1Справа № 335/5105/15-к 1-кп/335/35/2016
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальні провадження №0001947 від 27.04.2015 року, №0002460 від 29.05.2015 року, №0002361 від 22.05.2015 року, №0000119 від 12.01.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: - 22.12.2010 року, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 22.03.2012 року на підставі постанови Приморського районного суду Запорізької області від 05.03.2012 року, знятий з обліку по відбуттю іспитового строку; -12.12.2012 року, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. 21.01.2014 року на підставі постанови Приморського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 року, знятий з обліку по відбуттю іспитового строку; - 02.10.2013 року, Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0001068 від 18.04.2013 року, передбачене ч.3 ст.185 КК України, закрито
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: - 11.07.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; - 07.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання по вироку Ленінського районного суд ум. Запоріжжя від 11.07.2011 року, кінцеве покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі. 21.10.2014 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.10.2014 року звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 9 місяців 15 днів
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

12.01.2015 року, приблизно о 02-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись на ЗГТ «Малий ринок» в м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , яке виявилось в нанесенні потерпілому кількох ударів кулаком в обличчя, відкрито, шляхом ривку з шиї потерпілого заволодів золотим ланцюжком 585 проби, вагою 30 грамів, вартістю 12000 гривень, після чого із кишені потерпілого відкрито викрав мобільний телефон «Самсунг Гелексі 2», вартістю 5000 гривень, в чохлі чорного кольору, вартістю 200 гривень, в мобільному телефоні знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», без залишку грошових коштів на рахунку, яка не представляє матеріальну цінність. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 17200 гривень.

Крім того, 27.04.2015 року приблизно о 03-00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись напроти «Індустріалбанку», який розташований за адресою вул. Сталеварів, будинок 8-А в м. Запоріжжя шляхом ривку, з шиї потерпілої ОСОБА_10 зірвав золотий ланцюжок вагою 2 грама, 585 проби, вартістю 2000 гривень, на якому знаходився золотий кулон вагою 1,5 грама, 585 проби, вартістю 1000 гривень. Після чого втік у невідомому напрямку. Потерпілій ОСОБА_10 діями обвинуваченого заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 3000 гривень.

Крім того, 29.05.2015 року, приблизно о 20-30 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись біля мосту між вул. Гагаріна та вул. Патріотична у м. Запоріжжі вступили між собою в злочину змову, направлену на відкрите викрадення чужого майна, розподіливши між собою ролі. В подальшому, згідно розподілу ролей діючи умисно, повторно за попередньою домовленістю, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_11 , після чого з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вагою 4 грама, 585 проби, вартістю 3000 гривень, при цьому штовхнув її, від чого потерпіла, утративши рівновагу вдарилася головою об залізні перила, отримавши, відповідно до висновку СМЕ №2014 легкі тілесні ушкодження.

В свою чергу ОСОБА_6 , також діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись безпорадністю потерпілої, вирвав у останньої з руки сумку чорного кольору вартістю 300 гривень, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 200 гривень.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 придушили волю потерпілої до опору, завдали матеріальної шкоди на загальну суму 3500 гривень. Після чого разом втекли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.186 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся. Цивільний позов визнав повністю.

При цьому, щодо кримінальних правопорушень обвинувачений надав пояснення, що відповідають фактичним обставинам, викладених в обвинувальних актах.

Потерпілий ОСОБА_9 , зазначив, що повертаючись додому, на зупинці громадського транспорту бачив групу молодих людей після чого відчув удар ззаду, а коли втратив рівновагу з його зняли золотий ланцюжок та витягнули телефон. Хто саме забирав речі не бачив, проте коли працівники міліції затримали обвинуваченого в нього вилучили викрадений телефон, золотий ланцюжок не знайшли.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в судові засідання не з`явилися, матеріальних претензій до обвинуваченого не висунули.

Даючи юридичну оцінку, зібраним органом досудового розслідування доказам, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 , своїми навмисними діями, повторно та за попередньою змовою групою осіб вчинив, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих і їх вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, судом встановлено, що 02.05.2015 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав з кондиціонеру марки «Міdea», який належить ОСОБА_12 , мідну трубку довжиною 1 метр, вартість якої складає 298 гривень. Після чого втік у невідомому напрямку

Крім того, 22.05.2015 року приблизно о 02-00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав з кондиціонеру марки «Раnasonіс», який належить ОСОБА_13 , мідну трубку довжиною 1 метр, вартість 1 метра якої складає 298 гривень. Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 447 гривень.

Крім того, 29.05.2015 року, приблизно о 20-30 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись на мосту між вул. Гагаріна та вул. Патріотична у м. Запоріжжя вступили між собою в злочину змову, направлену на відкрите викрадення чужого майна, розподіливши між собою ролі. В подальшому, згідно розподілу ролей, діючи умисно, повторно, за попередньою домовленістю, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_11 , після чого з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вагою 4 грама, 585 проби, вартістю 3000 гривень, при цьому штовхнув її, від чого потерпіла, утративши рівновагу вдарилася головою об залізні перила, отримавши, відповідно до висновку СМЕ №2014 легкі тілесні ушкодження. В свою чергу ОСОБА_6 , також діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись безпорадністю потерпілої, вирвав у останньої з руки сумку чорного кольору вартістю 300 гривень, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 200 гривень. Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 придушили волю потерпілої до опору, завдали матеріальної шкоди на загальну суму 3500 гривень. Після чого разом втекли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся. Цивільні позови визнав повністю.

При цьому, щодо кримінальних правопорушень обвинувачений надав пояснення, що відповідають фактичним обставинам, викладених в обвинувальних актах.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заявили цивільні позови, проте до суду не з`явились незважаючи на те, що належним чином повідомлялись по місцю проживання. Потерпіла ОСОБА_11 матеріальних претензій до обвинуваченого не висунула, клопотала розглядати справу без її участі.

Даючи юридичну оцінку, зібраним органом досудового розслідування доказам, суд доходить висновку, що ОСОБА_6 , своїми навмисними діями, за попередньою змовою групою осіб вчинив, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих і їх вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, та повторно вчинив таємне викрадення чужого майне (крадіжку), дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше судимим, злочинів, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, перебував на диспансерному обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання парів летючих розчинників», знятий з обліку 02.08.2010 року у зв`язку з переїздом.

Я вбачається з довідки Запорізького слідчого ізолятора №10 Управління ДПтС України в Запорізькій області від 08.02.2016 року №2/10-923 до обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження 12.01.2015 року був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.01.2015 року даний захід відносно обвинуваченого був скасований, проте не зважаючи на дані обставини, будучи учасником розслідуваного кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив ще два тяжких злочини. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Цивільний позов ОСОБА_9 є обґрунтованим, визнаний обвинуваченим та підлягає задоволенню, з обвинуваченого слід стягнути суму завданих збитків в розмірі 12000 грн.

Судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше судимим, зокрема і злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, перебував на диспансерному обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання психоактивних речовин з шкідливими наслідками», знятий з обліку 12.10.2005 року у зв`язку з переїздом, вчинив нові злочини під час не відбутої частини покарання.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в мінімальному розмірі, передбаченими санкціями статтей та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позови потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у зв`язку з повторною неявкою до суду слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Строк попереднього ув`язнення засудженим слід зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відомості про судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, з 30.05.2015 року, зарахувавши до його строк тримання під вартою та попереднього затримання з 12.01.2015 року по 23.01.2015 року, зарахувавши зазначені строки в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України 4 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі років позбавлення волі.

Вiдповiдно до ст.71, ч.4 ст.81 КК України, до призначеного покаpання частково приєднати невiдбуте покаpання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2012 року і призначити ОСОБА_6 остаточне покаpання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, з 30.05.2015 року, зарахувавши зазначений період в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Цивільний позови потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити без розгляду.

Речові докази: 2 бірки на золоті вироби, фотокартку та гарантійний талон залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Самсунг Гелексі», що переданий на зберігання ОСОБА_9 повернути останньому за належністю.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особи, які перебувають під вартою, - в той же строк із моменту отримання копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1