Провадження 1-кс/127/6899/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 , про застосування обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Вінниця, громадянина України, не одружений, працює приватним підприємцем, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
на теперішній час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 , про застосування обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 .. Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування (прокуратурою Вінницької області) провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000151, відомості про яке 19.06.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України.
В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що розпорядженням голови Вінницької обласної ради від 05.05.2014 № 61 ОСОБА_7 звільнено з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні у зв`язку із закінченням строку дії контракту.
При цьому згідно з п. 20 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», такі рішення приймаються виключно на пленарному засіданні обласної ради.
У зв`язку з цим ОСОБА_7 , вважаючи, що вищевказаним розпорядженням порушуються її права, подала 05.06.2014 до Вінницького міського суду Вінницької області цивільний позов про визнання протиправним та скасування розпорядження голови обласної ради від 05.05.2014 № 61 про звільнення її 05.05.2014 з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні у зв`язку із закінченням строку дії контракту, а також поновлення на роботі на посаді головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні з 06.05.2014 та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
За вказаним позовом у Вінницькому міському суді Вінницької області зареєстровано цивільну справу № 127/11519/14-ц. Цього ж дня автоматизованою системою документообігу розгляд справи визначено за суддею ОСОБА_8 .
У ході розгляду цивільної справи 10.06.2014 ОСОБА_7 подала заяву про забезпечення позову на ім`я судді Вінницького міського суду ОСОБА_8 у цивільній справі № 127/11519/14-ц, у якій просила: забезпечити позов; зупинити дію та виконання розпорядження голови Вінницької обласної ради від 05.05.2014 № 61 про звільнення ОСОБА_7 з посади головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні; заборонити Вінницькій обласній раді приймати рішення про призначення іншої особи на посаду головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні та заборонити голові Вінницької обласної ради приймати розпорядження про призначення іншої особи на посаду головного лікаря Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні та укладати з ним контракт до закінчення розгляду справи.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову, ОСОБА_8 10.06.2014 ухвалив рішення про її задоволення.
Відповідно до вимог ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Проте всупереч зазначеним вимогам законодавства суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 , вивчивши матеріали цивільної справи, маючи на меті отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_7 , у період з 10.06.2014 по 18.06.2014, перебуваючи на території Вінницької області, під час особистого спілкування повідомив про свій злочинний намір ОСОБА_4 та довів йому спільний план дій з реалізації злочинного умислу, який полягав у тому, що ОСОБА_4 повинен провести перемовини з ОСОБА_7 та довести до неї вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі йому за посередництва ОСОБА_4 незаконної винагороди та організувати одержання грошових коштів від неї, а ОСОБА_8 у свою чергу за умови досягнення домовленості з ОСОБА_7 має не скасовувати свою ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_7 від 10.06.2014 та в подальшому винести судове рішення на користь ОСОБА_7 про задоволення позовних вимог останньої.
Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний із ОСОБА_8 умисел на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи на території Вінницької області зателефонував ОСОБА_7 та призначив їй зустріч 18.06.2014 о 21 год. 00 хв. у приміщенні кафе «Теггаmаге» в м. Вінниці по вул. Зодчих, 34. Під час особистого спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що може організувати їй зустріч з суддею ОСОБА_8 у провадженні якого перебуває цивільна справа за її позовом, для обговорення умов передачі судді неправомірної вигоди у сумі 75 000 доларів США за ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел, висунув перед ОСОБА_7 попередню незаконну вимогу про необхідність надати судді ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 75 000 доларів США за прийняття рішення про задоволення вищевказаного позову. ОСОБА_7 погодилася на висунуті ОСОБА_4 вимоги за умови надання гарантій особисто суддею ОСОБА_8 про прийняття позитивного рішення за її позовом після передачі неправомірної вигоди.
Усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 19.06.2014 звернулася із завою про вчинення ними злочину до СУ УМВС України у Вінницькій області.
ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території Вінницької області 24.06.2014 о 21 год. 39 хв. зателефонував до ОСОБА_7 та призначив їй зустріч на автотрасі Львів-Кіровоград-Знам`янка, на ділянці окружного шосе у м. Вінниці.
Прибувши цього ж дня на місце зустрічі, ОСОБА_7 сіла в автомобіль «Mitsubishi Galant», номерний знак НОМЕР_1 , у якому вже перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Під час спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_4 змінили раніше висунуту вимогу в частині розміру неправомірної вигоди та повідомили ОСОБА_7 про те, що для залишення в законній силі ухвали судді про забезпечення позову ОСОБА_7 від 10.06.2014, затягування строку розгляду цивільної справи та надалі прийняття суддею рішення про задоволення її позовних вимог вона має передати неправомірну вигоду в сумі 100 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 24.06.2014 становило 1 189 206,3 грн. Це у 1 952,7 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 1 статті 368 КК України є неправомірною вигодою в особливо великому розмірі.
Водночас вони висунули вимогу про передачу ОСОБА_7 25.06.2014 першої частини неправомірної вигоди судді ОСОБА_8 у розмірі 25 000 доларів США.
Сприймаючи вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про надання неправомірної вигоди як реальну, ОСОБА_7 усвідомлювала, що в разі її невиконання суддею ОСОБА_8 буде скасовано ухвалу про забезпечення позову від 10.06.2014 та відмовлено в його задоволенні, що заподіє шкоду її правам та законним інтересам, а тому вимушено погодилася на їх вимогу.
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , не бажаючи особисто отримувати кошти від ОСОБА_7 , 24-25.06.2014, перебуваючи на території Вінницької області, вирішили залучити до співучасті у вчиненні злочину пособників.
Відповідно до досягнутої з ОСОБА_8 домовленості ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території Вінницької області у телефонній розмові повідомив своєму знайомому ОСОБА_9 про спільний з ОСОБА_8 план дій з реалізації злочинного умислу та доручив підшукати особу, яка зустрінеться цього ж дня з ОСОБА_7 та отримає від неї грошові кошти у сумі 25 000 доларів США для подальшої їх передачі судді ОСОБА_8 і зустрічатиметься з ОСОБА_7 надалі для отримання обумовленої суми неправомірної вигоди - 100 000 доларів США.
25.06.2014 ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території Вінницької області, під час телефонної розмови запропонував ОСОБА_4 залучити для отримання коштів від ОСОБА_7 , тобто до співучасті у вчиненні злочину як пособника, ОСОБА_10 за грошову винагороду в розмірі 500 гривень.
Отримавши згоду ОСОБА_4 на залучення ОСОБА_10 як пособника у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України, ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території Вінницької області, під час телефонної розмови запропонував ОСОБА_10 стати співучасником у вчиненні вказаного злочину, на що останній погодився.
Цього ж дня о 12 год. 27 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе «Академія», що розташоване по вул. 600-річчя, буд. 17 у м. Вінниці, зустрівся з ОСОБА_10 та надав йому вказівку про зустріч із ОСОБА_7 25.06.2014 та одержання від неї першої частини грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, а надалі решту обумовленої суми неправомірної вигоди, яку він має передати ОСОБА_4 для подальшої передачі судді ОСОБА_8 .
При цьому ОСОБА_4 доручив ОСОБА_9 контролювати подальші дії ОСОБА_10 під час виконання зазначеного злочинного плану.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів о 12 год. 53 хв. зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що направляє до неї людину, якій вона має передати першу частину неправомірної вигоди.
25.06.2014 приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_10 прибув до службового кабінету ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив останній про те, що він прийшов до неї за вказівкою ОСОБА_4 і саме йому вона має передати сьогодні грошові кошти. Після цього ОСОБА_7 з метою пересвідчитися в особі ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_4 , який підтвердив, що саме ОСОБА_10 необхідно передати грошові кошти.
У подальшому ОСОБА_10 приблизно о 13 год. 15 хв. 25.06.2014, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 злочинний намір, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 25 400 доларів США для подальшої передачі вказаних грошових коштів через ОСОБА_4 судді ОСОБА_8 , після чого його затримано працівниками міліції.
Указане свідчить про те, що ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в особливо великому розмірі в сумі 100 000 доларів США, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України, тобто закінчений замах у пособництві в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за виконання дій в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
26.06.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, тобто підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.
27.06.2014 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 розглядалось клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 (судова справа № 127/13587/14-к).
За наслідками розгляду клопотання 27.06.2014 слідчим суддею винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів та одночасно визначено розмір застави в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень. Крім цього на підозрюваного ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований. Разом з цим, в ухвалі не зазначено на який строк покладені обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 .
Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України - обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене прокурор просив суд подане клопотання задовольнити за обставин викладених у ньому та застосувати до ОСОБА_4 обов`язки визначені в ст. ч. 5 ст. 194 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 частково заперечили проти клопотання прокурора, суду пояснили, що ОСОБА_4 зареєстрований кандидатом в народні депутати, а тому йому необхідно виїжджати за межі м. Вінниця. По клопотанню відсутні ризики, а також підстави застосування обов`язків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, суду пояснив, що по справі існують ризики, що ОСОБА_4 може нез`являтися за викликами слідчого, прокурора та/або суду, а також спілкуватися із іншими учасниками кримінального провадження, цим самим перешкоджати належному, об`єктивному розслідуванню кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000151, відомості про яке 19.06.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 368 КК України, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування обов`язків до підозрюваного, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вніс заставу, після чого його було звільнено з під варти та на теперішній час він вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України - обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування обов`язків до підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, з конфіскацією майна, існують ризики, що ОСОБА_4 може спілкуватися із співвиконавцями кримінального правопорушення та свідками, виїхати за кордон, тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підстав для не застосування обов`язків, або часткового їх застосування слідчий суддя не вбачає. З матеріалів кримінального провадження слідчим суддею втановлено, що ОСОБА_9 на теперішній час перебуває у розшуку.
Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в судовому засіданні ризики, є достатніми для переконання, про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати на виклики слідчого;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, що дає право на виїзд з України;
Строк дії обов`язків визначити на два місяці, тобто до 03.12.2014.
Строк дії ухвали суду визначити в межах дії покладених на підозрюваного обов`язків.
Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до ОСОБА_4 , буде застосовано запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя