АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1203/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 . Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як зазначено в ухвалі 13.08.2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2-го класу ОСОБА_10 , у якому слідчий просив обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО ДПС України в Харківській області. У разі визначення судом застави та її внесення, просив покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою та кожний понеділок та четвер о 15-00 годині; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в жовтні 2014 року у ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на умисне вбивство раніше знайомого йому ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 в останніх числах жовтня 2014 року, в невстановленому в ході досудового розслідування місці зустрівся з ОСОБА_11 та маючи умисел на умисне вбивство, наніс останньому декілька ударів тупим твердим кутовим предметом по голові, внаслідок чого у потерпілого утворилися наступні пошкодження: три поряд розташовані забійні рани в скронево-потиличній області волосистої частини голови з підлягаючим осколковим переломом потиличної кістки. Від отриманих пошкоджень ОСОБА_11 помер. Після цього ОСОБА_9 з метою приховування слідів вчиненого злочину закопав тіло потерпілого на території Новоселівського гірничо-збагачувального комбінату, розташованого в АДРЕСА_1 .

13 серпня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий вказав, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усма у сукупності, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого виявлений та вилучений пістолет ПМР, який належав ОСОБА_11 , довідкою, наданою з УОТЗ щодо переміщення ОСОБА_9 , яке повністю відповідає переміщенню ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 .

Слідчий також зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленим волі, його активні умисні дії були направлені на умисне заподіяння смерті іншій людині, що згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України дає право судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, піде не працює, офіційних джерел існування не має, у зв`язку з чим маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду шляхом можливого перетину державною кордону України; мати можливість незаконно вплинути на свідків та потерпілих шляхом застосування психологічного та фізичного тиску стосовно них, тим саме перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1, 177 КІІК України. На думку слідчого, є достатньо підстав вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність наміру переховуватися від слідства та суду, а також впливати на свідків та потерпілого.

Захисник підозрюваного посилаючись на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просив у задоволенні клопотання відмовити, та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадженим та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУМВС України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 31 жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 за вказаним кримінальним провадженням в порядку ст.. 208 КПК України не затримувався.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_9 , переховуватися під органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи, що дії ОСОБА_9 , носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою слідчому СУ ГУМВС України в Харківській області відмовити в задоволенні клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням засобів контролю та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляції, захисник посилається на те, що суд не прийняв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Вважає, що ані слідчим, ані прокурором не додані документи, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 , а слідчим суддею не в повній мірі вивчені дані про особу ОСОБА_9 , а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, намагається створити сім`ю і стати батьком, що його цивільна дружина ОСОБА_16 на даний момент знаходиться на стаціонарному лікуванні на зберіганні вагітності, що його мати ОСОБА_17 є інвалідом другої групи а тому, зазначені в клопотанні слідчого ризики можливо запобігти, застосувавши до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, ухвала підлягає скасуванню за п.2,3 ч.1 ст.411 КПК України

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції захисника, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Що стосується характеризуючих особу підозрюваного документів наданих захисником до апеляційної скарги, то судова колегія приходить до висновку що враховуючи наявність обгрунтованої підозри в скоєнні особливо тяжкого злочину пов`язаного з загибеллю людини та доведеність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України вони не впливають на законність висновків слідчого судді викладених в оскарженій ухвалі.

Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

За вищенаведених обставин доводи апеляції щодо скасування ухвали слідчого судді на підставі п.2,3 ч.1 ст.411 КПК України необгрунтовані, адже всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються лише під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Що стосується викладених в заяві ОСОБА_9 від 19 серпня 2015 року поданої до апеляційного суду Харківської області данних, щодо тиску на нього та незаконних методів досудового розслідування співробітниками міліції, то судова колегія зазначає, що на апеляційну інстанцію не покладено функції досудового слідства, як і функції нагляду за діяльністю цих органів, а тому керується вимогами ст.206 КПК України щодо загальних обов`язків суду щодо захисту прав людини.

Керуючись ст. ст. 206, 392, 403, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Зобов`язати прокуратуру Харківської області перевірити викладені в заяві ОСОБА_9 від 19 серпня 2015 року, поданої до апеляційного суду Харківської області щодо тиску на нього та незаконних методів досудового розслідування співробітниками міліції, для чого направити заяву ОСОБА_9 до прокуратури Харківської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: