Справа № 11а-499 / 2010 р. Головуючий у І інстанції О.В. Дякович
Постанова про направлення засудженого Доповідач О.Д. Яременко

в місця позбавлення волі

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Яременка О.Д.,

суддів Макарова Ю.М., Ревера В.В.,

з участю прокурора Шахрайчук Н.І.,

засудженого ОСОБА_1,

його захисників адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією захисникаадвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 26 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою суду задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції Франківського району м. Львова щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

одруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,

засудженого вироком Франківського районного суду м. Львова

від 26 вересня 2008 року за ч.2 ст.186 КК України на чотири

роки позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України

звільненого від відбування покарання з випробуванням та з

іспитовим строком два роки, з покладенням обовязків,

відповідно до ст. 76 КК України, не виїджати за межі

України на постійне місце проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятися на

реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти

ці органи про зміну місця проживання або роботи,

та направлено його для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі, згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2008 року.

В мотивах постанови зазначено, що ОСОБА_1 ухилявся від явки до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, чим порушив вимоги ст. 75 КК України за вироком Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2008 року.

На вказану постанову захисник засудженого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав апеляцію.

В своїй апеляції захисник вважає дану постанову необґрунтованою та незаконною. Покликається на те, що приймаючи рішення, суд не врахував, що засуджений хоча і не завжди являвся на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, оскільки не міг залишити роботу без дозволу роботодавця, однак при цьому намагався повідомляти ці органи телефоном про причини своєї неявки. Вказує на тяжке матеріальне становище засудженого та його сімї. Вважає, що судом не було взято до уваги, що засуджений під час іспитового строку не вчинив жодних правопорушень, не встановлено, що він ухилявся від покладених на нього обовязків без поважних причин, і немає жодних доказів, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення. На підставі наведеного просить постанову суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, виступи захисників засудженого та самого засудженого, які підтримали подану апеляцію, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляції та просив залишити постанову суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1, будучи засудженим вироком Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2008 року на чотири роки позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням та з іспитовим строком два роки, під час іспитового строку належним чином не виконував покладених на нього вироком обовязків, а саме не зявлявся для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції з 26 січня 2009 року, у звязку з чим виносилось подання на його примусовий привід. При цьому із матеріалів справи видно, що 18 травня 2009 року органами кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_1 було попереджено про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обовязків, його буде направлено для відбування призначеного судом покарання. Однак і в подальшому ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 76 КК України, не виконував покладених на нього судом обовязків, продовжував ухилятись від явки в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано на підставі п.2 ст. 78 КК України скасував рішення про звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням та направив його для відбування покарання в місця позбавлення волі, а у звязку з тим вважає за необхідне відмовити захиснику засудженого в задоволенні його апеляції.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 26 травня 2010 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни.

Головуючий :

Судді :