Провадження № 1-в/761/230/2015
У Х В А Л А
Іменем України
01 жовтня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника КМПД № 1 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

подання представника Київського міського психоневрологічного диспансеру №1

про припинення застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Б.Лежачі Путивльського району Сумської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2015 року до суду надійшло вказане подання представника медичного закладу Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2013року у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України. Подання обґрунтували висновком комісії лікарів психіатрів Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1, відповідно до якої комісія дійшла висновку, що відносно ОСОБА_6 необхідно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Представник Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 ОСОБА_4 підтримала подання, захисник також просив задовольнити подання, припинитизастосування примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, неодноразово повідомлялась про час, дату та місце судового засідання.

Прокурор в суді просив відмовити в задоволенні подання.

Вивчивши доводи представника медичного закладу, думку прокурора , захисника, суд дійшов висновку про таке.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року вирішено застосувати примусові заходи медичного характеру у виді примусового амбулаторного лікування у психіатричному закладі за звичайним наглядом до ОСОБА_6

у кримінальному провадженні за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Зі змісту подання представника медичного закладу Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 та акту комісії лікарів психіатрів убачається, що ОСОБА_6 не пройшла повний курс лікування, для проходження лікування не з`являлася, при цьому комісія дійшла висновку про необхідність припинити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Висновки комісії лікарів також підтримала в судовому засіданні представник лікар психіатр ОСОБА_4 . Пояснила, що для проходження примусового лікування в амбулаторних умовах особа і не з`являлася, особисто лікар з нею не спілкувався та не спостерігав, проте при опитування сусідів, родичів встановлено, що загострення хвороби відсутнє, у зв`язку з чим відсутні підстави для продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1, 2 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Таким чином, судом встановлено відсутність об`єктивних обставин, що свідчать про зміну стану здоров`я ОСОБА_6 таким чином, що відпала потреба в застосуванні примусового заходу. Слугує цьому підтвердженням також зміст акту комісії лікарів психіатрів про те, що надавати в амбулаторних умовах примусові заходи ОСОБА_6 є неможливим, хвора медичний заклад не відвідує. Тому у лікарів відсутні підстави для висновку про відсутність даних про погіршення стану здоров`я особи за тих обставин, що хвора не піддавалася безпосередньому медичному огляду, до акту лікарів психіатрів суд ставиться критично та не може покласти його в основу судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 372, 395, 514 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Подання представника Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 залишити без задоволення.

Відмовити в припиненні застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

На ухвалу суду до Апеляційного суду м. Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1