Справа № 464/9508/15-к
пр.№ 1-в/464/448/15
У Х В А Л А
18.12.2015 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Сихівського РВ м. Львова КВІ УДПтСУ у Львівській області про застосування покарання за наявності кількох вироків,
встановив:
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та останньому призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Крім цього, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та останньому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 6 травня 2015 року ОСОБА_5 замінено покарання за вищевказаним вироком у виді штрафу на сто годин громадських робіт.

Сихівський РВ м. Львова КВІ УДПтСУ у Львівській області звернувся до суду з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Заслухавши думку прокурора , який вважає, що відсутні підстави для складання покарань, представника КВІ, яка клопотання підтримала, оглянувши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань; за такими ж правилами призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно з ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншим видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Судом встановлено, що вироками судів ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та штраф, який підлягав самостійному виконанню.

У зв`язку з ухиленням від сплати штрафу таке покарання, на підставі ч.3 ст. 26 КВК України, ч.5 ст. 53 КК України, замінено на громадські роботи.

Враховуючи наведене, а також те, що покарання у виді громадських робіт не призначено вироком суду, а замінено у зв`язку з невиконанням покарання у виді штрафу, яке виконується окремо, враховуючи те, що перебіг іспитового строку та виконання відповідних обов`язків не перешкоджає відбуванню покарання у виді громадських робіт, з метою забезпечення виховної функції, суд дійшов висновку, що покарання необхідно виконувати самостійно.

Керуючись статтями 70, 72 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,
ухвалив:
Покарання призначене ОСОБА_5 вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року та призначене вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2014 року, яке замінене на сто годин громадських робіт ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 6 травня 2015 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий