№ 1-кп/756/900/15

В И Р О К
Іменем України
7 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 23 квітня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2. 3 вересня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
8 травня 2015 року приблизно о 21-ій годині ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні торгівельно-розважального центру «DreamTown», що проспекту Оболонському, 1-Б м. Києва, зайшов до магазину «Pull and Bear», де з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав належний ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА Україна» товар, а саме: піджак чоловічий, вартістю 1 475, 18 грн. Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій умисел на таємне викрадення майна до кінця, одягнув на себе викрадений піджак та, пройшовши лінію кас, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони магазину при виході з приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся, підтвердивши обставини вчиненого. Зокрема показав, що 8 травня 2015 року приблизно о 21-ій годині він знаходився у приміщенні торгівельно-розважального центру «DreamTown», що проспекту Оболонському, 1-Б м. Києва, та зайшов до магазину «Pull and Bear». У зазначеному магазині він, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав піджак чоловічий, вартістю 1 475, 18 грн. Після цього він зняв з речі захисні кліпси, одягнув на себе викрадений піджак та, пройшовши лінію кас, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак був затриманий працівниками служби охорони магазину при виході з приміщення. Вартість викраденого не оспорює й у вчиненому кається. Свій вчинок пояснив тим, що на той час він вживав наркотичні засоби, тому потребував коштів для їх придбання.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. Суд вважає за необхідне виключити обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 рецидив злочинів, оскільки обвинувачений, маючи судимості за умисні корисливі злочини, знову вчинив умисний корисливий злочин. У зв`язку з цим у ОСОБА_6 наявний спеціальний рецидив злочинів, який входить до кваліфікуючої ознаки «повторність», яка у відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України, не може ще раз ураховуватися при призначенні покарання як така, що його обтяжує.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працевлаштований, однак займається суспільно корисною працею, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. На думку суду інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначення йому покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений раніше засуджувався за вчинення аналогічних корисливих злочинів і належних висновків для себе не зробив.
Таким чином, на думку суду, виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише у разі реального відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, однак вважає, що його перевиховання та виправлення можливі при призначенні йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час встановленого йому Святошинським районним судом м. Києва іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України.
Крім того, керуючись роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд не застосовує принцип поглинення, часткового чи повного складання покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважає, що вирок Оболонського районного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, необхідно виконувати самостійно.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, й остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 7 грудня 2015 року.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Речові докази по справі, а саме: піджак чоловічий - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя
07.12.2015 Справа № 756/13617/15-к