Справа №489/301/16-к 04.02.2016
Провадження №11-сс/784/36/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі:
секретаря: ОСОБА_4
розпорядника: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року про накладення арешту на майно квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6
власник майна: ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
В своїх доводах, захисник вважає, що ухвала слідчого судді від 26.01.2016 року, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.
Вказує, що судом першої інстанції було накладено арешт, саме в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 190 КК України, яке нібито скоєно
_________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/784/36/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
ОСОБА_7 , проте жодних доказів, про скоєння ним вказаного кримінального правопорушення, на думку захисника, у провадженні відсутні.
Захисник вказує, що судом було прийнято необґрунтоване рішення, лише на підставі свідчень свідка ОСОБА_10 , яка стверджує, що нібито її брат ОСОБА_11 , який здійснив купівлю-продаж квартири ОСОБА_7 є непрацездатним та представила про це довідку 1998 року, проте захисник стверджує, що станом на 28.01.2015 року жодних судових рішень з приводу обмеження дієздатності ОСОБА_12 не приймались.
З цих підстав, захисник вважає, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем квартири, а спірні питання з цього приводу, повинні вирішуватись саме в рамках цивільного судочинства.
Обставини, встановлені слідчим суддею:
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та власника майна, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
При розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження слідчий суддя повинен вирішувати це питання відповідно до вимог ст..ст. 170-173 КПК України.
На думку колегії суддів слідчий суддя, при розгляді клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , вищезазначених вимог закону дотримався.
Так,, з матеріалів кримінального провадження, заведеного на підставі заяви ОСОБА_10 , щодо незаконного заволодіння майном ОСОБА_12 , а саме вищезазначеною квартирою, вбачається, що ця квартира є предметом злочину по даному кримінальному провадженню. Отже це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на нього, відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України, слідчим суддею може бути накладений арешт. Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, а й на майно, яке перебуває у іншої фізичної або юридичної особи.
Таким чином, посилання захисника на те, що судом при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_7 слідчим суддею були порушені норми матеріального та процесуального права - є голослівними та безпідставними.
Слідчий суддя, на думку колегії суддів, вірно зазначив у своєму рішенні про те, що є достатні підстави вважати,що це майно набуте у результаті злочинних дій, а тому на нього слід застосувати певні заборони лише щодо відчудження та розпорядження ним. Такі заходи у даному випадку є цілком можливими і необхідними і вони в мінімальній мірі обмежують права володільця цього майна.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.. 405, 407, 422 КПК України,- апеляцій ний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року про накладення арешту на кв. АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_7 ,- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу - залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.
Судді :.