пр. № 1-кп/759/81/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0008993, №0009230 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сквира Київської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, одружений, працює начальником охорони ТОВ «Бімаркет», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- 27.09.1996 року Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 05.10.2000 року Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 26.02.2001 року Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 222, ст. 208 КК України (в ред. 1960 р.) до 8 років позбавлення волі;

- 10.05.2002 року Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст. 185 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі;

- 17.12.2009 року Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 07.08.2014 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 1 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 10.10.2014 року приблизно о 12-00 год., знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці по мобільному телефонному зв`язку домовився з ОСОБА_10 про зустріч за місцем проживання останньої, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , для проведення спільного відпочинку. Після чого, ОСОБА_8 у той же день приблизно о 19-00 год. прибув до вищевказаної квартири ОСОБА_10 , де вирішив заволодіти майном останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_10 , схопив останню руками за горло та почав душити, чим спричинив фізичний біль, потім, використовуючи особисті речі потерпілої, зв`язав останню, подолавши тим самим її волю до опору його злочинним діям.
Продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_8 , взяв кухонний ніж та наблизившись до ОСОБА_10 , тримаючи кухонний ніж у руці, погрожуючи його застосуванням, висловив потерпілій словесну вимогу передачі йому грошових коштів та виробів із золота. Сприйнявши загрозу ОСОБА_8 , як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, ОСОБА_10 не стала чинити опору його злочинним діям та повідомила про місця знаходження у квартирі грошових коштів та виробів з золота.
Після чого, ОСОБА_8 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення відкрито заволодів:
-золотими сережками та трьома золотими каблучками дійсна ринкова вартість яких згідно висновку експерта вартості майна на момент вчинення злочину тобто на 10.10.2014 року становить 4455 гривень;
-грошовими коштами в сумі 2200 гривень;
-грошовими коштами в розмірі 250 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 10.10.2014 року становить 3237 гривень 50 копійок;
-грошовими коштами в розмірі 1415 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на10.10.2014 року становить 23735 гривень 80 копійок;
Відкрито заволодівши майном громадянки ОСОБА_10 , на загальну суму 33628 гривень 30 копійок, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись відкрито викраденим майном на власний розсуд.
В результаті скоєного нападу ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2952 від 05.11.2014, заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синців на бокової поверхні шиї справа в нижній третині, на передньо- зовнішній поверхні лівого променево зап`ясного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, які за давністю можуть відповідати терміну 10.10.2014 року, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_8 15.10.2014 року приблизно о 21-10 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , отримавши від наглядно знайомої ОСОБА_13 інформацію про те, що в неї є золотий ланцюжок, який має пошкодження та побачивши його, вирішив шляхом зловживання довірою заволодіти чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, ОСОБА_14 , 16.10.2014 року приблизно о 21-15 год., під приводом відремонтувати золотий ланцюжок попрохав його у ОСОБА_13 , запевнивши при цьому останню повернути відремонтований золотий ланцюжок через декілька днів. ОСОБА_13 , повіривши ОСОБА_15 та погодившись на його пропозицію, передала останньому свій золотий ланцюжок. Після цього, ОСОБА_8 , не маючи на меті відремонтувати та повертати золотий ланцюжок, шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_13 , а саме золотим ланцюжком, вартістю 1500 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.
Крім того, 16.10.2014 року приблизно о 20-15 год., ОСОБА_16 знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 вирішив повторно відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , яка в той час перебувала в даній квартирі. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, з метою подолання опору з боку потерпілої, завів праву руку потерпілої ОСОБА_13 , яка в цей час сиділа на дивані кімнати, за її спину, та поклавши її на живіт, одягнув на руки ззаду пластмасові іграшкові кайдани, які дістав з кишені брюк, а ноги зв`язав простирадлом, яке взяв на дивані вищевказаної кімнати, тим самим завдав останній фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Після цього, став вимагати у ОСОБА_13 передачі йому майна, а саме: золотих коштовностей, які були одягнуті на останній, погрожуючи при цьому в разі невиконання даної вимоги її побити, тобто застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. ОСОБА_13 , розуміючи, що в разі невиконання даної вимоги погрози будуть реалізовані, погодилася на його вимоги та після того, як ОСОБА_16 , звільнив її руки від іграшкових кайданів, передала йому наступні речі, знявши їх з себе, а саме: золоті сережки, вартістю 800 гривень, золоту каблучку, вартістю 600 гривень, золоту каблучку, вартістю 600 гривень, золотий ланцюжок, вартістю 900 гривень, золотий хрестик, вартістю 500 гривень, золоту сережку для пірсінгу, вартістю 500 гривень. Повторно, відкрито викравши вказане вище чуже майно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та з погрозою застосування такого насильства, ОСОБА_16 , розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 3900 гривень. Після заволодіння майном ОСОБА_13 , ОСОБА_16 другим кінцем простирадла зв`язав руки потерпілій та вказав останній зайти до платтяної шафи та сидіти там.
Крім того, 16.10.2014 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_8 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , вирішив із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повторно відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , яка в той час перебувала в даній квартирі після надання останньому інтимних послуг. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих спонукань, з метою подолання опору з боку потерпілої, зв`язав руки ОСОБА_12 простирадлом, яке взяв на дивані вищевказаної кімнати, тим самим завдав останній фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не с небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Подолавши волю потерпілої до опору, ОСОБА_8 оглянув вміст належної ОСОБА_12 сумочки, яка знаходилась поруч з останньою, після чого відкрито, повторно викрав з сумки чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: грошові кошти в розмірі 890 гривень. Відкрито, повторно викравши чуже майно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 890 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 , 17.10.2014 року приблизно о 00-20 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 вирішив повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , яка в той час перебувала в даній квартирі після надання останньому інтимних послуг. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, з метою подолання опору з боку потерпілої, зв`язав руки ОСОБА_11 простирадлом, яке взяв на дивані вищевказаної кімнати, тим самим завдав останній фізичного болю тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Після цього, став вимагати у ОСОБА_11 передачі йому майна та грошових коштів. Подолавши волю потерпілої до опору, ОСОБА_16 , з метою особистого збагачення, оглянув вміст належної ОСОБА_11 сумочки, яка знаходилась поруч з останньою, після чого відкрито, повторно викрав з сумки чуже майно, що належить ОСОБА_17 , а саме: гроші в сумі 100 гривень, мобільний телефон «НТС Desire 601», вартістю 3500 гривень, в якому знаходилася сім - карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було. Відкрито, повторно викравши вказане вище чуже майно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 , розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3625 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 , 17.10.2014 року приблизно о 00-35 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 вирішив повторно, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої відкрито викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , яка в той час перебувала в даній квартирі та знаходилась в платтяній шафі. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 став вимагати у ОСОБА_13 , яка в цей час вже вийшла з платтяної шафи, негайної передачі йому грошових коштів, погрожуючи при цьому в разі невиконання даної вимоги її побити, тобто застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. ОСОБА_13 , розуміючи, що в разі невиконання даної вимоги погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, буде реалізована, не стала чинити опору його злочинним діям та повідомила про місце знаходження грошових коштів за місцем її проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_6 . В подальшому, ОСОБА_8 утримуючи потерпілу ОСОБА_13 вийшли з квартири на вулицю, зупинили проїжджаючий автомобіль та поїхали до будинку АДРЕСА_7 . Після цього, ОСОБА_8 залишився на вулиці біля будинку, а ОСОБА_13 в цей час піднялась до своєї квартири, взяла гроші в сумі 7500 гривень та спустившись на вулицю, побоюючись, що погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, може бути реалізована, 17.10.2014 року приблизно о 00-55 год. передала ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 7500 гривень. Повторно, відкрито, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 7500 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що вона познайомилась з ОСОБА_8 приблизно за тиждень до подій через інтернет-сайт та згодом запросила його до себе додому. 10.10.2014 року біля 19-00 год. ОСОБА_8 прийшов до неї додому, через деякий час він зняв футболку, вона побачила його наколки, злякалась та намагалась вибігти з квартири, проте не змогла швидко відчинити вхідні двері. ОСОБА_8 схопив її за горло та потягнув до кімнати, зв`язав руки та ноги. Вона почала кликати по допомогу, проте ОСОБА_8 пригрозив задушити, якщо вона не припинить кричати. Вона злякалась та припинила, після чого ОСОБА_8 рушником затулив їй рота, взяв на кухні ніж та спитав де гроші. Вона злякалась за своє життя та здоров`я, ніж весь час був у нього в руках, та вказала де лежать гроші та ювелірні вироби. Потім ОСОБА_8 забрав мобільні телефони, щоб вона нікому не зателефонувала та пішов з квартири, залишивши її зв`язаною таким чином, щоб вона сама могла згодом звільнитися.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування насильства, вчинене особою яка раніше вчинила розбій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, інші - тяжкими злочинами (ст. 12 КК України), мотиви вчинення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово засуджений, вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочини в межах санкцій відповідних частин статей КК України із застосуванням додаткового покарання, обравши щодо нього при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а за сукупністю вироків принцип часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_8 зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни.

Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, 368-371, 373-377 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

-за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 17.12.2009 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 20 жовтня 2014 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 - тримання під вартою - залишити без зміни і до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення дактилоскопічної експертизи №99 від 06.02.2015 року в сумі 393,12 грн.; дактилоскопічної експертизи №104 від 06.02.2015 року в сумі 393,12 грн.; дактилоскопічної експертизи №1377 від 30.10.2014 року в сумі 393,12 грн.; дактилоскопічної експертизи №1378 від 30.10.2014 року вартістю 393,12 грн., а всього 1572 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) грн. 48 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-грошові кошти в сумі 1522,00, передані на зберігання до фінансової частини Святошинського РУГУМВС України в м. Києві, квитанція 000348 - повернути за належністю Гаєвському СЛ.;

-три каблучки з металу жовтого кольору, пара сережок, ніж, передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві повернути за належністю потерпілій ОСОБА_10 ;

-шарф жіночий чорного кольору у кольоровий горошок, штани жіночі темно-сірого кольору, передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанція №719 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_10 ;

-рюкзак чорного кольору, блокнот, мобільний телефон «Нокіа С5» чорного кольору, два флеш-накопичувачі 2 GB «Apacer» та 4 GB «Sandisk», передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанція №720 повернути за належністю ОСОБА_8 ;

-три сім-картки мобільного оператора «Київстар», наручники, передані на зберігання до камери схову Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, квитанція №720 знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1