Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

підсудних - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальну справу щодо підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, за апеляцією прокурора ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2015 року кримінальну справу щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Олексин Рівненського району Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої лікарем-терапевтом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, військовозобов`язаної, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костопіль Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, військовозобов`язаної, працюючої лікарем-невропатологом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Корець Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, військовозобов`язаної, працюючої лікарем-терапевтом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_5 , раніше не судимої,

за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого головним лікарем Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, проживаючого в АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Костопіль Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, військовозобов`язаної, працюючої лікарем-терапевтом та імунологом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, проживаючої в АДРЕСА_7 , раніше не судимої,

за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України -

повернуто прокурору Рівненської області для проведення додаткового розслідування.

Згідно даної постанови підсудні ОСОБА_5 , працюючи лікарем-терапевтом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, ОСОБА_6 , працюючи лікарем-невропатологом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, ОСОБА_7 , працюючи лікарем-терапевтом та імунологом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, ОСОБА_8 , працюючи лікарем-терапевтом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, ОСОБА_10 , працюючи лікарем-радіологом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення, ОСОБА_9 , працюючи лікарем-хірургом Рівненського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення (далі - РОСДРЗН), що знаходиться у м. Рівне по вул. В. Чорновола, 79, досудовим слідством обвинувачуються в тому, що будучи згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.06.1994 року №117 наділеними правом розпорядження державним майном, тобто будучи службовими особами, на яких за спеціальними повноваженнями покладено адміністративно-господарські обов`язки, стали на шлях вчинення злочинів, що посягають на право власності та установлений порядок збереження інформації в документальному вигляді і в період з 25.12.2001 року по 17.02.2005 року вчинили службове підроблення при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 працювали у вказаний період в РОСДРЗН, який є державно-комунальним закладом і згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 року №1218 відноситься до спеціалізованих медичних закладів, що забезпечують лікування осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з достовірно відомими їм Правилами виписування рецептів на лікарські засоби та вироби медичного призначення ( далі Правила ), затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України ( далі - МОЗ України ) №117 від 30.06.1994 року із змінами, внесеними згідно з наказом МОЗ України №172 від 20.09.1995року, на них було покладено наступні обов`язки:

- при наявності відповідних показань виписувати хворим рецепти на лікарські засоби та вироби медичного призначення (надалі рецепти, якщо не обумовлюється інше), завірені своїм підписом і особистою печаткою;

- виписувати рецепти для одержання лікарських засобів, виробів медичного призначення на пільгових умовах чи безоплатно, що дозволяється лікарям державних закладів охорони здоров`я.

Згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ст.ст. 20-23), передбачено право безоплатного отримання ліків особам, віднесеним цим Законом до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року №987 "Порядок використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення" витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно указаній категорії осіб, провадяться за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення /далі Фонд/.

Згідно з абзацами 5 і 6 постанови Пленуму Верховного суду Українивід 26.04.2002 року №5 "Про судову практику у справах про хабарництво", особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначенні функції чи обов`язки, покладені на неї правомочним органом або правомочною особою. Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі або технічні функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно - господарські обов`язки.

Згідно з абзацом 4 п. 1 вище вказаної постанови адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями).

З наведеного вбачається, що лікарі РОСДРЗН ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , виконуючи за спеціальними повноваженнями адміністративно-господарські обов`язки, згідно з пунктом 1 примітки до ст.364 КК України є службовими особами.

Лікарі РОСДРЗН ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 брали в реєстратурі поліклініки РОСДРЗН історії хвороб осіб, постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС. У подальшому вони з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, усупереч інтересам служби, що виразилося в порушенні Правил, а саме: лікарі лікувально-профілактичних закладів зобов`язані виписувати хворим рецепти на лікарські засоби та вироби медичного призначення (надалі рецепти, якщо не обумовлюється інше), завірені своїм підписом і особистою печаткою при наявності відповідних показань (п.1), у т.ч. на пільгових умовах чи безоплатно, що дозволяється лікарям державних закладів охорони здоров`я (п.5); виписувати рецепти, як правило, з оглядом хворого та при обов`язковому запису про призначення лікарських засобів чи виробів медичного призначення в медичній документації (п.6); призначені лікарські засоби відображати в медичній документації (абзац 3 п.26); без проведення огляду хворих та за відсутності відповідних медичних показань особисто та за їхньою вказівкою медичні сестри РОСДРЗН вносили завідомо неправдиві записи до амбулаторних карток, які в РОСДРЗН названі як історії хвороби, осіб, постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, які стояли на обліку і лікувалися в диспансері: про звернення постраждалих до них, як до лікарів, з приводу скарг на стан здоров`я та їх дату; про встановлені діагнози та курс лікування, для проходження якого потрібні були ліки, визначені ними. Записи в історіях хвороб, після зазначення номера рецепта, засвідчували своїми підписами.

Після внесення завідомо неправдивих відомостей до історій хвороб указаній категорії осіб, вони, використовуючи надане їм відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанов Кабінету Міністрів України "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" та "Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення", зазначених Правил, право оперативно-господарського управління лікарськими засобами та виробами медичного призначення для незаконного обернення зазначених матеріальних цінностей на свою користь, особисто виписували підроблені рецепти на безоплатний відпуск ліків особам, постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС, які завіряли своїми підписами та особистою печаткою лікаря.

У подальшому вони, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення п.1 Правил, виписані ними рецепти передавали не хворим, а працівникам аптек №1 ВАТ "Рівнефармація", ТзОВ фірма «Тетрамед» та ТОВ НІМФА «Рідан».

Так лікарі РОСДРЗН ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період з 25.12.2001 року по 17.02.2005 року у своїх службових кабінетах в приміщенні РОСДРЗН, використовуючи надані їм службові повноваження, що виразилися в порушенні Правил, а саме: лікарі лікувально-профілактичних закладів зобов`язані виписувати хворим рецепти на лікарські засоби та вироби медичного призначення, завірені своїм підписом і особистою печаткою при наявності відповідних показань (п.1), виписувати рецепти, як правило з оглядом хворого та при обов`язковому запису про призначення лікарських засобів чи виробів медичного призначення в медичній документації (п.6), призначені лікарські засоби відображати в медичній документації (абзац 3 п.26) та посадової інструкції: проводити детальний огляд хворого (розділ 3 п. 2), правильно та своєчасно заповнювати амбулаторну картку хворого, виписувати рецепти, тощо (розділ 3 п. 4), без проведення огляду хворого та за відсутності відповідних медичних показань, вписували серію та номер посвідчення постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, які були зазначені в медичній картці хворих, до рецептів, які оформлені із зовнішньої сторони вірно, на справжньому рецептурному бланку встановленої МОЗ України форми № 2 (Ф-2) для виписування лікарських засобів безплатно, з оплатою 50% і таких, що підлягають предметно-кількісному обліку, згідно з додатком № 2 до Правил, з відбитками штампу «Рівненський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» та круглої печатки «Для рецептів» цього ж лікувального закладу. Потім вони ставили дату виписки рецепта, у рядку, де надруковано «За повну вартість, безоплатно, оплата 50%», підкреслювали слово «безоплатно», при цьому зазначали прізвище, ініціали та вік хворих, їхні адреси, номера їхніх медичних карток, які були зазначені в їхніх медичних картках, та свої прізвища й ініціали.

До сигнатурної частини підроблених рецептів, вони, порушуючи п. 4 розділ 3 посадової інструкції, а саме: правильно та своєчасно заповнювати амбулаторну картку хворого, виписувати рецепти, тощо, на латинській мові вносили завідомо неправдиві відомості про надання права хворим постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС одержати ліки визначені ними.

Підроблені пільгові рецепти завіряли своїм підписом і особистою печаткою лікаря, хоча хворі-постраждалі від наслідків аварії на ЧАЕС, під час виписки ними підроблених пільгових рецептів, за медичною допомогою до них не зверталися.

У подальшому вони, у порушення Правил, а саме: лікарі лікувально-профілактичних закладів зобов`язані виписувати хворим рецепти на лікарські засоби та вироби медичного призначення, завірені своїм підписом і особистою печаткою при наявності відповідних показань (п.1), передавали підроблені пільгові рецепти не хворим, а до аптечних закладів м. Рівне, які, згідно з додатком до розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 25.02.2002 року №105 віднесено до переліку аптек, на які покладається гарантоване забезпечення ліками за безкоштовними рецептами громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Після чого працівниками аптек за виписаними ними підробленими рецептами відпускалися ліки, якими вони розпоряджалися на власний розсуд, і вартість яких відшкодовувалася аптекам за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Всього при вище зазначених обставинах лікарі РОСДРЗН, зловживаючи своїм службовим становищем, склали і видали завідомо неправдиві документи-пільгові рецепти, на прізвища постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС, на безоплатне отримання ліків та виробів медичного призначення, за якими були отримані ліки в аптечних закладах м. Рівне, вартість яких була відшкодована аптекам за рахунок коштів Фонду, якими вони розпорядилися на власний розсуд, а саме на суми:

ОСОБА_10 у період з 25.12.2001 року по 12.06.2004 року на суму 1 тисяча 513 гривень 52 копійки;

ОСОБА_9 у період з 17.01.2003 року по 17.02.2005 року на суму 16 тисяч 335 гривень 26 копійок;

ОСОБА_5 у період з 29.06.2004 року по 07.02.2005 року на суму 878 гривень 65 копійок;

ОСОБА_6 у період з 19.11.2003 року по 19.11.2004 року на суму 566 гривень 89 копійок;

ОСОБА_7 у період з 24.09.2002 року по 28.01.2005 року на суму 14 тисяч 327 гривень 41 копійку;

ОСОБА_8 у період з 06.12.2002 року по 25.01.2005 року на суму 4 тисячі 551 гривню 63 копійки.

Дії підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на досудовому слідстві кваліфіковані за ч.3 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, та як складання і видача завідомо неправдивих документів службовою особою, а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, та як складання і видача завідомо неправдивих документів службовою особою, що спричинило тяжкі наслідки.

В поданій на постанову суду апеляції прокурор ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що постанова суду є незаконною та безпідставною. Вказує, що в постанові суду відсутнє обгрунтування та вказівка на неповноту або неправильність досудового слідства з урахуванням положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування». Просить постанову Рівненського міського суду від 08 квітня 2015 року про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України на додаткове розслідування прокурору області скасувати як незаконну, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 щодо підтримання апеляції, пояснення підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 щодо залишення постанови суду без змін, а апеляції прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, відповідно до вимог ст.ст.22, 64-66 КПК України (1960 року) прокурор, слідчий зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. В числі обставин, що підлягають доказуванню в кримінальній справі при провадженні досудового слідства шляхом збирання і подання доказів, виключно в порядку, встановленому процесуальним законом, є час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, винність обвинуваченого та мотиви злочину. Перекладання обов`язку доказування на обвинуваченого законом забороняється.

А згідно ст.368 КПК України (1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, дізнання, досудове чи судове слідство у всякому разі визнається однобічним і неповним: коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, за винятком випадків, коли дослідити їх було неможливо.

Вказані вимоги кримінально-процесуального закону належним чином органами досудового слідства виконані не були, а суд першої інстанції не мав реальної можливості усунути ці порушення під час розгляду справи самостійно.

Так, органом досудового слідства, всупереч п.2 ст.64 КПК України (1960 року), не встановлено мотив вчинення злочину підсудними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , як обставину, яка підлягає обов`язковому доказуванню в кримінальній справі.

Обвинувальний висновок щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 складений без дотримання вимог ст.223 КПК України, зокрема чітко не вказано, на підставі яких саме доказів встановлено, що підсудні не могли не знати Правил виписування рецептів на лікарські засоби та вироби медичного призначення.

Крім того, в постанові суду враховано той факт, що дана кримінальна справа була виділена в окреме провадження з кримінальної справи, по якій скасовано вирок і постанову Рівненського міського суду, що підсудні обвинувачуються досудовим слідством, яке ухвалою апеляційного суду уже визнано неповним та однобічним. Аналізуючи обвинувальний висновок по кримінальній справі і постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_12 від 16.11.2012 року вбачається, що висновки органу досудового слідства, викладені в обвинувальному висновку та в постанові про закриття кримінальної справи взаємовиключні, що підтверджує поверхневість і неповноту досудового слідства.

Крім того, поза увагою слідства залишився і той факт, що органом досудового слідства в повній мірі не досліджено, хто ж саме отримував ліки з аптек за виписаними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 рецептами.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

При новому додатковому розслідуванні, органу досудового слідства необхідно повно, всебічно та об`єктивно встановити: хто передавав кошти по виписаних рецептах та хто з лікарів мав доступ до грошей, котрими оплачувалися виписані ними рецепти.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст.22,64 КПК України (1960 року) не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин).

Інші висновки суду щодо неповноти та неправильності досудового слідства також заслуговують на увагу та потребують перевірки в ході додаткового розслідування.

Встановлення вищевказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи. А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені обставини по справі не встановлені, і така неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні та вважає, що постанова суду про повернення справи на додаткове розслідування є законною та обґрунтованою, а справа підлягає поверненню прокурору для організації додаткового розслідування.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляції прокурора ОСОБА_11 є безпідставними і на увагу не заслуговують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2015 року про поверненння кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України прокурору Рівненської області для проведення додаткового розслідування залишити без змін, а апеляцію прокурора ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, без задоволення.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - скасувати.

Головуючий суддя: ____________________ ОСОБА_1

Судді: ________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3