Справа № 127/8871/13-к
Провадження 1-кс/127/2241/13
УХВАЛА

12.04.2013 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук О.В., при секретарі Сивенюк О.М., за участю прокурора Ільніцького І.І., захисника ОСОБА_1, розглянувши клопотання заступника прокурора Вінницької області Максименка І., про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Якутія), громадянина ОСОБА_3 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого Якутським міським судом Російської Федерації за ч. 3 ст. 158 КК РФ, під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі останнього (екстрадиційний арешт) до правоохоронних органів Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Вінницької області Максименко І. звернувся до суду із даним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні прокуратури Вінницької області знаходяться матеріали запиту прокуратури Російської Федерації про видачу і фактичну передачу ОСОБА_2

ОСОБА_2 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації на виконання вироку Якутського міського суду Республіки Саха (Якутія) про засудження його за ч.3 ст. 158 КК Російської Федерації до 4 років позбавлення волі. Якутиським міським судом Російської Федерації 01.04.2009 року ОСОБА_2 було оголошено в розшук.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2012 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) та 26.02.2013 року визнано наявність підстав для його тримання під вартою відповідно.

Наказом Міністерства юстиції України №203/5 від 01.02.2013 року прийнято рішення про видачу ОСОБА_2 до Російської Федерації для виконання покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, призначеного вироком Якутського міського суду Республіки Саха (Якутія) від 03.11.2006 р.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №9/75-0-61-13/12.1/5 від 18.03.2013 ОСОБА_2 має бути виданий правоохоронним органам Російської Федерації до 27.04.2013 року.

За даними управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області станом на 09.04.2013 року ОСОБА_2 із заявою про визнання біжанцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також із заявою про набуття громадянства не звертався.

Враховуючи те, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою ОСОБА_2, заступник прокурора Вінницької області Максименко І. просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Ільницький І.І. підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

ОСОБА_2 не заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 при вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються КПК України.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею.

Згідно листа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області за № 2973 від 09.04.2013 року ОСОБА_2 до УДМС України у Вінницькій області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також із заявою про набуття громадянства не звертався.

Ухвалою Вінницького міського суду від 27.12.2012 року, яка набула законної сили, до ОСОБА_2 було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації. Ухвалою від 26.02.2013 року цього ж суду ОСОБА_2 було продовжено тримання під вартою.

Враховуючи те, що до ОСОБА_2 правомірно застосований екстрадиційний арешт, наказом Міністра юстиції України №203/5 від 01.02.2013 року прийнято рішення про видачу ОСОБА_2 до Російської Федерації для виконання покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, призначеного вироком Якутського міського суду Республіки Саха (Якутія) від 03.11.2006 р., а також те, що існує ризик переховування ОСОБА_2 від правоохоронних органів, про що свідчить розшук останього ще з 01.04.2009 року, вважаю, що наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_2 під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 197, 199, 584 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задавольнити.

Визнати наявними підстави для подальшого тримання ОСОБА_2 під вартою та продовжити йому строк тримання під вартою по 07 червня 2013 року включно для забезпечення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_2 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: