Справа №718/2304/15-к
Провадження №1-кп/718/128/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000401 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою базовою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 04 червня 2014 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 164 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2015 року в нічну пору доби, ОСОБА_3 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих спонукань, на вантажному автомобілі марки ГАЗ моделі 53, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28 лютого 2004 року належить ОСОБА_6 , прибув до смуги захисних лісових на саджень за адресою с. Дубівці Кіцманського району, а саме кв. 107 вид. 39 на пергоні «Неполоківці-Лужани», що перебувають у користуванні ВП «Львівська дистанція лісових насаджень». В подальшому ОСОБА_3 на вказаній території переслідуючи корисливу мету, реалізуючи свій злочинний умисел таємно, протиправно здійснив завантаження 5 куб.м. поваленої та порізаної деревини різних порід дерев, загальною вартістю 1176,05 грн., заподіявши юридичній особі ВП «Львівська дистанція лісових насаджень» матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_3 здійснив рух на вантажному автомобілі марки ГАЗ моделі 53, державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку власного домогосподарства в с. Дубівці Кіцманського району, однак був зупинений працівниками охорони ВП «Львівська дистанція лісових насаджень».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю та щиро розкаявся.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, однак по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його майновий стан. Однак, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив суворо не карати та відсутність з його сторони претензій матеріального та морального характеру, а тому на підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, за вироком Кіцманського районного суду від 04 червня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 164 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, які він не відбув, що підтверджується довідкою кримінально-виконавчої інспекції Кіцманського районного сектору від 02 лютого 2016 року, а тому при визначенні покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та не відбутого покарання за попереднім вироком необхідно призначити покарання у відповідності до ст. 71 КК України за сукупності вироків, шляхом повного складання.

Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 71 КК України шляхом повного складання призначеного покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 червня 2014 року, за ч. 2 ст. 164 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та направити ОСОБА_3 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу, при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Строк покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1