Справа № 127/3234/15-к
Провадження № 1-кп/127/20/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000544, які надійшли з прокуратури м. Вінниці з обвинувальним актом за фактом умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Вінниці, громадянкою України, українкою, з вищою освітою, раніше не судимою, не працюючою, не заміжньою, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 21 лютого 2009 року о 14:00 год. перебуваючи в належній їй квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що сталися внаслідок затоплення її квартири сусідами, які проживають поверхом вище, умисно, невстановленим слідством предметом у вигляді дерев`яної швабри, нанесла декілька ударів ОСОБА_4 , чим спричинила останній тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №11-к/225 від 18 лютого 2013 року виразились у закритій черепно-мозковій травмі, струсі головного мозку, синці в правій тім`яній ділянці голови, синцях на правому передпліччі та плечі, правих стегні і гомілці, лівій гомілці, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала.
Суду пояснила, що 21 лютого 2009 року вона не наносила будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , яка затопила її квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим вже тривалий час відбуваються розгляди справ у порядку цивільного судочинства, а кримінальна справа по її обвинуваченню є сфабрикованою слідчим та прокурором.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 обвинувачена не визнала.
Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена показаннями потерпілої та свідків, які були допитані в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , інвалідом 2-ої групи загального захворювання, в будинку АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 . На час розгляду справи у суді чоловік помер. Поверхом нижче в квартирі АДРЕСА_2 мешкає обвинувачена ОСОБА_7 21 лютого 2009 року в квартирі потерпілої прорвала опалювальна батарея, вода потекла на підлогу і затекла в квартиру обвинуваченої. ОСОБА_4 взявши кошти направилась до квартири ОСОБА_7 , щоб вибачитися та сказати, що відшкодує завдані збитки. Коли потерпіла підійшла до квартири, обвинувачена відразу схопила дерев`яну швабру і почала бити останню по голові, правій руці, ногах та по всьому тілу. ОСОБА_4 хотіла владнати конфлікт, проте ОСОБА_7 схопила велику миску з брудною водою вилила її на останню, в той час ОСОБА_4 почала кликати на допомогу, на площадку вибігли сусіди та відтягнули від неї ОСОБА_7 , яка продовжувала наносити удари виражаючись при цьому нецензурною лексикою. Прийшовши до своєї квартири потерпілій стало погано. В ніч з 21.02.2009 року на 22.02.2009 року стан потерпілої значно погіршився та на ранок її забрала швидка допомога. В лікарні їй було встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці на голові, правій руці та ногах.
Цивільний позов просила задовольнити в повному обсязі. Потерпіла мотивує моральну шкоду тим, що внаслідок умисних дій обвинуваченої їй були заподіяні тілесні ушкодження, вона протягом трьох тижнів перебувала на стаціонарному лікуванні та вимушена була залишити без догляду покійного чоловіка, який був інвалідом другої групи, перенесла та до теперішнього часу переносить фізичний біль та душевні страждання, порушення сну, протягом всього часу із моменту вчинення злочину ОСОБА_7 тероризувала її сімю, знущалася над ними.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він з обвинуваченою та потерпілою знайомі понад 10 років, в зв`язку з тим, що проживають за одною адресою, конфлікт у останніх виник в лютому 2009 року. Потерпіла ОСОБА_4 затопила квартиру обвинуваченої, під час намагання потерпілої заладити конфлікт ОСОБА_7 била останню шваброю по тілу. Свідку стало відомо, зі слів сусідів, що потерпіла отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, синці на тілі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає по сусідству з обвинуваченою та потерпілою. 21 лютого 2009 року свідок була в своїй квартирі та почула шум на площадці першого поверху. Через те, що шум посилювався свідок вийшла з квартири та побачила як потерпіла ОСОБА_4 стояла в калюжі води на площадці, поруч стояла мама обвинуваченої та обвинувачена. Конфлікт виник у останніх виник, через те, що ОСОБА_4 затопила квартиру ОСОБА_7 . Свідок бачила, як обвинувачена кінцем швабри вдарила потерпілу по ногах та свідок бачила тілесні ушкодження. Через кілька хвилин ОСОБА_10 забрала потерпілу з площадки та допомогла дійти до квартири останньої. Свідку відомо, що потерпіла після вказаного інциденту потрапила в лікарню з травмами та тілесними ушкодженнями.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що станом на 2009 рік вона проживала в будинку АДРЕСА_3 . В лютому 2009 року вона з сім`єю збиралась виїжджати з дому по справах. Свідок почула шум на площадці між першим та другим поверхом. ОСОБА_12 подивившись в вічко вхідних дверей побачила як ОСОБА_7 облила брудною водою ОСОБА_4 та у них була конфліктна ситуація, а мама обвинуваченої розбороняла конфлікт. Через деякий час свідок вийшла з квартири, проте на площадці вже не було нікого, тільки облитий під`їзд брудною водою. Зі слів сусідів свідку, пізніше стало відомо, що ОСОБА_7 побила потерпілу шваброю, внаслідок чого остання зазнала тілесних ушкоджень та перебувала в лікарні.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що являється сусідкою обвинуваченої та потерпілої. 21 лютого 2009 року вона перебувала вдома, за адресою: АДРЕСА_5 та почула шум на площадці, подивившись в вічко дверей вона побачила, як між обвинуваченою та потерпілою виникла сварка в ході якої ОСОБА_7 вилила воду з тазика на голову ОСОБА_4 . Свідок вийшовши з квартири бачила, що вся площадка спільного користування була в брудній воді. Конфлікт тривав понад 10 хвилин, в ході якого свідок через вічко дверей бачила як обвинувачена виражалась нецензурною лайкою в сторону потерпілої та вела себе агресивно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що проживає в одному будинку з обвинуваченою та потерпілою. 21 лютого 2009 року свідок зустріла потерпілу, яка бігла додому тому, що начебто її чоловік затопив квартиру ОСОБА_7 . Через деякий час свідок повернулась додому та побачила мокру підлогу в під`їзді поруч з квартирою ОСОБА_7 . Зустрівши потерпілу свідку стало відомо, що обвинувачена побила її та облила брудною водою, за те, що остання ненавмисно затопила її квартиру. Після вказаного потерпіла потрапила до лікарні та пробула там тривалий час.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що її донька ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не наносила. В лютому 2009 року ніякої бійки не було, обвинувачена не обливала потерпілу водою та конфлікту ніякого не було.
Крім показань обвинуваченої, потерпілої та свідків вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 лютого 2013 року, за участю потерпілої ОСОБА_4 , понятих та інших осіб, відповідно до якого ОСОБА_4 пояснила, що 21 лютого 2009 року о 14.00 год. вона повертаючись додому, в квартиру за адресою: АДРЕСА_6 зустріла ОСОБА_16 , яка повідомила їй про те, що з квартири ОСОБА_4 , яка розташована над квартирою ОСОБА_15 тече вода і заливає її квартиру. Піднявшись у свою квартиру та впевнившись у тому , що саме з її квартири топить квартиру ОСОБА_17 , вона вирішила зайти до них вибачитися і запропонувати відшкодувати заподіяну шкоду. З квартири АДРЕСА_7 вибігла власниця ОСОБА_18 з дерев`яною шваброю в руках та лаючись почала бити її шваброю по голові. ОСОБА_7 нанесла потерпілій два удари шваброю по голові, а саме наносячи удари зверху в праву частину голови, потім вона прикрила голову правою рукою та ОСОБА_7 нанесла їй знову удар зверху шваброю по руці. Від даного удару в неї було пошкоджено шкіру на руці. Після цього ОСОБА_7 почала наносити їй удари шваброю по різних частинах тіла та голови, через декілька секунд ОСОБА_7 повернувшись в свою квартиру, вже вибігла з пластмасовою мискою в руках, вилила брудну воду з миски на голову ОСОБА_4 та нанесла удар мискою по голові;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2013 року, за участю свідка ОСОБА_13 , понятих та статиста, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 пояснила, що 21.02.2009 року в обідній час, коли вона перебувала в квартирі АДРЕСА_8 , почула, що на площадці відбувається сварка, шум. Підійшовши до вхідних дверей квартири, вона подивилась в дверне вічко та побачила, що двері в квартиру АДРЕСА_7 відкриті, а на площадці біля дверей стоїть мати ОСОБА_18 та сама ОСОБА_18 , а біля стіни між першою та другою квартирою стояла ОСОБА_4 . Через кілька секунд свідок побачила як ОСОБА_7 вдарила тазиком, який у неї знаходився в руках ОСОБА_4 по голові. Мати ОСОБА_7 намагалась розборонити виниклий конфлікт, після вказаного свідок відійшла від вхідних дверей та направилась в кімнату своєї квартири та подальших подій свідок не бачила;
- оригіналом медичної карти №1748/884 стаціонарного хворого від 24 лютого 2009 року, відповідно до якої ОСОБА_4 було встановлено діагноз: струс головного мозку;
- висновком судово-медичного експерта №11-к/225 від 18.02.2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець в правій тім`яній ділянці голови, синцях на правому передпліччі та плечі, правих стегні і гомілці, лівій гомілці, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- висновком судово-медичного експерта №1906/2205 від 28.09.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синців на голові, правій руці та ногах, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному в направленні 21.02.2009 року
- висновком судово-медичного експерта №3427 від 31.12.2009 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синців на голові, правій руці та ногах, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну, вказаному в постанові 21.02.2009 року;
Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Показання потерпілої та свідків логічні та узгоджені між собою, тоді як пояснення ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суперечать іншим показанням та фактичним обставинам справи, тому суд критично оцінює показання ОСОБА_7 про її невинність і вважає, що таким чином вона намагається ввести суд в оману та прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про винність ОСОБА_7 суд бере до уваги показання потерпілої та свідків, які узгоджуються із висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачена та її мама ОСОБА_15 є близькими родичами і заперечують факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, пряму зацікавленість у результатах розгляду справи суд не бере до уваги їх показання.
Згідно довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенка» ОСОБА_7 на обліку не перебуває.
Згідно довідки Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» ОСОБА_7 на обліку не перебуває.
По місцю проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує її дії за ч.2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 судом не встановлені.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення на її користь з обвинуваченої ОСОБА_7 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 32 коп. майнової шкоди задоволенню не підлягає, та залишається судом без розгляду, так як потерпілою не надані суду документи, які обґрунтовують позовні вимоги в цій частині.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення на її користь з обвинуваченої ОСОБА_7 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди підлягає повному задоволенню.
Суд бере до уваги ту обставину, що внаслідок умисних дій обвинуваченої потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, вона протягом трьох тижнів перебувала на стаціонарному лікуванні та вимушена була залишити без догляду покійного чоловіка, який був інвалідом другої групи, перенесла та до теперішнього часу переносить фізичний біль та душевні страждання, порушення сну, протягом всього часу із моменту вчинення злочину ОСОБА_7 тероризувала її сім`ю, знущалася над ними.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 було вчинене 21 лютого 2009 року.
Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до вимог ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі, пройшло два роки.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування призначеного їй покарання.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується позитивно, приймає до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченої.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_7 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому їй слід призначити покарання у виді обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, ч.1 ст.49 КК України суд, -

УХВАЛИВ :
Визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 32 коп. залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: