Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/703/14-к
У Х В А Л А
Іменем України
17 лютого 2014 року м. Полтава
В поданій скарзі посилалася на те, що 20 липня 2012 року на території домоволодіння по АДРЕСА_1 невідомі особи, які представилися працівниками органів державної виконавчої служби встановлювали металеві стовпчики та спричинили їй тілесні ушкодження.
Зазначала, що працівниками органів внутрішній справ не було встановлено осіб, які знаходилися на території домоволодіння, з постановою про закриття кримінального провадження не погоджується та просить її скасувати.
Під час розгляду скарги ОСОБА_3 повністю підтримала її вимоги, посилаючись на викладені обставини.
Слідчий СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 за викликом для участі в розгляді скарги не з`явився.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В свою чергу частина 1 ст. 1125 КК України передбачає кримінальну відповідальність у випадку умисного легкого тілесного ушкодження.
В зазначеній постанові слідчим встановлено, що 20.07.2012 року, приблизно о 09-00 годині ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження від невідомого.
Також в постанові слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_5 , яка пояснила, що 20.07.2012 року вона, виконуючи рішення Верховного Суду України про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_1 , встановлювала стовпчики , після чого вибігла ОСОБА_3 , почала кричати, що вона не згодна з даним рішенням, і що не потрібно їх встановлювати, щоб не продовжувати конфлікт вони закінчили дані роботи. ОСОБА_3 разом з дочкою погрожували їй фізичною розправою. Крім цього вказала, що чоловіки, які виконували роботи, були наймані через «Жовту газету», тому контактів з ними в неї не має, а також, що до потерпілої фізичної сили, з боку робітників та самої неї не застосовувалось, сварка була виключна словесна.
Посилаючись на дані обставини, критично оцінюючи показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зазначаючи, що відповідно до диспозиції ст. 125 КК України, тілесні ушкодження повинні бути нанесені умисно, необережні тілесні ушкодження не є кримінально караними, слідчий прийшла до висновку про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
В силу того, що кримінальне провадження здійснювалося за ч. 1 ст. 125 КК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий мав би встановити, чи мало місце спричинення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 , особу (чи осіб), що спричинила такі пошкодження та із суб`єктивної сторони наявність прямого або непрямого умислом.
Всупереч вимог ст. 91 КПК України слідчим в постанові хоча і було встановлено спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, але не зазначено ступінь тяжкості таких ушкоджень та обставини, за яких вони виникли.
Слідчим також під час досудового розслідування не встановлено кола осіб, які спричинили тілесні ушкодження заявнику ОСОБА_3 та час їх спричинення.
Як встановлено слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_3 , слідчим ОСОБА_4 не було вжито жодних заходів для встановлення осіб, які виконували роботи на замовлення ОСОБА_5 .
Слідчому слід звернути увагу на ту обставину, що диспозиція ч. 1 ст. 125 КК України з суб`єктивної сторони передбачає кримінальну відповідальність як при наявності прямого, так і непрямого умислу.
Дані обставини підлягають обов`язковому встановленню.
На підставі викладеного, враховуючи, що під час розгляду скарги ОСОБА_3 слідчим суддею встановлено, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчим СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів дотримані не були, тому скарга підлягає задоволенню.
Також слідчому в межах проведення розслідування слід звернути також увагу на ту обставину, що в поданих до правоохоронних органів зверненнях заявник ОСОБА_3 також посилається на протиправність дій невідомих осіб, які 20 липня 2012 року на території домоволодіння по АДРЕСА_1 виконували роботи по встановленню стовпчиків. Тому в межах проведеного розслідування слідчому слід надати також правову оцінку правомірності таких дій.
Приймаючи рішення по даному кримінальному провадженню слідчому необхідно додатково вивчити матеріали перевірки ЖРЗПЗ № 7587 від 14.08.2012 року та № 5681 від 08.08.2012 року по заявах ОСОБА_3 та врахувати встановлені даними перевірками обставини і факти.
Керуючись ст. ст. 303 310, 372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1
17.02.2014