Справа № 203/6139/15-к
Провадження № 1-кп/0203/522/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003069 від 10.10.2015 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клименки, Вейделевського району, Белгородської області Російської Федерації, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 28.03.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.10.2014 року умовно-достроково відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 26 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучі раніше судимим за злочин проти власності, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та 10.10.2015 року близько 16 години 30 хвилин знаходячись біля будинку №46 по вул. Ленінградській в м. Дніпропетровську побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка проходила повз вказаного будинку та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, підійшов з заду до останньої, після чого своєю правою рукою схопився за її сумку, яку вона тримала в своїй правій руці та шляхом ривка, намагався її вихопити, від чого потерпіла впала, в результаті чого, згідно висновку експерта №4829е від 20.10.2015 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садни передньої поверхні лівого суглобу, синця передньої поверхні лівої гомілки у верхній її третині, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Подавивши волю потерпілої до вчинення можливого опору, з другої спроби вирвав із рук потерпілої ОСОБА_5 належну їй жіночу сумку, вартістю 235,15 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 15 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 247 грн. 15 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 10.10.2015 року близько 16 години 30 хвилин він знаходячись на вул. Ленінградській в м. Дніпропетровську побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яку вирішив пограбувати, після чого з заду підійшов до останньої та шляхом ривка намагався вирвати з її рук сумку, від чого вона впала. Він вирвав з її рук сумку та одразу місця скоєння злочину втік. Потім він викинув вказану сумку та не дивився, що в ней знаходилося. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від раніше призначеного покарання, за місцем утримання характеризується посередньо, щиро покаявся у скоєному, своїми діями сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від раніше призначеного покарання, своїми діями сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному.
З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
До призначеного покарання слід додати невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2012 року.

Судові витрати в розмірі 247,15 гривень за проведення експертизи відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання часткового додати невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2012 року та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 10 жовтня 2015 року.

Речові докази: сумка жіноча чорного кольору, яка відповідно до розписки передана потерпілій ОСОБА_5 залишити їй за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 247 ( двісті сорок сім) гривень 15 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1