Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-в/644/599/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Харківської ВК (№43) ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові подання начальника Харківської виправної колонії (№ 43) ОСОБА_6 та Голови спостережної комісії в Орджонікідзевському районі міста Харкова ОСОБА_7 «Про умовно-дострокове звільнення засудженого на невідбутий строк» щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Харкова, громадянин України, освіта середньо-спеціальною освітою, одруженого, має трьої дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відбуває покарання за вироком суду у Харківській виправній колонії (№43) за адресою: м. Харків вул. Таджицька № 17, раніше судимого:
1.07.05.2001 р. за ч. 2 ст. 140, ст.46-1 КК України Ленінським районним судом м. Харкова до 2-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1-н рік, штраф 680 грн.;

2.24.03.2004 р. за ч. 1 ст. 185 КК України Зміївським районним судом Харківської області до 1-го року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1-н рік;

3.24.06.2004 р. за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України Ленінським районним судом міста Харкова до 1-го року 1-го місяця позбавлення волі. Звільнений 28.05.2005 року після відбуття строку покарання;

4.06.10.2010 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі з іспитовим строком на 1-н рік;

5.25.02. 2011 року за ч. 1 ст. 186 КК України Жовтневим районним судом міста Харкова до 200 годин громадських робіт,

засудженого:

24 липня 2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, -
в с т а н о в и в:
Адміністрація Харківської виправної колонії (№43), спостережна комісія Орджонікідзевського району міста Харкова звернулися із Поданням про умовнео-досторокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк (далі за текстом Подання).
В Поданні йде посилання на те, що засуджений відбув дві третіх призначеного судом строку покарання, характеризується позитивно, своїм відношенням до праці довів своє виправлення.
Представником Харківської виправної кололенії та засудженим надані заяви (а.с. 10-12).
Суд, дослідивши матеріали справи у якій наявні документи про позицію, щодо Подання, адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43), вислухавши думку представника Харківської виправної колнії - який підтримав Подання; та засудженого який прохав задоволинити Полдання; вислухавши думку прокурора, який вважав, що подання підлягає задоволенню; дослідивши матеріали особової справи засудженого, - вважає Подання про умовно-дострокове звільнення засудженого на невідбутий строк таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 2 статті 81 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`якшою" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу, бо Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25.12.2014 року (справа № 644/12911/14-к номер провадження 1-в/644/1227/14) засудженому ОСОБА_5 наполовину було скорочено невідбуту частину основного покарання, чим задоволено Подання Харківської виправної колонії (43) «Про можливість скорочення наполовину невідбутого строку покарання засудженим ОСОБА_5 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застовсоване після фактичного відбуття засудженим: 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
Судом установлено, що ОСОБА_5 засуджений 24 липня 2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25.12.2014 року (справа № 644/12911/14-к номер провадження 1-в/644/1227/14) засудженому ОСОБА_5 наполовину було скорочено невідбуту частину основного покарання, чим задоволено Подання Харківської виправної колонії (43) «Про можливість скорочення наполовину невідбутого строку покарання засудженим ОСОБА_5 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Вагомих підстав до умовно-дострокового звільнення засудженого Подання не містить. На думку суду, при вирішенні питання про направлення Подання не в достатній мірі врахована обставина скорочення Судом засудженому невідбутої частини основного покарання наполовину, тобто до двох років одного місяця, що є вже достатньою мірою заохочення засудженого.
При вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення.

Так, характеристика, затверджена начальником Харківської виправної колонії (43) 28.01.2015 року, містить вказівку на те, що засуджений ОСОБА_5 на заходи виховного впливу реагує слабо, правильні висновки для себе робить не завжди поведінка не стійка, не вбачає суспільної необхідності у виконанні по благоустрою установи, допускає особитсу неорганізованість (особова справа засудженого а.с. 75-76); в характеристиці, затвердженої начальником Харківської виправної колонії (43) 27.05.2015 року, засуджений характеризується у тому числі і як особа, яка приймає участь в організації виховних заходів неохоче, програми виховного впливу відвідує не завжди (особова справа засудженого а.с. 84-85).

Характеристика, надана до суду з Поданням, затверджена начальником Харківської виправної колонії (43) 07.10.2015 року, містить протилежну характеристику, ніж у затверджених раніше. Доречі, остання характеристика на засудженого відсутня в особовій справі засудженого ОСОБА_5 . Вказане, на переконання суду, свідчить про формальний підхід з направлення до суду Подання.

Засіданнями комісії: від 28.01.2015 року Харківської виправної колонії (43) з розгляду питань про зміну умов тримання засуджених до позбавлення волі Вирішено, що зміна умов тримання в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії мінімального рівня безпеки є недоцільною, у звязку з тим, що засуджений не стає на щлях виправлення (що підтверджується витягом з протоколу № 2, особова справа а.с. 78); та - від 27.05.2015 року Вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення виправлення (що підтверджується витягом з протоколу № 19, особова справа а.с. 86). Аналогічна інформація міститься і у Рапорті від 07.07.2015 року начальника відділення СПС № 11 ст. лейтенанта вн. Служби ОСОБА_11 (особова справа а.с. 87).

Разом з тим зазначено, що засуджений має два заохочення у вигляді подяки від 27.04.2015 року від начальника відділення та 24.08.2015 року від начальника колонії за сумлінну поведінку та ставлення до праці, тобто, напередодні до вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення.
Судом не установлено ні в судовому засідання, так і дослідженні особової справи у судовому засіданні,- які ж саме позитивні зміни сталися за короткий період, що пройшов з часу затвердження попередніх характеристик на засудженого, і до внесення Подання про його умовно-дострокове звільнення, що надали можливість характеризувати засудженого з позитивного боку по всім показникам, по яким його характеризували з негативного боку.
Вказане свідчить, на думку суду, про те, що на день розгляду Подання до Суду не надано доказів, що засуджений ОСОБА_5 своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів виправлення. Тому, умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 81, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`якшою" ; ст. ст. 537 - 539, 369, 371 - 372 КПК України, суд-
ухвалив:
Поданням адміністрація Харківської виправної колонії (№43), спостережної комісія Орджонікідзевського району міста Харкова «Про умовно-дострокове звільнення засудженого на невідбутий строк» щодо засудженого ОСОБА_5 , що надійшло до канцелярії суду 13.10.2015 року вхідний № 37916/15-Вх, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1