Справа №11-563/11 11.08.2011 11.08.2011 11.08.2011
Номер провадження 11/1490/2311/11
Справа № 11-563/2011 року Категорія: ст.187 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції Семерей М.Ф. доповідач Куценко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року м. Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Куценко О.В. при секретарі Болмосовій І.В. за участю прокурора Кириленка Є.В., засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2,

розглянула при попередньому розгляді матеріали кримінальної справи за апеляціями засудженого ОСОБА_3, помічника прокурора Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2011 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий: 14 травня 2001 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 140 КК України ( 1960 р.) на 2 роки позбавлення волі умовно; 23 червня 2004 року Ялтинським міським судом м. Ялти за ч.2 ст. 185. ч.З ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 17 лютого 2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2011 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбування 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець м. Миколаєва, вул. 12 Продольна, 8, раніше не судимий,

- засуджений за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обовязків періодично зявлятись для реєстрації органи кримінально - виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 1548,00 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 - 2160, 00 грн.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що він 27 березня 2010 року близько 22-00 години, біля будинку № 52 по вул.. Південній в м. Миколаєві відкрито заволодів майном ОСОБА_6 на загальну суму 2160,00 грн.

Крім того, 29 квітня 2010 року в 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_1 в дворі будинку № 13 по пр. Миру в м. Миколаєві вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_2, заволодівши його майном на загальну суму 1748,00 грн.

Помічником прокурора Ленінського району м. Миколаєва подана апеляція, в якій він просить вирок суду стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. ОСОБА_3 призначити за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.1 ст. 70 КК України - 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2011 року і призначити остаточно 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В апеляції прокурор посилається на неправильне застосування судом норм кримінального закону та невідповідність призначеного засудженим покарання. Проте в мотивувальній частині апеляції апелянт не зазначив в чому полягає явна несправедливість покарання призначеного ОСОБА_1, а лише послався на постанови Пленуму Верховного суду України щодо порядку призначення покарання з застосуванням ст. 69 та ст. 75 КК України.

Стосовно ОСОБА_3 прокурор в апеляції взагалі не навів мотивів що до скасування вироку. Крім того вказуючи на невідповідність призначеного ОСОБА_3 покарання та скасування вироку в цій частині, прокурор просить призначити засудженому за ч.2 ст. 186 та ч.2 ст. 187 КК України таке ж покарання яке йому було призначено судом.

Таким чином апеляція помічника прокурора містить в собі протиріччя, і є такою, що не відповідає вимогам ст. 350 КПК України.

Проте, суд на це увагу не звернув і призначив апеляцію прокурора до розгляду апеляційним судом.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, захисником ОСОБА_7, ОСОБА_8 було заявлено клопотання про ознайомлення її з матеріалами кримінальної справи та протоколом судового засідання, однак вона в повному обсязі з матеріалами справи та протоколом судового засідання не ознайомлена. ( а.с. 297).

За таких обставин кримінальна справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 88, 350, 352 КПК України.

Керуючись ст. 357 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та помічника прокурора Ленінського району м. Миколаєва на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2011 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернути Ленінському районному суду м. Миколаєва для виконання вимог ст.ст. 88, 350,352 КПК України.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області