Справа № 460/4992/15-к
Провадження №1-кс/460/600/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2015 рокум.Яворів
Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові скаргу на дії старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, -
його діями та не реагував на зауваження слідчого, що стало причиною отримання власне такого висновку. Крім цього, свідчення ОСОБА_6 в першому слідчому експерименті відрізняються від даних у другому, що свідчить про надання відповідних консультацій спеціалістом в даній галузі та ставить під сумнів їхню правдивість. Враховуючи дану обставину та наявність експерта ОСОБА_8 на слідчому експерименті з водієм «Інфініті QX56» ОСОБА_6 , який повністю керував його діями та не був занесений до протоколу від 10 червня 2015 року, вважає що така слідча дія є незаконна, а висновок виготовлений на таких підставах є не допустимим доказом в кримінальному провадженні.
Представник скаржника ОСОБА_4 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні викладеному в скарзі. Скаргу підтримав та просить скаргу задоволити.
Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечив, оскільки під час проведення відтворення ДТП дійсно мав місце той факт, що з водієм «Інфініті QX56» ОСОБА_6 був невідомий чоловік, який повністю підказував та постійно вказував, як саме рухався автомобіль «Інфініті QX56» та з якою швидкістю. Слідчий робив йому зауваження та вимагав покинути місце проведення відтворення, однак він і надалі консультував ОСОБА_6 .
23 квітня 2015 року було отримано висновок №1105 згідно якого покази ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спроможні з технічної точки зору.
Враховуючи, що не було встановлено винуватця ДТП було прийнято рішення повторно провести слідчий експеримент на проведення якого сторони погодилися.
10 червня 2015 року проводилося відтворення з учасником ДТП водієм «Інфініті QX56» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 разом з ним була особа, яка повністю підказувала та постійно вказувала, як саме рухався автомобіль «Інфініті QX56» та з якою швидкістю. Слідчий робив зауваження та вимагав покинути місце проведення відтворення, однак він і надалі консультував ОСОБА_6 . В подальшому особа що не була учасником слідчого експерименту не була відмічена в протоколі слідчого експерименту.
12 жовтня 2015 року повторно було проведено слідчий експеримент, ОСОБА_5 показав всі обставини, які передували зіткненню транспортних засобів на його смузі руху та з вини водія «Інфініті QX56».
Внаслідок отриманих даних було складено висновок №3920 від 19 листопада 2015 року.
Враховуючи наявність експерта ОСОБА_8 на слідчому експерименті з водієм «Інфініті QX56» ОСОБА_6 , який повністю керував його діями та не був занесений до протоколу від 10 червня 2015 року, вважає що така слідча дія є незаконна, а висновок виготовлений на таких підставах є не допустимим доказом в кримінальному провадженні.
Доказами, як передбачено ст. 84 КПК України, в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких
слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Отже, отримані відомості які викладенні в слідчому експерименті та зазначенні у висновку №3920 від 19 листопада 2015 року не є допустимі як доказ.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Згідно ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Згідно ст. 2 Кримінально процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 55 Кримінально процесуального кодексу України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 24, 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора оскарженню не підлягає.
Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ