Провадження №1-кп/485/127/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в ході підготовчого судового засідання в м.Снігурівка Миколаївської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Каланчак Каланчацького району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника відділення - лікаря фтизіатра туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозньої лікарні Снігурівської УДПтС України в Миколаївській області,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, який надійшов від прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 разом із угодою про визнання винуватості від 26 серпня 2015 р. у кримінальному провадженні № 0000268,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов"язки заступника начальника установи з лікувально-профілактичної роботи -начальника сеціалізованої туберкульозної лікарні - лікаря Снігурівської ВК №5, будучи заступником голови спеціальної лікарської комісії, тобто будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, діючи за попередньою змовою з іншими членами спеціальної лікарської комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 10 лютого 2015 року в умовах спеціалізованої туберкульозньої лікарні Снігурівської виправної колонії за адресою: с.Центральне, вул.Суворова,1, Снігурівського району Миколаївської області склав висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, в який в розділ 5 "Діагнози захворювань" вніс завідомо недостовірну інформацію про діагноз захворювання, який згідно з п.1.2 Переліку захворювань є основою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання, потім вказаний висновок ОСОБА_4 підписав як заступник голови спеціальної лікарської комісії. В цей же день вказаний висновок про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 був долучений до подання про його звільнення та скерований до Снігурівського районного суду для розгляду по суті. На підставі ухвали Снігурівського районного суду від 21 лютого 2014 року з врахуванням діагнозу ОСОБА_10 виставленого спеціальною лікарською комісією та внесеного до її висновку від 10 лютого 2014 року щодо ніби-то його захворювання, ОСОБА_10 був звільнений від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк один рік вісім місяців чотири дні, у зв"язку з тяжким захворюванням до одужання, та згідно якої 03 березня 2014 року ОСОБА_10 було звільнено і він уникнув відбуття покарання на вказаний термін.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, а саме видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 26 серпня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у зв"язку із беззастережним визнанням останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зобов"язанням співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших співучасників злочину.

Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо можливості затвердження угоди прийшов до наступного.

У відповідності до ч.6 ст. 474 КПК України, суд може затвердити угоду у разі досягнення такої між сторонами та зобов`язаний переконатися в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інший обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 згоди на затвердження судом угоди про визнання винуватості не надав, посилаючись на те, що він на момент укладення угоди не зрозумів суті обвинувачення. Натепер вини своєї у вчиненні злочину не визнає.

Захисник у питанні затвердження угоди поклався на розсуд суду.

Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди.

Таким чином, враховуючи, що угоди про визнання винуватості між сторонами не досягнуто, обвинувачений щодо затвердження угоди судом заперечує, вини у скоєнні злочину не визнає, то у відповідності до п.4 ч.7 ст.474 КПК України є підстави для відмови у затвердженні угоди, та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 470, 472, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 26 серпня 2015 р. між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернути до прокуратури Миколаївської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ