Справа № 495/6059/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Білгород-Дністровський, громадянина

України, не працюючого, не одруженого,

раніше засудженого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25.08.2015 року слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим старшим прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 15.08.2011 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на території центрального ринку, по вул. Гагаріна в смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, де між ним та ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних стосунків виникла сварка, у результаті якої ОСОБА_5 , наніс удар правою рукою в область грудної клітки ОСОБА_6 , у результаті чого в останнього перекрило дихання, і він сів навпочіпки, у той момент, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс ще кілька ударів ногами та руками по різник частинах тіла ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

Згідно висновку експерта № 481 від 29.08.2011 року: у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно лівого ліктя, перелом 7-9 ребер.

Дані тілесні ушкодження заподіянні в результаті дій тупих предметів, групові і індивідуальні конструкції особливості яких в пошкодженнях не відображувалися. Поверхня садна, характер переломів, дозволяє зробити висновок, що вказані заподіяні тілесні ушкодження могли бути заподіянні 15.08.2011 року.

Пошкодження у ОСОБА_6 , у вигляді садна ліктя, не має ознак тяжкого тілесного ушкодження, не тягне за собою розлад здоров`я більше ніж 6 днів, і по цьому критерію відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пошкодження у ОСОБА_6 , у вигляді переломів лівих ребер, не має ознак тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з відсутністю небезпеки для життя, у відповідності «Правил судово-медичної визначення міри тяжкості тілесних ушкоджень» тягне тривалий розлад здоров`я більше 3-х тижнів (21 дня) і по цьому критерію відносяться до категорії середньої тяжкості.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків.

12.09.2011 року під час досудового розслідування громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був ознайомлений із змістом та отримав повістку про виклик його на 15.09.2011 року до слідчого Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 за адресою: місто Білгород-Дністровський Одеської області, вулиця Тімірязєва, 21, для допиту у процесуальному статусі обвинуваченого, у межах кримінальної справи № 2 від 25.08.2011 року.

Виклик обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальній справі здійснено з додержанням ст.135 КПК України 1961 року, а відповідно до вимог ст.136 КПК України 1961 року, підтвердженням про отримання ним повістки та ознайомлення з її змістом, є корінець від 08.09.2011 та 12.09.2011 року з підписом обвинуваченого.

Однак, за викликом обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, про поважні причини неприбуття, передбачені ст.135 КПК України 1961 року, не повідомив.

24.10.2011 року слідчим СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 було винесено постанову про призупинення кримінальної справи та об`явлено ОСОБА_5 у розшук.

11.11.2011 року в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області було отримано ухвалу про здійснення затримання з метою приводу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5

29.01.2013 року відомості даної кримінальної справи № 2 були внесені до ЄРДР та їй присвоєно № 0000260 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.122 КК України.

11.02.2013 року ОСОБА_5 заочно було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та зупинено досудове слідство.

Підозрюваний ОСОБА_5 приховує своє місце перебування, у зв`язку з чим допитати його як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не є можливим.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновком судово-медичної експертизи № 481 від 29.08.2011 року.

Таким чином, у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_5 вчинив правопорушення, яке відповідно до ч.1 ст. 122 КК України карається позбавленням волі на строк до трьох років.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що буде з ?являтися до слідчого. В свою чергу, підозрюваний на запитання прокурора підтвердив той факт, що весь цей час переховувався від органів слідства, знаходячись у м. Болград.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.01.2013 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, яке відповідно до ч.1 ст.122 КК України карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він не працює, раніше судимий за скоєння інших злочинів, повторно скоїв злочин.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІ м. Ізмаїла, строком на два місяці до 23.10.2015 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вираховувати з 24.08.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1