АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4604/15-к Номер провадження 11-кп/786/84/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 286 КК України НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002495 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Полтавській області 1 350,36 грн. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження за таких обставин.

4.07.2015 приблизно о 01 годині 20 хвилин, в темний час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Набережна лейтенанта Дніпрова м. Кременчука Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вулиць Набережна лейтенанта Дніпрова - Дем`яна Бідного в напрямку перехрестя вулиць Набережна лейтенанта Дніпрова - Новочервоноармійська, в межах своєї смуги руху, рухався моторолер марки «RF» моделі «100 S-4» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив як пасажира - ОСОБА_10 ..

У цей же час в зустрічному напрямку руху для водія ОСОБА_7 , в межах своєї смуги руху, рухався автомобіль марки «Opel» моделі «Omega» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який на стадії зближення з моторолером марки «RF» моделі «100 S-4», в районі будинку № 60, порушив вимоги п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України, а саме перед зміною напрямку руху не впевнився в безпеці виконання маневру повороту ліворуч, з метою заїзду до прилягаючої території, який полягав у перетині смуги руху по якій рухався водій ОСОБА_7 , не надавши при цьому дорогу останньому, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, чим створив небезпеку для руху та допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля марки «Opel» моделі «Omega» з лівою боковою частиною моторолера марки «RF» моделі «100 S-4».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 та пасажир моторолера ОСОБА_10 отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн..

При цьому обвинувачений зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного вироку щодо нього не врахував того, що він свою вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, після вчинення злочину поїхав, та усвідомивши всю ситуацію добровільно повернувся на місце ДТП коли там ще знаходилися потерпілі і працівники міліції, має двох малолітніх дітей, є єдиним, хто утримує сім`ю і його робота тісно пов`язана з керуванням транспортними засобами, а позбавлення права керувати транспортними засобами позбавляє його сім`ю засобів для існування, завдану шкоду потерпілим відшкодував повністю і 16 жовтня 2015 року між потерпілими та ним була укладена угода про примирення, де було узгоджено покарання у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн., але ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 4.11.2015 відмовлено у задоволенні угоди про примирення.

Заслухавши: доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених; потерпілого та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого; прокурора, який, просив змінити вирок щодо ОСОБА_9 , призначивши останньому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та даним про його особу, заслуговують на увагу.

Виходячи з положень ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням..

Суд встановив, що ОСОБА_9 своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та кваліфікував дії обвинуваченого за частиною першою статті 286 КК України.

Так, суд, керуючись нормами закону, врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який, раніше не судимий, є фізичною особою підприємцем, має на утриманні двох дітей, конкретні обставини вчиненого ОСОБА_9 , зникнення обвинуваченого з місця вчинення злочину і поява його через 20 хвилин на місце ДТП, думку потерпілих про призначення обвинуваченому не суворого покарання, відсутність обставин, що обтяжуються покарання, та наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання засудженим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання засудженого судом не встановлено.

Місцевий суд, вказавши ці обставини у вироку правильно обвинуваченому призначив основне покарання, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі із застосуванням статті 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Разом з тим з огляду на наведене вище, колегія суддів вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки злочин засудженим вчинено з необережності, потерпілі не мають до винуватого претензій ні морального, ні матеріального характеру, що було підтверджено ними у суді першої інстанції і їхніми розписками наданими суду апеляційної інстанції, обставини, які обтяжують покарання - відсутні, а автомобіль для ОСОБА_9 на утриманні якого перебувають двоє малолітніх дітей є єдиним джерелом доходу, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні (а.п. 31-32,67-68).

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим до основної міри покарання призначеної Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме до покарання у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України та без позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В іншій частині вирок щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4