Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-417/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

за участю прокурора Літвіненко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Молдови, особи без громадянства, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, без реєстрації, раніше судимого:

- 21.08.1987 року Вільшанським райсудом Кіровоградської області за ст. 140 ч.2 КК України, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання на 2 роки;

- 08.02.1988 року Вільшанським райсудом Кіровоградської області за ст. 141 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 01.06.1991 року;

- 06.04.1993 року Вільшанським райсудом Кіровоградської області за ст. 196-1 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% на користь держави;

- 22.02.1994 року Вільшанським райсудом Кіровоградської області за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 09.02.1998 року Кіровоградським обласним судом за ст. 94 КК України до 12 років позбавлення волі; звільнився 01.07.2009 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2010 року близько 22 години ОСОБА_1 з метою вчинення крадіжки коня, який належить ОСОБА_2, прийшов до домоволодіння ОСОБА_2 в с. Єрмолаївка по вул. Лугова, 42. Виконуючи задумане, ОСОБА_1 через незачинені вхідні двері проник всередину господарської будівлі, руками відкрутив металевий ланцюг від припону і таємно повторно викрав коня гнідої масті вартістю 6000 грн., належного ОСОБА_2, з викраденим з місця вчинення злочину скрився.

Допитаний під час судового слідства підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечував і пояснив, що дійсно 07.09.2010 року пізно увечері прийшов до ОСОБА_2, де проник до сараю, розташованого на території домоволодіння останнього, звідки викрав коня гнідої масті, розкрутивши руками ланцюг, яким цей кінь був привязаний. Наступного дня коня у нього вилучили. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_2 на досудовому слідстві пояснив, що має у власності коня гнідої масті віком близько 10 років. 07.09.2010 року увечері до нього додому прийшов ОСОБА_1, який попросив поїсти, поговорив трохи та пішов, а вночі він почув лай собак, вийшов на двір і побачив, що з сараю зник його кінь, якого перед цим він привязав на ланцюг, а двері сараю не зачинив, щоб коню не було жарко. Повідомив про викрадення у міліцію і наступного дня коня йому повернули /а.с.16/. Такі пояснення були оголошені і досліджені судом згідно заяви потерпілого від 05.1.2010 року, в якій ОСОБА_2 також повідомив, що претензій матеріального характеру до підсудного не має.

Крім повного визнання своєї провини самим підсудним, пояснень потерпілого, що були досліджені судом, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів: довідкою про вартість коня /а.с.4/; протоколом огляду місця події, схемою до нього та фототаблицею /а.с.5-7/; протоколом огляду коня /а.с.13/; зберігальною розпискою потерпілого ОСОБА_2 /а.с.18/; протоколом відтворення обстановки та обставин події, під час якого ОСОБА_1 добровільно показав і розказав, яким чином він викрав коня ОСОБА_2 та фототаблицею до вказаного протоколу /а.с.19- 21/.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства, його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який не має постійного місця проживання, роботи, сімї, неодноразово судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України помякшують покарання ОСОБА_1, суд визнає повне визнання підсудним своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Коня гнідої масті, належного ОСОБА_2, який знаходиться у нього на зберіганні, залишити ОСОБА_2 /а.с.18/.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 09.09.2010 року /а.с.23/.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою.

Коня гнідої масті, який зберігається у ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2 /а.с.18/.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ: