Справа № 583/3514/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000111 від 20.08.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-технічна, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період Охтирським- Великописарівським ОМВК 04.08.2015, підсобного робітника 3 інженерно-будівельного відділення 4 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта № НОМЕР_1 , сержанта, раніше судимого: 27.04.2007 Охтирським районним судом Сумської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст..ст. 69, 70, 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, 09.12.2009 Охтирським міскрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст.309, ст.. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, звільнений 09.07.2014,

за ч. 4 ст. 407 КК України,-

встановив:

Сержант ОСОБА_4 , робітник підсобник 3 інженерно-будівельного відділення З інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, в періоди з 7 серпня 2015 року по 09 серпня 2015 року включно, не з`явився після звільнення до місця проходження служби та в період з 10 серпня по 02 вересня 2015 року без дозволу начальника (командира) самовільно залишив - розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, протягом 25 діб, обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами не пов`язаними з проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорював, від надання пояснень відмовився.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, вчинене особою, зазначеною в частині другій цієї статті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, визнання вини, те, що на обліку у психдиспансері та наркодиспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, сімейний стан - має на утриманні двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом дитинства.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, відсутність шкоди, наявність на утриманні двох неповнолітніх доньок, одна з який є інвалідом дитинства.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_4 перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді арешту, застосувавши ст. 69 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного поміщення на гауптвахту.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1