому, щоб надати собі медичну допомогу, дома прийняв заспокійливі ліки і від них раптово заснув, а дружина своїм автомобілем поїхала до потерпілих, які були їх знайомими, щоб надати їм допомогу. Категорично заперечує, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, так як це було ранком, біля 11 год., він їхав в м. Калинівку по своїх справах, тому не міг вживати спиртне і їхати автомобілем , крім того є постанова Калинівського районного суду, що він в цей день не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Визнає, що потерпілим спричинив тілесні ушкодження, просив пробачення, надавав матеріальну допомогу на їх лікування, згідний надати їм ще посильну для нього матеріальну допомогу, проте вони відмовилися , стали вимагати дуже велику суму, тому з потерпілими не помирилися. Цивільний позов потерпілих не визнає, так як суми відшкодування дуже великі і для нього не посильні, проте згідний відшкодувати моральну шкоду в розумних межах.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим у вчинені дорожньо-транспортної пригоди і спричинення потерпілим тілесних ушкоджень його винуватість підтверджується добутими в судовому засіданні доказами, а саме:

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що їхав скутером разом з малолітньою дочкою, на зустріч їхав автомобіль, який виїхав на його сторону, а він не міг уникнути зіткнення. Після ДТП до нього підійшов обвинувачений, щось його запитував, що саме, він не пам`ятає, так як на мить втратив свідомість. Потім його завезли в лікарню, в нього був перелом ноги , на лікування обвинуваченим було надано 12 тис. грн., а потім ще 5 тис. грн., після цього було запропоновано ще 13 тис. грн. , але він відмовився, бо вважає, що це мала сума відшкодування. Скутер, яким він їхав, належить його брату, прав водія на керування скутером він не має, під час їзди ні він, ні дочка не були в шоломах. В даний час стан його здоров`я задовільний, продовжує військову службу за контрактом. Цивільний позов підтримує, просить стягнути з обвинуваченого на його користь 250 500 грн. по відшкодуванню моральної шкоди, так як внаслідок отриманих тілесних ушкоджень переніс фізичні страждання, від отриманих ушкоджень не може віддаватися військовій службі в повну силу, не може захищати Вітчизну. Крім того, враховуючи, що автомобіль обвинуваченого застрахований страховою компанією ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» , тому просить стягнути з даної страхової компанії на його користь 22 252,38 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, як не отриманий дохід за травень, червень, липень місяці 2015 року, так як в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями він не поїхав в АТО, а отримував лише виплати по лікарняних листах, а також просить стягнути 5000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди. Про страховий випадок страхову компанію не повідомляв, з заявою про відшкодування завданої шкоди в страхову компанію не звертався.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 10.03.2015 року біля 12 год. її по телефону подзвонила дочка і сказала, що ОСОБА_3 збив їх автомобілем, в неї перелом ноги. Коли вона приїхала, то на місці ДТП уже були люди, а обвинуваченого не було, потім приїхала дружина останнього і просила пробачення, говорила, що чоловік п`є уже третій день. Зі слів інших людей її стало відомо, що обвинувачений під час скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли приїхав автомобіль швидкої допомоги, то вона разом з дочкою та чоловіком поїхала в лікарню, в них були переломи ніг. Під час їх лікування дружиною обвинуваченого було оплачено витрати на операцію чоловікові в сумі 10 300 грн. (вартість штиря), вартість самої операції - 1525 грн. та 700 грн. лікарю-анестезіологу, а також було надано ще 5000 грн. на подальше лікування. Про отримані кошти вона написала розписку. В подальшому ОСОБА_3 пропонував ще 13 000 грн. на відшкодування завданої шкоди, але вона відмовилася. Під час лікування чоловіка та доньки нею фактично було витрачено на придбання ліків 10 185,39 грн., про що є відповідні чеки з аптек. Із цієї суми обвинуваченим було відшкодовано лише 5 000 грн., тому різниця складає в сумі 5 186,39 грн. Крім того, нею було витрачено 1300 грн. на транспортні послуги, коли вона відвідувала хворих чоловіка і доньку в лікарні та коли забирала їх з лікарні до дому, кожний раз платила водієві по 100 грн., але будь-яких розписок не брала, підтверджень цьому немає. Також під час ДТП була пошкоджена електром`ясорубка, вартість якої складає 760 грн., проте документів про її вартість немає. Таким чином загальний розмір завданої її матеріальної шкоди складає 7 245,39 грн. Дану суму просить стягнути на її користь з страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» , так як автомобіль обвинуваченого був застрахований, а також просить стягнути з даної страхової компанії на її користь 5000 грн. завданої її моральної шкоди, оскільки вона постійно хвилювалася за здоров`я близьких. Про страховий випадок страхову компанію не повідомляла, з заявою про відшкодування завданої шкоди в страхову компанію не зверталася. З обвинуваченого ОСОБА_3 просить стягнути на її користь лише моральну шкоду в розмірі 44 500 грн., а також понесені нею витрати на надання правової допомоги в сумі 10 000 грн. Окрім того, як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_12 , потерпілої від злочину, вона підтримує заявлений позов, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь дочки моральну шкоду в розмірі 80 500 грн., а з страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» стягнути 610 грн. на відшкодування пошкодженого одягу дочки під час ДТП, а саме: дитячої куртки, вартістю 300 грн., сапожків , вартістю 250 грн. та дитячих колгот, вартістю 60 грн., а також просить стягнути 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що йому по телефону подзвонив брат, розказав про ДТП, коли він приїхав, то уже було багато людей, він їздив з потерпілими в лікарню. Скутер, яким їхав брат, належить йому, проте документів на підтвердження , що це його власність , в нього немає. Скутер був пошкоджений, відновленню не підлягає, його ринкова вартість згідно експертизи складає 6 285,60 грн., тому цивільний позов підтримує, просить стягнути з страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на його користь зазначену суму по відшкодуванню матеріальної шкоди.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи №53 та №54 від 15.05.2015 року потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна в середній третині зі зміщенням, забою голови та грудної клітки, а потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої гомілки в середні третині зі зміщенням, садна, забійна рана лівого стегна, забій лиця, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ( а.с. 127-128 ; 130-131 ).

Згідно висновку експерта №146а від 25.03.2015 в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е270 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п.10.1. 11.3 Правил дорожнього руху України, (п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 151-155 )

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що зразу ж після ДТП зустріла ОСОБА_3 на дорозі, в нього з носа йшла кров, весь трусився, був блідий, тому вона вирішила провести його до дому, вона йшла поряд з ним, тримала за руку, ніякого запаху алкоголю від нього не відчувала, вона провела його до воріт і повернулася додому. Перед судовим засіданням до неї підходила теща потерпілого і просила сказати на суді, що ОСОБА_3 в той день був п`яний.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суду показали , що вони одні із перших були очевидцями ДТП, підійшли до місця зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_14 допомагав ОСОБА_3 вийти з автомобіля, вони бачили , що нього з носа йшла кров, був в шоковому стані, він підходив до потерпілих і щось в них запитував, а потім пішов дорогою в сторону свого будинку. Вони не можуть стверджувати, що ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки запаху спиртного від нього не відчували, але він мав хитку ходу, він був в стресовому стані, як людина після ДТП.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він їхав автомобілем з м. Калинівка , під`їхав до місця ДТП, бачив як ОСОБА_3 виходив з автомобіля, на його обличчі була кров, по його поведінці він допускає, що мабуть був п`яний, він пішов дорогою хитаючись, а потім його повела якась жінка в сторону дому.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду показали, що також були на місці ДТП, вони ходили до будинку ОСОБА_3 , але з будинку вийшов його брат ОСОБА_20 , сказав, що він «п`яний» , тому не вийде.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 суду показали, що вони після ДТП разом із слідчим Калинівського РВ УМВС приїздили до будинку ОСОБА_3 , але його дома не було.

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 суду показали, що також були на місці ДТП, там ОСОБА_3 уже не було, була його дружина, серед людей хтось говорив, що ОСОБА_3 керував автомобілем будучи «п`яним» .

Свідок ОСОБА_25 суду показала,що до потерпілих приїхала уже в лікарню, там була дружина ОСОБА_3 і вона чула , як дружина якомусь чоловікові говорила , що її чоловік уже тиждень п`є.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона 11.03.2015 року їхала велосипедом в магазин і знайома жінка, по імені ОСОБА_27 її розказала, що ОСОБА_3 вчора вчинив ДТП, був п`яний.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що ОСОБА_3 є його сусідом, ранком 10.03.2015 року він приходив до нього за ключем. Спілкувався з ним, ніякого запаху алкоголю від нього не відчував. Він взяв ключ, а ОСОБА_3 сів в автомобіль Мерседес і поїхав.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що ранком 10.03.2015 року вона своїм автомобілем завезла дітей в школу, потім була в дома, після 11 год. чоловік поїхав автомобілем «Мерседес» в м. Калинівка, Через 15-20 хв. повернувся , був в стресовому стані, з носа йшла кров, повідомив , що наїхав на скутер, вона надала йому допомогу та дала заспокійливі пігулки, а сама поїхала на місце ДТП. Потерпілі були їх знайомі, вона просила в них пробачення, сказала, що лікування буде за їх рахунок, разом з ними поїхала в лікарню, вона оплатила вартість операції потерпілому ОСОБА_7 , дала кошти на лікування, відвідувала хворих в лікарні, привозила продукти харчування, в подальшому пропонували потерпілим ще кошти, але вони відмовилися. Вона нікому не могла говорити, що чоловік в той день був в стані алкогольного сп`яніння і це категорично заперечує.

Покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , що вони чули від дружини обвинуваченого та його старшого брата ОСОБА_20 , що ОСОБА_3 був п`яний під час вчинення ДТП , що він уже три дні п`є , а також покази свідка ОСОБА_26 , що вона чула від інших людей , що обвинувачений був п`яний під час ДТП, суд не може прийняти їх як належний і допустимий доказ про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, оскільки названі свідки не були очевидцями ДТП, їх покази мають характер припущень, є переказуванням від інших осіб. Крім того, їх покази щодо керування обвинуваченим автомобілем в стані алкогольного сп`яніння спростовуються свідченнями свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , а також категорично заперечується самим обвинуваченим.

Відповідно до «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 передбачено, що у разі дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим і проводиться лише у закладах охорони здоров`я з складенням висновку за результатами медичного огляду, який реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів таких осіб .

Будь-яких підтверджуючих доказів про перебування обвинуваченого ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ДТП суду не надано. Крім того, постановою Калинівського районного суду від 18.05.2015 року , яка набрала законної сили, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 і після вчинення дорожньо-транспортної пригоди алкогольних напоїв не вживав, тому адміністративне провадження за ч.4 ст.130 КУпАП було закрите за відсутності в його діях складу правопорушення (а.с. 163).

Враховуючи, закріплений Конституцією України принцип презумпції невинуватості, тлумачачи всі сумніви на користь обвинуваченого суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 , що він керував транспортним засобом і вчинив ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, так як даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та оцінивши їх відповідно до вимог ст.94 КПК України суд дійшов до висновку , що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження - є вірною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.66 КК України є: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України в ході судового розслідування не виявлено.

Речові докази по справі - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 слід передати по належності ОСОБА_3 , а пошкоджений скутер марки «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_8 .

В ході судового розгляду справи встановлено, що процесуальні витрати по справі складають 393,12 грн. на проведення авто технічної експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Потерпілими в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільні позови.

Дослідивши та оцінивши матеріали позовних заяв потерпілих та доданих до них документів в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Так, по обставинам справи встановлено, і як стверджують позивачі , автомобіль обвинуваченого марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП, під час якої позивачі отримали тілесні ушкодження , діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС / 8423000 . Проте , такого договору суду не надали та не зазначили дати його укладення.

Судом на вимогу позивачів притягнуто в якості цивільного відповідача страхову компанію ПрАТ « УСК « Княжна Вієнна Іншуранс Груп» м. Київ.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, але направив до суду письмове заперечення, в яких зазначає, що ні позивачі, ні страхувальник до страхової компанії ні з повідомленням, ні з заявами на виплату страхового відшкодування не зверталися., тому з врахуванням специфіки виплати страхових відшкодувань (оціненої шкоди зі зносом, фізично знищеного майна, лікування, медичних витрат та інше) просить цивільні позови залишити без розгляду. Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів , укладеного з обвинуваченим ОСОБА_3 представник відповідача також суду не надав, просить розгляд справи провести у відсутність представника. ( а.с.109-112 ).

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 1.07.2004 року № 1961- 1У , (далі Закон ), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Цивільний позивач ОСОБА_6 (а.с.86-88 ) звернулася з позовною вимогою стягнути з цивільного відповідача , страхової компанії ПрАТ «УСК « Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на її користь 7 245,60 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, а саме: 1300 грн. на відшкодування понесених нею транспортних витрат, 760 грн. на відшкодування пошкодженої електром`ясорубки та 5000 грн. витрат на лікування, проте до позовної заяви не долучила будь-які документи підтверджуючі транспортні витрати , пов`язані з доставкою потерпілих в лікарню та з лікарні по закінченню лікування, документального підтвердження пошкодженої електром`ясорубки та не підтвердила витрати на придбання лікарських засобів відповідно до закону. Не надала позивачка таких документів і в судовому засіданні . Позивачка також просить стягнути з даної страхової компанії на її користь 5000 грн. завданої її моральної шкоди. Про страховий випадок страхову компанію не повідомляла, з заявою про відшкодування завданої її шкоди в страхову компанію не зверталася.

Відповідно до ст.26-1 вказаного Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Виходячи зі змісту ст.128 КПК України право пред`явлення позову у кримінальному проваджені належить особі, що зазнала збитків від злочину, за яким винний обвинувачується.

Вирішуючи питання про відшкодування ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди суд враховує, що вона не є особою, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди та не є особою, яка зазнала збитків від даного злочину.

Цивільний позивач ОСОБА_6 , як законний представник неповнолітньої потерпіло ОСОБА_11 (а.с. 92-93 ) звернулася з позовною вимогою стягнути з цивільного відповідача, страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на її користь 610 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди , а саме: дитячої куртки, вартістю 300 грн., сапожків, вартістю 250 грн. та дитячих колгот, вартістю 60 грн., проте до позовної заяви не долучила будь-якого документального підтвердження пошкодженого дитячого одягу та довідок про його вартість. Не надала таких документів і в судовому засіданні .

Цивільний позивач ОСОБА_7 (а.с.94-95 ) звернувся з позовною вимогою стягнути з цивільного відповідача , страхової компанії ПрАТ «УСК « Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на його користь 22 252,38 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди , як не отриманий дохід за травень, червень, липень місяці 2015 року, так як в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями він не поїхав в зону АТО, де отримував значно більшу зарплату, а за місцем служби отримував лише виплати по лікарняних листах , проте до позовної заяви не долучив будь-якого документального підтвердження про наміри військової частини, де він проходить службу, відрядити його в зону АТО, не надав будь-яких розрахунків втраченої вигоди та не навів норм відповідного закону про отримання такої втраченої вигоди.

Цивільний позивач ОСОБА_8 (а.с. 24-25) звернувся з позовною вимогою стягнути з цивільного відповідача , страхової компанії ПрАТ « УСК « Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на його користь 6 285,60 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди, отриманої внаслідок пошкодження скутера, проте до позовної заяви не долучив будь-яких документів про належність саме йому пошкодженого скутера марки «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 . Не надав таких документів і в судовому засіданні. Про страховий випадок страхову компанію не повідомляв, з заявою про відшкодування завданої шкоди в страхову компанію не звертався.

Відповідно до п. 37.1.3 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

У абз. 4 п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Враховуючи, що фінансові та правові відносини з приводу виконання договору страхування регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 1.07.2004 року № 1961- 1У , (далі Закон), а також самим договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, відповідно до якого страхова компанія повинна відшкодувати кошти витрачені позивачами на лікування , на ремонт пошкодженого транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди, однак такого договору чи його копії позивачі суду не надали, тим самим суд позбавлений можливості встановити який ліміт страхової компанії за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого та за шкоду заподіяну майну та моральну шкоду . Не наданий такий договір і самим обвинуваченим, оскільки з його слів він його втратив.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, як і в цивільному, має бути обґрунтований належними і достовірними доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З врахуванням вищезазначених підстав суд вважає необхідним в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 про частині позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди , а позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди з цивільного відповідача, страхової компанії ПрАТ « УСК « Княжна Вієнна Іншуранс Груп» м. Київ відмовити за відсутності правових підстав для відшкодування заподіяної шкоди .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення на її користь з ОСОБА_3 44 500 грн. завданої моральної шкоди суд вважає відмовити за безпідставністю вимог, так як вона не є особою, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди та не є особою, яка зазнала збитків від даного злочину.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення на її користь з ОСОБА_3 10 000 грн. витрат на надання правової допомоги суд вважає також відмовити, так як квитанції про внесення саме таких коштів адвокату, представнику потерпілих , суду не надано, як і не надано відповідного розрахунку про погодинну участь адвоката в справі. З додатку № 1 до договору про надання правової допомоги не вбачається, який час витрачено особою на надання юридичної допомоги та виходячи з якого встановленого розміру погодинної оплати праці цієї особи було визначено таку саме суму. (а.с. 107 )

Позовні вимоги ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 та позовні вимоги ОСОБА_7 частині стягнення на їх користь з ОСОБА_3 завданої моральної шкоди суд вважає задовольнити, оскільки вони зазнали фізичних та психологічних страждань в наслідок отримання ними середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Однак, враховуючи тяжкість завданої травми, характер і тривалість страждань, відсутність тяжких наслідків, задовільний стан здоров`я потерпілих після отримання ними ушкоджень, а також ті обставини, що обвинуваченим надавалася помірна грошова допомога під час їх лікування, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. кожному. Суд не може взяти до уваги в якості обґрунтування ОСОБА_7 факту спричинення моральної шкоди , посилання на неможливість приймати участь в зоні АТО, не можливість нормального спілкування з військовими побратимами, так як вважає їх суб`єктивними, а погіршення стану здоров`я в майбутньому не підтверджені жодним доказом .

Суд не може взяти також до уваги в якості обґрунтування законним представником ОСОБА_6 факту спричинення моральної шкоди її неповнолітній дочці , посилання на неможливість нормального її спілкування з однокласниками , про зменшення кола її спілкування , наявність психологічного тиску, так як вважає їх суб`єктивними, а погіршення стану здоров`я в майбутньому не підтверджені жодним доказом .

Посилання захисника обвинуваченого про необхідність залишення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди без розгляду в зв`язку з несплатою ними судового збору суд вважає такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно п.2 ст.5 Закону України « Про судовий збір « від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, вчинив злочин по необережності, до кримінальної відповідальності притягується вперше , за місцем проживання характеризується позитивно, не однократно заохочувався за активну участь у громадському житті села та школи, має на утриманні двох малолітніх дітей, щиро кається, частково відшкодував шкоду, має намір відшкодовувати її в подальшому, під час розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки , тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, що утворює підставу для висновку суду про те, що виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливе без ізоляції його від суспільства з обранням йому покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки його робота тісно пов`язана з наданням послуг по обслуговуванні транспортних засобів і необхідністю керування транспортними засобами та є основним джерелом доходів для утримання сім`ї, а позбавлення такого права поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу - 250 (двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. в доход держави , без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 393,12 грн. на проведення авто технічної експертизи .

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 в частині позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди , та позов ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди з цивільного відповідача, страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» м. Київ відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення на її користь з ОСОБА_3 44 500 грн. завданої моральної шкоди та стягнення на її користь з ОСОБА_3 10 000 грн. витрат на надання правової допомоги відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 та позовні вимоги ОСОБА_7 частині стягнення на їх користь з ОСОБА_3 завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 20 000 ( двадцять тисяч ) грн. в відшкодування завданої моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , законного представника неповнолітньої ОСОБА_11 20 000 (двадцять тисяч) грн. в відшкодування завданої моральної шкоди .

Речові докази по справі - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е320» д.н.з. НОМЕР_1 передати по належності ОСОБА_3 , пошкоджений скутер марки «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 передати потерпілому ОСОБА_8 .

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому ОСОБА_3 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ: