Справа № 445/1874/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороняки Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,
ОСОБА_4 10.08.2015 року, близько 00-30 год., знаходячись в житиловому будинку АДРЕСА_1 , під час словесної сварки із своїм сином гр. ОСОБА_5 , штовхнув останнього у ліве плече , внаслідок чого гр. ОСОБА_5 не втримавши рівноваги впав на підлогу у кімнаті та зломав ліву ногу. В результаті чого, з необережності заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки із зміщенням та садна на передній поверхні лівої гомілки, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та пояснив, що 10.08.2015 р. між ним та його сином ОСОБА_5 виникла сварка через те, що останній зловживає спиртними напоями. Під час сварки він своєю правою рукою штовхнув сина в ліве плече, внаслідок чого син невтримався на ногах та впав на підлогу. Умислу на заподіяння сину тілесних ушкоджень в нього не було. Просив суд суворо його не карати.
Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.
При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст.128 КК України за ознаками необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером, вину визнав повністю, розкаявся.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить те, що він вину визнав повністю, сприяв розкриттю даного злочину, щиро розкаявся.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Санкцією статті 128 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.
При цьому вказані види покарання відповідно до положень ст.ст. 56, 57, 61 КК України не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.
Оскільки судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, а передбачені санкцією цієї статті види покарань не можуть бути до нього застосовані, як до особи, що досягла пенсійного віку, суд виходячи із роз`яснень, які містяться у ч. 7 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання передбаченого ст. 128 КК України на підставі ч.1 ст. 74 КК України, в зв`язку з відсутності процесуальної можливості призначення покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України .
На підставі ч.1 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ст. 128 КК України, в зв`язку з відсутності процесуальної можливості призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, як особі, що досягла пенсійного віку.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1