АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1090/15 ОСОБА_1
Категорія6 ч.1 ст.125 Кк України
У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0002154 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 26 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чугуєва Харківської області, громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, працює головним державним податковим інспектором Харківської ДПІ ГУ ДПС у Харківській області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалася, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В с т а н о в и л а:
26 березня 2015 року Ленінський районний суд міста Харкова ухвалив вирок стосовно ОСОБА_8 , яку визнав винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначив їй покарання штраф у розмірі 850 гривень.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, увечері 20 серпня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи біла будинку АДРЕСА_2 , помітила, що неповнолітні: її син ОСОБА_10 та ОСОБА_11 посварились на ігровому майданчику. У зв`язку з чим обвинувачена підійшла до ОСОБА_11 і нанесла йому удар правою ногою в область верхньої третини поверхні лівого стегна, а також вдарила його правою рукою в тулуб.

В результаті ОСОБА_8 умисно заподіяла потерпілому ОСОБА_11 крововилив на лівій нозі, тобто легке тілесне ушкодження.

В своїй апеляції прокурор ОСОБА_9 наполягає на скасуванні вироку та призначенні нового розгляду в суді першої інстанції. Як стверджує прокурор, підставами для цього є те, що в мотивувальній частині вироку не зазначені мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, суд навів, але не оцінив показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Що стосується апеляційної скарги захисника, то цей апелянт, посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не всі необхідні свідки були допитані, суд не дав належної оцінки зібраним доказам, в тому числі поясненням свідків, даним протоколу пред`явлення особи для впізнання і висновкам судово-медичних експертиз, а тому безпідставно визнав ОСОБА_8 винуватою у вчиненні злочину, також просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої, захисника та прокурора, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляцій, колегія суддів вбачає підстави для зміни судового рішення.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_8 в умисному спричиненні малолітньому потерпілому ОСОБА_11 легкого тілесного ушкодження суд навів у вироку такі докази:

- пояснення обвинуваченої, що увечері 20 серпня 2014 року на ігровому майданчику біла будинку АДРЕСА_2 між її сином ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт, а тому вона дійсно підходила до них;

- свідчення потерпілого ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 вдарила його правою ногою в область лівого стегна;

- покази свідка ОСОБА_14 очевидця нанесення обвинуваченою удару ногою по нозі ОСОБА_11 за тих обставин, на які вказував останній;

- пояснення свідка ОСОБА_15 стосовно того, що вона бачила, як увечері 20 серпня 2014 року у вищезазначеному місці ОСОБА_8 вдарила ногою хлопчика по нозі.

Зазначені докази узгоджуються із:

- даними слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_11 , який продемонстрував на місці події обставини нанесення обвинуваченою йому удару в область ноги;

- висновками судово-медичних експертиз і поясненнями експерта ОСОБА_16 відносно того, що у ОСОБА_11 мало місце легке тілесне ушкодження - крововилив на лівій нозі, який утворився від впливу тупого твердого предмету, виникнення тілесного ушкодження не виключається за обставин, на які посилався потерпілий;

- даними пред`явлення особи для впізнання, а свідок ОСОБА_15 впізнала на фотознімку ОСОБА_8 в якості жінки, яка била ногою потерпілого.

Доводи захисника відносно того, що пред`явлення особи для впізнання за фотознімками здійснено з порушенням встановленої законом процедури, безпідставні. Так, слідчий попередньо не тільки опитував, але й допитував ОСОБА_15 стосовно зовнішнього вигляду і прикмет жінки, яка, зі слів свідка, вдарила дитину, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, згідно протоколу провів слідчу дію з дотриманням вимог ст.228 КПК України (а.с.25, 110).

Висновки судово-медичних експертиз №3064ая/14 від 8 вересня 2014 року та №298-ке/2014 від 13 листопада 2014 року не суперечать поясненням ОСОБА_11 , оскільки експерти підтвердили наявність у потерпілого на лівій нозі крововиливу і не виключали обставин його виникнення, в тому числі часу і механізму спричинення, на які останній посилався. Аргументи захисника про недостовірність пояснень свідка ОСОБА_15 не підтверджені об`єктивними даними.

Захисник вважає судовий розгляд неповним, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_17 , але на дослідженні пояснень цього свідка - доказів зі сторони обвинувачення прокурор, який з врахуванням вимог ст.26 КПК України щодо диспозитивності є вільним у використанні своїх прав, не наполягав. Також не звертався прокурор з клопотанням про дослідження протоколу одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , поряд з цим силу ст.ст.370 КПК України вирок може ґрунтуватися тільки на тих доказах, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом згідно ст.94 КПК України.

Стосовно показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , то суд зазначив, що останній є батьком ОСОБА_10 учасника конфлікту та чоловіком обвинуваченої ОСОБА_8 , а ОСОБА_12 кума подружжя ОСОБА_18 . Крім того, пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не спростовують ствердження потерпілого та свідків з боку сторони обвинувачення про нанесення ОСОБА_8 удару ногою по нозі ОСОБА_11 , які узгоджуються з низкою інших доказів, наявних у документах, досліджених судом.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що судовий розгляд проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, суд вжив необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин справи, докази оцінив належним чином з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідних процесуальних рішень.

Клопотання сторони захисту розглядалися об`єктивно.

Як стверджує прокурор у своїй апеляційній скарзі, суд не вказав у мотивувальній частині вироку мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, а тому судове рішення потрібно скасувати також з цієї підстави. Проте апелянт не враховує, що мотив і мета не є обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. До того ж згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті та визнаного судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_8 вдарила потерпілого своєю ногою по його нозі у зв`язку з тим, що останній конфліктував із її сином ОСОБА_10 , а вдіяла це, маючи намір спричинити ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Отже, заява прокурора про затвердження ним обвинувального акта з неконкретним обвинуваченням і що таким недоліком свого процесуального рішення він порушив право обвинуваченої на захист, суперечить матеріалам кримінального провадження і не заснована на вимогах закону.

Висновки суду стосовно обставин нанесення ОСОБА_8 потерпілому удару в область лівого стегна, що спричинило крововилив, юридичної оцінки дій обвинуваченої в цій частині та кваліфікації їх за ч.1 ст.125 КК України ґрунтуються на сукупності допустимих і достовірних доказів, яких достатньо. Сторона обвинувачення довела винуватість ОСОБА_8 поза розумним сумнівом.

На той же час колегія суддів вбачає підстави для зміни вироку та виключення із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказівки про нанесення обвинуваченою удару рукою потерпілому в тулуб, оскільки суд не зазначив у вироку достатню сукупність доказів на підтвердження цієї обставини події, а обмежився тільки поясненнями потерпілого. Судово-медичні експерти не виявили в області тулубу ОСОБА_11 і тілесних ушкоджень.

Перевіривши законність вироку в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що суд дотримався вимог ст.65 КК України: призначив покарання у межах, установлених у санкції ч.1 ст.125 КК України. Враховано ступінь тяжкості злочину невеликої тяжкості, дані про особу винуватої, об`єктивно відображені у вироку, відсутність, як визнав суд, обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання.

Призначене ОСОБА_8 покарання є необхідним, достатнім для виправлення її та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, постановлене судове рішення, за виключенням вказівки суду про нанесення обвинуваченою удару рукою потерпілому в тулуб, - законне, обґрунтоване і вмотивоване, відповідає положенням ст.370 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 26 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказівку про нанесення обвинуваченою удару рукою потерпілому в тулуб.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання штрафу у розмірі 850 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_19 ОСОБА_4