УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від

18 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від

26 травня 2015 року,

встановила:

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від

18 березня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останнього разу - за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від

24 листопада 2014 року за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки

6 місяців,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

2 роки, за ч. 1 ст. 357 КК до покарання обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання призначеного за попереднім вироком покарання та за цим вироком, ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк

4 роки.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_1 судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 травня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого в наслідок суворості, просить змінити йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_1 не дотримав і не вказав підстав, установлених ч. 1 ст. 438 КПК, за наявності яких можливе скасування ухвали апеляційного суду, з огляду на положення статей 412 - 414 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак усупереч цим вимогам кримінального процесуального закону та п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду)

засуджений ОСОБА_1 до поданої ним касаційної скарги не долучив завірену належним чином копію вироку місцевого суду.

З огляду на викладене на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху і встановити строк для усунення скаржником допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п'ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4