УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1620/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч.ч. 2 та 3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, українця, громадянина України, учня 11 класу КНЗ «Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів», неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 05.02.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, 17.10.2013 року звільненого після відбуття строку покарання, -
засуджено: - за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 вирішено залишити у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вирішено рахувати з 09.07.2014 року.
Речові докази: мобільний телефон, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , залишити йому; деталі до спортивного велосипеда, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити йому.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 2723,55 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 196,56 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та скоїв нові умисні злочини.
28.11.2013 року приблизно о 21 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_8 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 , де в той час також перебував неповнолітній ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_9 , дістав свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 вирвав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон та з місця вчинення злочину втік.
Таким чином, ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон належний ОСОБА_9 марки «Flу IQ 10 237» вартістю 824 грн. 50 коп., який був обладнаний сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн., на рахунку якої була 21 грн., флеш-картою пам`яті об`ємом 2 гб., вартістю 40 грн., чим заподіяв потерпілому шкоди на загальну суму 895 грн. 50 коп.
14.04.2014 року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_8 , проходячи біля будинку № 28, що по вул. Крошенськїй в м. Житомирі, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ - 2107» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 .
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-2107» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою викрутки, яку мав при собі, відчинив передні ліві дверцята автомобіля з водійської сторони, через які проник до салону вказаного автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 з салону автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме:
- автомобільну магнітолу торгівельної марки «Циклон» вартістю 280 гривень;
- золоту обручку вагою 1,7 грам 585 проби вартістю 1500 гривень 00 копійок;
- золоту обручку вагою 1,9 грам 585 проби вартістю 1500 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3280 гривень 00 копійок, після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
На початку травня 2014 року близько 00 годин ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля гаражного приміщення, що розташоване по вул. Торговій, в м. Бердичеві, знявши скляну шибку та металеву решітку з вікна, через утворений отвір проник до середини гаражного приміщення, звідки повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
- спортивний велосипед вартістю 1200 грн.;
- електродвигун на 1,5 кіловат вартістю 1500 грн.;
- 25 метрів кабелю до зварювального апарату вартістю 23 грн. за 1 м. загальною вартістю 575 грн.;
- шість алюмінієвих гальмівних башмаків вартістю 50 грн. за один загальною вартістю 300 грн.;
- дав супорта до автомобіля „Нива" вартістю 170 грн. за один на суму 340 грн.;
- фотоапарат марки „ Зеніт" вартістю 170 грн.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальних збитків на суму 4085 грн.
26.06.2014 року приблизно о 01 годині ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, перебуваючи біля кіоску «Кришталеве джерельце», що по вул. Л.Карастоянової, 12, в м. Бердичеві, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника, за допомогою металевого лома, пошкодивши запираючі пристрої стаціонарного холодильника, розташованого біля кіоску, відчинили двері та повторно таємно викрали з нього слабоалкогольні напої різних торгівельних марок, що належать ОСОБА_15 на загальну суму 433 грн. 90 коп. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи потерпілому ОСОБА_15 завдано матеріального збитку на вказану суму.
28.06.2014 року приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, перебуваючи біля кіоску продажу товарів, що по АДРЕСА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, за допомогою металевого лому, пошкодивши запираючі пристрої стаціонарного холодильника, розташованого біля кіоску, відчинили дверцята та повторно таємно викрали з нього морозиво різних торгівельних марок належне ОСОБА_11 на загальну суму 2723 грн. 55 коп. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальних збитків на вказану суму.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини првадження та кваліфікацію скоєних кримінальних правопорушень, просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Вказує, що він щиро розкаявся, написав явку з повинною, сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, вже тривалий час перебуває під вартою, є неповнолітнім;
- захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_8 та пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст.ст. 69 та 75 КК України. Посилається на те, що, призначаючи обвинуваченому покарання, суд в достатній мірі не врахував обставини, що його пом`якшують, та обставини справи, що обумовило призначення покарання, яке є несправедливим внаслідок суворості. Із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений щиро розкаявся та повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем навчання характеризується виключно з позитивної сторони, виріс в дитячому будинку.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку і в апеляційних скаргах не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч.ч. 2 та 3 КК України судом кваліфіковані правильно.
Суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про його особу та обставин, які пом`якшують його покарання, в тому числі і тих, на які є посилання в апеляційних скаргах. Призначене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд послався на те, що обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, які б обтяжували його покарання, судом не встановлено.
Суд також врахував характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем навчання характеризується позитивно, молодий за віком, раніше судимий. Враховуючи вищенаведене, місцевий суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства та призначив покарання у вигляді позбавлення волі, застосувавши правила ст. 70 ч. 1 КК України.
З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки ні з матеріалів кримінального провадження, ні з доводів апеляційних скарг не вбачається підстав для застосування положень ст.ст. 69 та 75 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання.
Крім того, апеляційний суд відмічає, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий за скоєння умисного корисливого кримінального правопорушення до покарання у виді позбавлення волі, перебував в місцях позбавлення волі, але належних висновків не зробив, продовжував злочинну діяльність, вчинив грабіж та чотири епізоди крадіжки чужого майна, в тому числі з проникненням у сховище та за попередньою змовою групою осіб, які відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, завдані кримінальним правопорушенням матеріальні збитки повністю не відшкодував, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення. Тому апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69 та 75 КК України, про що йдеться в апеляційних скаргах.
Враховуючи наведене, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 мінімального покарання, передбаченого санкцією ст. 186 ч. 2 КК України, та покарання за правилами ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 років позбавлення волі, неможливо визнати явно несправедливим, внаслідок суворості.
Тому апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових криминальных правопорушень.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 протягом трьох місяців з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: