Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2010 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі : головуючого судді Шевцової Н.В.

при секретарі Магась Ю.О.

з участю прокурора Мельника О.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого:

1) 16.03.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, 21.10.2004 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда направлений у місця позбавлення волі на 3 роки; постановою Миколаївського районного суду м. Миколаєва від 02.10.2006 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 13 днів;

2) 01.08.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, 20.04.2009 року звільнився по відбуттю терміну покарання

за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 скоїв носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

В червні 2003 року неповнолітній ОСОБА_2, охороняючи ставок, який розташований на околиці с. Милова Балка Знамянського району Кіровоградської області, в сторожці, що знаходилася на березі вказаного ставка і в якій він тимчасово проживав в цей час, виявив обріз двохствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-58» 16 калібру № Р-2139. Маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи навмисно, цілеспрямовано та реалізовуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_2 залишив в сторожці виявлений ним обріз мисливської рушниці, чим незаконно придбав та зберігав його за місцем свого тимчасового проживання. Продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_2 в період з червня по 10 вересня 2003 року незаконно зберігаючи обріз мисливської рушниці неодноразово носив його при собі біля ставка за вказаною адресою.

В подальшому, 10 вересня 2003 року, близько 19 години 00 хв., неповнолітній ОСОБА_3 після заподіяння, за місцем свого тимчасового проживання, ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, шляхом вистрілу в ногу останньому з обрізу мисливської рушниці, сховав його у чагарниках, неподалік сторожки, продовжуючи незаконно зберігати даний обріз за місцем його схову.

12 вересня 2003 року, о 20 годині 15 хв., співробітники ОСОБА_5 УМВС в Кіровоградській області у чагарниках, в 250-300 м від сторожки, що знаходилася на березі ставка, який розташований на околиці с. Милова Балка Знамянського району Кіровоградської області, виявили та вилучили обріз двохствольної гладкоствольної мисливської вогнепальної рушниці моделі «ІЖ-58» 16 калібру № Р-2139, який згідно висновку експерта № 743 від 23 вересня 2003 року є вогнепальною зброєю, придатною для проведення вистрілів мисливськими патронами 16 калібру, який неповнолітній ОСОБА_2 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними та протиправними діями неповнолітній ОСОБА_2 скоїв носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ст. 263 ч. 1 КК України.

Крім цього, 10 вересня 2003 року, близько 19 години 00 хв., неповнолітній ОСОБА_2, перебував біля сторожки, що знаходилася на березі ставка, який розташований на околиці с. Милова Балка Знамянського району Кіровоградської області. Під час сварки з неповнолітнім ОСОБА_4 він, маючи умисел на заподіяння умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи навмисно і цілеспрямовано з обрізу двохствольної гладкоствольної мисливської вогнепальної рушниці моделі «ІЖ-58» 16 калібру № Р-2139, який він незаконно зберігав, і який є придатним для проведення вистрілів мисливськими патронами 16 калібру, вистрілив неповнолітньому ОСОБА_4 в праву ногу. Внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_4 умисне тілесне ушкодження у вигляді вогнепального відкритого перелому кісток правої голені зі зміщенням частинок, що супроводжувалось травматичним шоком 2 ступеню, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Тим самим, своїми умисними та протиправними діями неповнолітній ОСОБА_2 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочин, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні злочинів визнав частково. Пояснив, що в 2003 році він працював охоронцем ставка в с. Милова Балка Знамянського району разом з потерпілим ОСОБА_4 У нього в сторожці для самооборони знаходився обріз. 10 вересня 2003 року між ним та потерпілим виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 та його друзі грали у футбол та заважали ОСОБА_4 відпочивати. Коли ОСОБА_4 став кричати на нього, він взяв зі сторожки обріз, направив на потерпілого для того, щоб він припинив кричати. Однак коли потерпілий почав рухатися в його сторону, вистрелив. Не визнає, що здійснив постріл навмисно, вважає, що він хвилювався за своє життя. Просить суд його суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина підсудного доведена дослідженими суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 10 вересня 2003 року він відпочивав у сторожці на березі ставка, а ОСОБА_2 та його знайомі грали у футбол при чому кричали. На цьому ґрунті між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 взяв зі сторожки обріз рушниці та вистрелив йому в ногу. Обріз належав ОСОБА_2, оскільки раніше він показував потерпілому цей обріз. Претензій до підсудного він не має, просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_6, пояснив, що 12.09.2003 року ним був проведений огляд місця події на ставку, який розташований на околиці с. Милова Балка. В ході огляду було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці (двохствольної), про що ним був складений протокол огляду місця події. В протоколі ним було описаний обріз, на зовнішніх частинах обрізу заводського номеру не було. Даний обріз був запакований та опечатаний та вилучений до ОСОБА_5 Йому відомо, що при вивченні рушниці в одному із каналів стволу знаходилась одна гільза мисливського патрону.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що у вересні 2003 року, він разом з братом ОСОБА_8 прийшли до ставка, де разом з ОСОБА_2 грали у футбол. ОСОБА_4 в цей час лежав на ліжку у сторожці та під час гри вчинив сварку. ОСОБА_2 захищав їх від ОСОБА_4 Потім він почув постріл, однак нічого не бачив.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_8

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9В, пояснив, що він з травня 2003 року допомагав розводити рибу ОСОБА_10, який орендував ставок, який розташований на околиці с. Милова Балка Знамянського району. В сторожці в ящику він виявив обріз мисливської зброї. Кому він належав, і яким чином він опинився там, йому не відомо. В руки його він не брав і його не розбирав. Він не знав, чи знаходились у ньому патрони і чи був даний обріз пригодним для пострілів. 11 вересня 2003 року йому стало відомо, що ОСОБА_2 підстрелив ОСОБА_4. Про обставини даної події йому нічого не відомо. (т.1 а.с. 95-96)

ОСОБА_11, допитаний на досудовому слідстві в якості свідка, пояснив, що з лютого 2003 року він орендує ставок, який розташований в с. Миловая Балка Знамянського району. Біля ставка він з дошок збудував будівлю, для зберігання інвентарю, а також тимчасового проживання у ньому охоронців. Приблизно 5 чи 6 вересня 2003 року по 19 годині 00 хвилин він приїхав до орендованого ставка і привіз продукти харчування. Там знаходились ОСОБА_2 та ОСОБА_4 При огляді сторожки, у тій частині, де мешкають охоронці, він у ящичку виявив обріз мисливської рушниці. Чи були у обрізі патрони йому не відомо. Він сказав ОСОБА_2, щоб ОСОБА_9 як приїде, то щоб прибрав цей обріз і сказав, щоб він більше його не бачив, бо він його вижене з його орендованого ставка та відмовиться від його допомоги. До міліції він одразу звертатися не став, так як не знав чи у справному стані цей обріз і чи можна з нього зробити постріл. І для себе він вирішив, що якщо він ще раз побачить цей обріз, то викине його чи здасть у міліцію. Умислу сховати обріз від міліції у нього не було. Він категорично був проти, щоб обріз знаходився на території орендованого ставка. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 він заборонив використовувати цей обріз. 11.09.2003 року йому стало відомо, що в цей день ОСОБА_2 з даного обрізу підстрелив ОСОБА_4 Обставини даної події йому не відомі. (т.1а.с. 89-90).

Згідно протоколів огляду місця події (т.1 а.с. 4-7) з місця події виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці та гільзу від патрону.

З висновку балістичної експертизи вбачається, що вилучений обріз являється вогнепальною зброєю, первісно виготовленої заводським способом з подальшим саморобної зміною конструкції ( т.1 а.с. 41-42)

Під час відтворення обстановки та обставин події від 13.07.2009 року потерпілий ОСОБА_4 показав та пояснив за яких обставин йому були завдані тілесні ушкодження. (т.1 а.с. 189-192).

Згідно висновку судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_4 завдані тілесні ушкодження у вигляді вогнепального відкритого перелому кісток лівої голені зі зміщенням уламків, які супроводжувалося травматичним шоком 2 ступеню, за тяжкістю відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент завдання. За давністю завдання можуть відноситись до строку 10.09.2003 року. (т.1 а.с.77-78)

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного в скоєнні носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, - доведена.

Суд не приймає доводи підсудного проте, що він здійснював постріл у ОСОБА_4 з метою оборони, оскільки ніяких протиправних дій з боку потерпілого завдано не було. Сам підсудний пояснив, що він вистрелив після того, як ОСОБА_4 направився у його бік, і він хвилювався, що той може в подальшому йому завдати якусь шкоду. Тобто сам підсудний не заперечує того, що він вважав, що небезпека може виходити від потерпілого лише в майбутньому.

Суд також вважає, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних умисних, закінчених тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, особу підсудного, який судимий, однак скоював злочину вже після вчинення даних злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання, скоїв злочин будучи неповнолітнім, потерпілий не має до нього претензій та на суворому покаранні не наполягає.

До обставин, які помякшують покарання ОСОБА_2 суд відносить вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_2, особу підсудного, наявність обставин, які помякшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 не можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_2 скоїв дані злочини до постановлення попередніх вироків, в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, суд зараховує покарання відбуте за попередніми вироками згідно ч. 4 ст. 70 КК України.

За проведення судових експертиз з ОСОБА_2 необхідно стягнути 429 грн. 62 коп.

Керуючись ст.323-324 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання

за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити покарання у вигляді 5років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначених вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2004 року та вироком Кіровського районного суду від 01.08.2007 року, більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання відбуте частково покарання за вироком Кіровського районного суду від 16.03.2004 року за період з 15.02.2005 року по 02.10.2006 року та покарання, відбуте повністю за вироком Кіровського районного суду від 01.08.2007 року за період з 20.04.2007 року по 20.04.2009 року.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_2 з 07.07.2009 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 взяття під варту- залишити до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ обріз мисливської рушниці, передані на зберігання до дозвільної системи ОСОБА_5 УМВС України в області знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Кіровоградській області за проведення судових експертиз 429 грн. 62 коп.

Вирок може бути оскаржено протягом 15-ти діб до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Знамянського

міськрайонного суду ОСОБА_12