Справа № 1-116/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря - Прилуцької О.І.,

прокурора - Вітер Л.В.,

адвоката - ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; працює в ТОВ Агровітводієм, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, призначене покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлений іспитовий строк тривалістю 2 роки,

за ч. 2 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 23.10.2011 року приблизно о 13 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі ОСОБА_4, що розташована за адресою: вул. Центральній 37, № 4, с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, куди він був запрошений як гість, з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом вільного доступу з шафи, що знаходилася в одній із кімнат, здійснив таємне викрадення грошей в сумі 5000 гривень, які належали ОСОБА_5, після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому матеріальні збитки на вище вказану суму.

Підсудний ОСОБА_2 під час досудового та судового слідства свою вину визнав повністю, повністю підтримав показання, які він дав під час досудового слідства, і пояснив, що 23.10.2011 року приблизно об 11 годині він знаходився біля заводу Монфарм, що в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, де в магазині ПП "Шишонок" вживав спиртні напої. Він сам особисто випив приблизно 300 г горілки, після чого приблизно о 12 годині він зустрів свою знайому - жительку с. Аврамівка Монастирищенського району ОСОБА_6, яка йшла до своєї подруги. ОСОБА_6 запропонувала йому піти разом з нею до її подруги, він погодився, придбав в магазині пива і вони разом з ОСОБА_6 пішли до її подруги, яка проживає на другому поверсі чотирьохповерхового будинку по вул. Центральній, 37 в с. Аврамівка Монастирищенського району. В квартирі була господарка на імя ОСОБА_6 та ще одна жінка на імя ОСОБА_6. Коли вони перебували на кухні та вживали придбане ним пиво, ОСОБА_6 сказала, що в її онуки сьогодні день народження і запросила всіх присутніх до себе в гості. На пропозицію ОСОБА_6 всі погодилися, після чого ОСОБА_6 пішла до себе додому, щоб приготуватися, а вони залишилися в квартирі ОСОБА_6, яка сказала, що потрібно придбати подарунок для онуки ОСОБА_6, потім вийшла з кухні і пішла до іншої кімнати. Він також пішов вслід за ОСОБА_6 і побачив, як вона дістала із шафи поліетиленовий пакет чорного кольору який був наповнений грошима в пачках купюрами різного номіналу. Коли він побачив велику суму грошей, він здивувався і запитав у ОСОБА_6 скільки грошей знаходиться в пакеті. Тетяна відповіла, що приблизно 150 тисяч гривень, та пояснила, що це не її гроші, а її співмешканця, після чого ОСОБА_6 поклала пакет з грошима назад в шафу і вони разом пройшли на кухню, де знаходилася ОСОБА_6, і знову продовжили вживати пиво.

Приблизно о 13 годині він вирішив вчинити крадіжку грошей, дівчатам повідомив, що іде до туалету, вийшов з кухні, зачинив за собою двері і відразу пішов до кімнати де стояла шафа, та викрав з пакету пачку грошей купюрами номіналом по 50 гривень в сумі 5000 гривень. Викрадені гроші він запхав за пояс своїх штанів, після повернувся до кухні, де продовжив спілкуватися з ОСОБА_6 та ОСОБА_6. Приблизно через 30 хвилин вони поїхали в центр м. Монастирища Черкаської області, де придбали подарунок для онуки ОСОБА_6 і поїхали до неї в гості.

Коли він разом з сином ОСОБА_7 переносили стола, то в нього із-за поясу випала частина грошей, які упали на підлогу. Гроші відразу помітила ОСОБА_6, вона їх підняла і запитала, хто з них згубив ці гроші. Всі промовчали і ОСОБА_6 поклала гроші на телевізор, після чого вони продовжували відпочивати. Близько 21 години він поїхав додому, перерахував гроші, які залишилися в нього з тих, які він викрав, їх сума склала 3850 гривень. Наступного дня - 24.10.2011 року, вранці до нього приїхали працівники міліції, яким він зізнався, що вчинив крадіжку з квартири ОСОБА_6 і добровільно видав гроші в сумі 3850 гривень. Викрадені гроші він мав намір витрати на власні потреби.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_2 під час досудового та судового слідства, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими у встановленому законом порядку, які за заявою підсудного, крім показань самого підсудного, та матеріалів справи, що характеризують особу підсудного (а.с.76-91), згідно ст. 299 КПК України в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасники розгляду справи згодні з тим, що у відповідності до ст.299 КПК України, вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджувалися у судовому засіданні, у апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всестороннього та обєктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає предявлене ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України доведеним.

Дії підсудного ОСОБА_2 за фактом крадіжки грошей в сумі 5000 грн., суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає, зявлення із зізнанням, добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що підсудний має на утриманні малолітню дитину Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає вчинення злочину, особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Органом досудового слідства обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2 визнано вчинення злочину повторно.

Вчинення злочину повторно є обставиною, яка передбачена в диспозиції ст.185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, і тому суд у відповідності до ч.4 ст.67 КК України не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що обтяжує покарання.

Підсудним ОСОБА_2 вчинено злочин середньої тяжкості, він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, проте, він є особою, що має судимість відповідно до вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.12.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, призначене покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлений іспитовий строк тривалістю 2 роки; підсудний є особою, яка вчинила злочин під час іспитового строку, до нього вже застосовано кримінальне покарання, що повинно було стимулювати його від подальшої злочинної поведінки, проте підсудний знехтував винесеним вироком, не зробив належних висновків і вчинив новий злочин, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі.

Підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин 23.10.2011 року, після постановлення вироку Монастирищенського районного суду від 29.12.2009 року, тому остаточне покарання за даним вироком йому належить визначити із застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Невідбута підсудним частина покарання за вироком Монастирищенського районного суду від 29.12.2009 року складає 3роки 6 місяців позбавлення волі.

Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, та для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 71 КК України, ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

Підсудного ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Монастирищенського районного суду від 29.12.2009 року у виді 1 рік 7 місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання 3 роки 7 місяців (три роки сім місяців) позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Зарахувати засудженому ОСОБА_2 за правилами ч.1 ст.72 КК України у відбування покарання попереднє увязнення з 24.10.2011 року, тобто з дня затримання, відповідно строк відбування покарання рахувати з 24.10.2011 року.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_2 залишити попередню - тримання під вартою, оскільки суд не вбачає підстав для заміни міри запобіжного заходу.

Речовий доказ по справі: 5000 грн., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5, залишити в його власності, розписку про зберігання скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії вироку.

Суддя Т.І. Діденко