Справа № 572/3077/15-к

У Х В А Л А

14 вересня 2015 року

Сарненський районний суд Рівненської області:

Слідчий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м.Сарни в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, перевіривши надані матеріали скарги, -

В С Т А Н О В И В :

Потерпілий ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України звернувся із скаргою на постанову слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обґрунтування якої посилається на те, що дане процесуальне рішення суперечить вимогам КПК України, оскільки слідчим при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0001206 від 06.09.2013 року не з`ясовані в повному обсязі обставини вчинення шахрайства ОСОБА_5 щодо його майна, внаслідок якого йому заподіяна майнова шкода, зокрема не проведені слідчі дії по збиранню доказів наявності в діях ОСОБА_5 ознак шахрайства, в зв`язку з чим висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, є передчасними, а тому просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як незаконну.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 в березні 2013 року в м.Києві шахрайства, який шляхом обману заволодів його грошовими коштами під приводом купівлі-продажу комбайна, в зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2013 року внесені відомості у кримінальному провадженні №0001206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 від 29.07.2015 року закрите кримінальне провадження №0001206 від 06.09.2013 року за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, так як правовідносини купівлі-продажу транспортного засобу, що виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 регулюються цивільно-правовим законодавством.

Згідно ч.1,ч.2 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до положень ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Судом з`ясовано, що в порушення вимог ч.5 ст.110 КПК України оспорювана постанова про закриття кримінального провадження слідчим не вмотивована, оскільки у мотивувальній частині викладені лише короткий зміст обставин кримінального правопорушення, при цьому відсутні будь-які посилання на докази, які зібрані в ході проведених слідчих дій, зокрема щодо допиту потерпілого, свідків, щодо долучення письмових документів по факту правовідносин купівлі-продажу транспортного засобу, що виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , тощо, що свідчить про обґрунтованість посилань ОСОБА_3 у скарзі на факт не вчинення слідчим процесуальних дій щодо збирання доказів наявності в діях ОСОБА_5 ознак шахрайства чи відсутності в діях останнього ознак складу кримінального правопорушення, також відсутні мотиви закриття кримінального провадження, так як у постанові лише формально фіксується слідчим відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за наявності цивільно-правових відносин, однак не зазначається між якими фізичними чи юридичними особами виникли такі правовідносини та на підставі яких доказів слідчий дійшов до такого висновку, в зв`язку з чим суд вважає, що викладені в оспорюваній постанові висновки про існування цивільно-правового спору між сторонами у кримінальному провадженні є передчасними, так як органом досудового розслідування не перевірялись вищевказані факти шляхом проведення слідчих дій.

Суд окремо зауважує позицію прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні виклала обґрунтування висновків закриття кримінального провадження, виходячи із доказів, які здобуті під час досудового розслідування, однак які не були предметом аналізу та мотивації слідчим закриття кримінального провадження, при цьому прокурор, маючи процесуальні повноваження відповідно до ч.6 ст.284 КПК України на скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з необґрунтованістю, не скористався таким правом, що стало підставою для подання скарги потерпілим в порядку ст.303 КПК України, так як фактично має місце порушення прав та свобод людини шляхом перешкоджання органом досудового розслідування доступу до правосуддя, при цьому суд, викладаючи дані висновки, керується позицією Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 111 рішення від 22.02.2005 року у справі "Новоселецький проти України", в якому йдеться про те, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного" сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Крім того, суд звертає увагу на виявлений факт місця вчинення кримінального правопорушення в м.Києві у кримінальному провадженні №0001206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про що зазначає слідчий у постанові від 29.07.2015 року, та що ствердила прокурор в судовому засіданні, вказуючи, що місце проведення досудового розслідування визначене за місцем проживання ОСОБА_5 , що суперечить положенням ст.218 КПК України, і дана суперечність також впливає на законність висновків слідчого про закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд в ході розгляду скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження не встановив законних підстав для відмови у її задоволенні, оскільки прийняття слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення по факту шахрайства, не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним в звязку з неповною перевіркою викладених у заяві ОСОБА_3 фактів, а тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відновленню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0001206 від 06.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 від 29.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 06.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, як незаконну.

Відновити кримінальне провадження №0001206 від 06.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, для подальшого проведення досудового розслідування.

Копії ухвали слідчого судді направити прокурору Сарненського району для відома, органу досудового розслідування для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя .