Справа № 333/469/16-к
Справа № 333/469/16-к
Провадження 1-кс/333/91/16

УХВАЛА
01 лютого 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, не працевлаштованого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.06.2015 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 30.07.2015 року до Комунарського р/с м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; записом камер зовнішнього відеоспостереження на яких зафіксовані злочинні дії ОСОБА_5 ..
Слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав: 1.) ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. 2.) Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікованого як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що підтверджується показаннями потерпілого, свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження. 3). В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 29.06.1980 року являється особою схильною до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю у останнього непогашеної судимості за вчинення аналогічного кримінального правопорушення та в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю останній може продовжити займатись злочинною діяльністю, забезпечуючи таким чином злочинний заробіток. 4.) На теперішній час досудовим слідством проводяться заходи направлені на встановлення можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень на території м. Запоріжжя та області. 5.) ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця працевлаштування не має, що дає досудовому слідству підстави вважати, що залишаючись на волі останній може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, забезпечуючи собі тим самим злочинний заробіток.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, особу підозрюваного, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, крім того ОСОБА_5 , скориставшись безконтрольністю в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, на підставі викладеного, приймаючи до уваги, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Також зазначив, під час затвердження клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 покинув прокуратуру та до 01.02.2016 року місце перебування його не було відомо.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але просить суд надати йому шанс та перебувати під домашнім арештом. Пояснив, що втік з прокуратури, тому що не вірно зрозумів слідчого та прокурора та злякався.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, доводи слідчого щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
27.01.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід змінити на тримання під вартою. Зазначений вирок суду не набув законної сили.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 01.02.2016 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, зі слів підозрюваного одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, не відбув покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2015 року, на шлях виправлення не став та скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, що відноситься згідно зі ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з січня 2016 року складає 1378,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислюється з 15-40 год. 01.02.2016 року.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 15-40 год. 31.03.2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 01 лютого 2016 року

_______________ ОСОБА_5 .