Провадження № 1-кс/344/4164/15
У Х В А Л А
23 листопада 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський місьий суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000755 за ч. 1 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
в скарзі вказано, що за заявою скаржника було здійснено реєстрацію кримінального провадження, однак заявника не було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Тому скаржниця просила скасувати постанову слідчого щодо відмови у визнанні потерпілою.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з підстав, що в ній зазначені.

Слідчий повторно не з`явився в судове засідання. Скаржник повідомила суд про те, що самостійно повідомила слідчого та його керівника про час і місце розгляду даного спору.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Заяв і клопотань про неможливість явки в судове засідання, про причини неявки та про відкладення судового розгляду від слідчого не надійшло.

Судом встановлено наступні обставини.

28/10/2015 р. слідчий СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 відмовив заявниці про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні 0000755 з тих підстав, що обставини, про які вона повідомила в заяві про вчинення злочину носять цивільно-правовий характер.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

13/10/2015 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду скасовано постанову слідчого від 30/09/2015 р. про відмову визнати потерпілою та про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до п. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 2 ст. 55 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Отже за обставин розгляду досудовим слідством заяви скаржниці про вчинення злочину як такої, що містить дані про цивільно-правовий спір її все ж було зареєстровано в ЄРДР.

За умови реєстрації заяви про вчинення злочину і можливого заподіяння шкоди, діями, повідомлення про які зареєстровано в ЄРДР скаржник набула прав на визнання її потерпілою.

Відмова у визнанні потерпілою повинна бути обґрунтована належними на те правовими підставами, а не обставиною не надання заявником доказів на підтвердження вчинення щодо неї злочину, як це зазначено в оскаржуваній постанові.

Таким чином слідчим не надано суду доказів, що ним перевірено відсутність у скаржника правових підстав для визнання її потерпілим.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією із засад кримінальної процесуальної діяльності є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Однак самостійне прийняття відповідного рішення слідчою заперечено в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити;

скасувати постанову старшого слідчого Івано-Франківського МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 28/10/2015 р. щодо відмови у визнанні скаржника потерпілим у кримінальному провадженні №0000755 та зобов`язати орган досудового слідства перевірити наявність правових підстав за скаргою заявниці та надати їй в розумний строк обґрунтовану відповідь з приводу ухваленого рішення.

Відповідно до ст. 307 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1