Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/143/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010469 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Роздільнянського р-ну Одеської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 », маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 у великих розмірах шляхом обману, розмістила у Всесвітній мережі «Інтернет» на біржовому сайті «m.alisa.trade» об`яву, за змістом якої пропонував здійснити валютно-обмінні операції української гривні на долари США, по курсу вищому від встановленого Національним Банком України. У даній об`яві вказав контактний номером телефону та, достеменно знаючи про свій намір, вказав про обмін валюти через нібито банківську установу.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 у великих розмірах шляхом обману, невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 » у телефонній розмові запевнила потерпілу про вигідність обміну валют та купівлі по курсу 22,6 грн за долар США, відповідно до суми обміну ОСОБА_6 національної валюти було 180800 грн 00 коп., що становить 8000 доларів США на момент валютно-обмінної операції. Діючи спільно, за попередньою змовою невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 », запропонувала вчинити шахрайські дії ОСОБА_4 за грошову винагороду в розмірі 10000 грн 00 коп., на що останній погодився.
Після цього, 22.10.2015 приблизно о 10 год. 40 хв. ОСОБА_4 , вийшовши з метро «Святошин» у м. Києві та зустрівшись біля підземного переходу з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_7 », отримав подальші інструкції, які полягали у наступному: у зустрічі на вході з відділення потерпілої ОСОБА_6 , яку « ОСОБА_7 » направить до вказаного відділення банку, отримання від неї грошових коштів під приводом здійснення валютно-обмінної операції та подальше їх перечислення, шляхом перерахунку на картковий рахунок клієнта ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_8 , реквізити якого заздалегідь були записані на паперовому аркуші та передані ОСОБА_4 . Отримавши інформацію про послідовність своїх дій, ОСОБА_4 зайшов до відділення № 74 «Фокус» ПАТ «ПриватБанк» та став чекати телефонного дзвінка від « ОСОБА_7 ».
Реалізуючи свій злочинний умисел, який полягає у пособництві на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману, за попередньою домовленістю ОСОБА_4 22.10.2015 приблизно об 11 год. 30 хв., виконуючи свою роль, на вході в приміщення банківського відділення, що розташоване по АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_6 і повідомив їй завідомо неправдиву інформацію про себе, свої дійсні можливості і наміри, представившись працівником цього відділення ПАТ «ПриватБанк», який може здійснити валютно-обмінну операцію по вигідному курсу, чим викликав у потерпілої хибну упевненість у дійсності і добросовісності своїх намірів та вигідності проведення обміну - купівлі доларів США, по курсу нижчому від курсу встановленого Національним Банком України.
Після чого, ОСОБА_6 , будучи введеною в оману за рахунок повідомленої їй неправдивої інформації, не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_4 , добровільно передала йому грошові кошти в розмірі 180800 грн 00 коп. для придбання 8000 доларів США по курсу 22,6 грн за 1 долар США. Отримавши кошти та продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію, про те що він здійснить обмін шляхом внесення грошових коштів через касу банку, після чого через певний проміжок часу до них вийде менеджер даного банку та винесе суму в доларовому еквіваленті. Зайшовши до відділення за вказаною адресою, ОСОБА_4 підійшов до каси з використанням особистого рахунку провів операцію перерахунку коштів в сумі 180800 грн 00 коп. на попередньо отриманий від « ОСОБА_7 » картковий рахунок, а саме на ім`я ОСОБА_8 , після чого вийшов з відділення до ОСОБА_6 та під приводом зустрічі з ще одним клієнтом з місця злочину втік.
Своїми умисними діями, які полягали у пособництві на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 », заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 в сумі 180800 грн 00 коп., що на момент вчинення злочину становить великий розмір, оскільки у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян встановлений на момент вчинення злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що у жовтні 2015 року його знайомий на ім`я « ОСОБА_7 », інших даних він не знає, запропонував вчинити шахрайські дії за грошову винагороду в розмірі 10000 грн 00 коп., на що він погодився у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. « ОСОБА_7 » надав йому номер карткового рахунку на ім`я ОСОБА_8 , на який потрібно буде перерахувати грошові кошти отримані від ОСОБА_6 . Після чого, за інструкцією «Дмитра», він 22.10.2015 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись біля входу до приміщення банківського відділення, що за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 108/1, зустрів потерпілу, як йому потім стало відомо ОСОБА_6 , та представився працівником відділення ПАТ «ПриватБанк». Після цього, ОСОБА_6 добровільно передала йому гроші в сумі 180800 грн 00 коп., для придбання 8000 доларів США по курсу 22,6 грн за 1 долар США. Отримавши грошові кошти від ОСОБА_6 , він сказав, що через декілька хвилин до неї вийде менеджер вказаного банку та винесе суму в доларовому еквіваленті. Після чого, він зайшов до відділення банку та перерахував грошові кошти в сумі 180800 грн 00 коп. на картковий рахунок на ім`я ОСОБА_8 . Після чого, вийшов з приміщення вказаного банку та під приводом зустрічі з іще одним клієнтом, втік, однак, невдовзі був затриманий перехожими. Також показав, що після того як він по мобільному телефону повідомив « ОСОБА_7 » про те, що грошові кошти перерахував, « ОСОБА_7 » сказав «що хочеш, те й роби». Просив не застосовувати до нього покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження прокурор, потерпіла, не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , думкою потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку потерпілої ОСОБА_6 щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до такого висновку.
З матеріалів кримінального провадження та показань обвинуваченого ОСОБА_4 , наданих ним безпосередньо у судовому засіданні, вбачається, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки він фактично був виконавцем вчинення даного кримінального правопорушення.
Разом з тим, судовий розгляд відповідно до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи те, що перекваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України погіршує його становище, суд розглядає дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.
Відтак, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, а тому його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, пільгами не користується, утриманців не має, за місцем реєстрації характеризується позитивно, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, вчинив дане кримінальне правопорушення у співучасті з іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у виді позбавлення волі оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.п. 50-59).
Враховуючи викладене та керуючись ст. 72 КК України, ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 337, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, а саме: 12 год. 00 хв. 22 жовтня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення, а саме з 12 год. 00 хв. 22 жовтня 2015 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Речові докази:
- компакт-диски для лазерних систем зчитування марки «Verbatim» формату CD-R диски з умовними назвами «вх. 24340» та «вх. 28530 ВК», які визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- паперові аркуші з текстовим змістом «Перевод 5168 7554 0626 4446 Гундарь Николай Владимирович Сума: 156.800 грн»; «Перевод НОМЕР_1 ОСОБА_9 Сума: 158.200 грн»; чек від 22.10.2015 з відділення № 75 «Фокус» філії «Розрахунковий центр» ПриватБанк, на переказ готівки платника ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_8 на суму 180.800 грн; банківську картку ПриватБанк «Золота картка для виплат» « НОМЕР_2 »; стартовий пакет «Київстар» на номер НОМЕР_3 , п`ять сім-карт «Київстар», три сім-карти «Лайф», одну «ІТ», мобільний телефон марки «Fly», модель DS 125, дві сім-карти, які визнані речовими доказами та передані до кімнати зберігання речових доказів, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1