Справа № 712/4721/15-к
Провадження № 1-кс/712/1961/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
м. Черкаси 27 квітня 2015 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону про застосування запобіжного заходу та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання.

Клопотання мотивується тим, що ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдата, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №454/2014 від 06.05.2014 року Про часткову мобілізацію, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію №1240-VII від 06.05.2014 року, 24.10.2014 року, під час перебування відповідно до бойового розпорядження керівника сектору ІНФОРМАЦІЯ_1 №1 від 04.09.2014 року у складі підрозділу у розпорядженні командування військової частини НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив підрозділ за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 в районі сектору ІНФОРМАЦІЯ_1 в адміністративних межах Донецької і Луганської областей та вказану частину і направився до місця проживання в м. Черкаси де й надалі постійно перебував, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 07.04.2015 року, тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 і заявив про себе.

В клопотанні зазначає, що діяння ОСОБА_4 кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Санкція ст.407 ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Згідно ст.12 ч.3 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

23.04.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його повністю задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечував щодо задоволення клопотання.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється за ч.3 ст. 407 КК України, яка передбачає строк позбавлення волі від двох до п`яти років позбавлення волі, раніше не судимий, свою провину визнає в повному обсязі, з`являється для проведення слідчих дій, по першому виклику слідчого, а також зважаючи на те, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеному ризику будь-яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів, тому суд приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 369 372 КПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особисте зобов`язання з покладенням на нього на строк 2 місяці конкретних обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого і прокурора про зміну свого місця проживання та роботи.

Виконання даної ухвали покласти на військову прокуратуру Черкаського гарнізону.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 мінімальних заробітних плат.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в судді.

Слідчий суддя:

Копію цієї ухвали мені вручено ___ ____________ 2015 року о ___год.___00хв.

Підозрюваний: