Справа № 635/4386/15-к
Провадження № 1-кп/635/602/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретар судових засідань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001149 від 13 грудня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більшовик Первомайського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 13 грудня 2014 року приблизно о 16.00, керуючи технічно справним автомобілем «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , рухався по автошляху «Харків- Сімферополь-Алушта-Ялта», зі сторони м. Сімферополь в напрямку м. Харків, зі швидкістю 60 км/год.

В ході руху по вказаному автошляху, в районі 20 км+150 м, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 18.1 Правил дорожнього руху України згідно яких:

п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків...»;

п.18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який в цей час перетинав проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4041-ДМ/14 від 06 січня 2015 року причиною його смерті стала несумісна з життям тупа сочетана травма тіла.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , які знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_10 та якого він об`єктивно міг виявити, не зменшив швидкість, і не зупинив керований автомобіль, щоб дати дорогу вказаному пішоходу та скоїв на нього наїзд, що спричинило вказані вище наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав в повному обсязі та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. При цьому пояснив, що він 13 грудня 2014 року приблизно о 16.00, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», рухався зі сторони п. Високий Харківського району Харківської області в напрямку м. Харків зі швидкістю 60 км/год. В ході руху по вказаному автошляху він не помітив пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого ОСОБА_10 загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому встановлено, що він раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітньою дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , в силу ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному, добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, виходячи із принципу індивідуалізації покарання, поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер допущеного ОСОБА_5 грубого порушення правил безпеки руху, а саме: наїзд на пішохода ОСОБА_10 на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок якого настала смерть потерпілого, конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, в тому числі, за ч.1 ст. 122 КУпАП «Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху».

З урахуванням вище зазначених обставин в сукупності, думки потерпілої щодо міри покарання, дій обвинуваченого з часткового відшкодування завданої матеріальної шкоди, ставлення ОСОБА_5 до скоєного, суд вважає, що є всі підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Також суд застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з грубим порушенням безпеки руху на транспорті, що спричинило смерть потерпілого.

Під час судового провадження потерпіла ОСОБА_4 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_5 , СК «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

26 листопада 2015 року в судовому засіданні потерпіла просила залишити позов без розгляду.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе залишити позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , СК «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи № 358/15 від 22 травня 2015 року в розмірі 736 гривень 56 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави відповідно до ст.124 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Страхової компанії «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи № 358/15 від 22 травня 2015 року в розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок .

Арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року, на автомобіль «Шевролет Авео», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , - скасувати.

Автомобіль «Шевролет Авео», р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, повернути власнику ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1