Апеляційний суд Житомирської області
Справа №350/2010 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В.Г.
Категорія ст.185 ч.3 Доповідач Ляшук В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів: Ляшука В.В., Завязуна С.М.

з участю: прокурора Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, раніше судимого: 21.06.2007 року за ч.1 ст. 186, ст.75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

10.11.2008 р. за ч.1 ст. 296, 75,76 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

29.12.2009 р. за ч.3 ст. 296 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань обрано остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Початок строку визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання та зараховано в строк відбуття покарання знаходження під вартою з 10.02.2010 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого: 7.03.2002 року за ч.3 ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

14.10.2004 р. за ч.3 ст. 185,75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

30.11.2006 р. за ч.2 ст. 186, ст.304 ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі/апеляційним судом вирок змінено на 4.6 років позбавлення волі/ ;

28.05.2008 р. за ч.2 ст. 186, ст. 304,ч.ч.1,4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

12.12.2008 р. звільнений відповідно п.а ст.3 Закону України „Про амністію від 12.12.2008 р.

за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено взяття під варту.

Строк покарання ОСОБА_2 визначено рахувати з часу звернення вироку до виконання, зарахувавши період перебування під вартою з 20.08.2009 р.

Стягнуто з засуджених в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 4950 грн. матеріальної шкоди, а також з кожного по 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з засуджених на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку 115 грн. матеріальної шкоди, а також з кожного по 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 187.68 грн. витрат за проведення експертиз.

Згідно вироку

5 серпня 2009 року близько 3 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного спяніння в лісовій зоні по вул. Барміна в м. Малині Житомирської області вчинили крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб поєднану з проникненням в інше приміщення за таких обставин.

4 серпня 2009 року підсудні домовились про викрадення мопедів з гаражу ОСОБА_3 З цією метою в магазині „Все для дому в м. Малині придбали пилку по металу та запасне полотно для неї, дві пари перчаток та скотч.

Біля 3 години ночі 5.08.2009 року прийшли до гаража ОСОБА_3 по вул.Барміна,29 в. м. Малині де пилкою по металу розпиляли штабу на вхідних дверях та проникли в середину гаража.

Звідти викрали мопеда „Альфа ZS 50 F, д/з АМА4700 вартістю 4100 грн., належного ОСОБА_3 та скутера „Сузукі Летц 2, належного ОСОБА_5

На викрадених транспортних засобах поїхали в с. Каленське Коростенського району з метою їх реалізації.

По дорозі у звязку з поломкою, в районі с. Головки Малинського району, залишили в чагарнику мопеда „Альфа, а скутера „Сузукі Летц 2 ОСОБА_1 продав в селі за 300 грн.

В апеляційній скарзі засуджені ОСОБА_2, ОСОБА_1 вказують на порушення їх права на захист, а саме ненадання їм захисника, хоча вони з приводу цього заявляли клопотання, а також проведення судового слідства у їх відсутність. Просять вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав, що вирок підлягає скасуванню внаслідок допущених судом суперечностей при кваліфікації дій засуджених, перевіривши кримінальну справу відповідно до вимог ст.365 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції засуджених підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 262 КПК України, розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обовязковою. Розгляд справи у відсутність підсудного допускається лише у виняткових випадках: 1. коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду; 2. коли справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, підсудний просить розглянути у його відсутність.

Вимога закону про обовязкову участь підсудного в судовому розгляді справи є додатковою гарантією захисту його прав, оскільки надає йому можливість самому захищати свої права і законні інтереси в суді.

Про те, суд в порушення зазначених вимог закону, проводив розгляд справи 20.01.2010 року /а.с.201,202/ у відсутність підсудних, а саме допитував потерпілого ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, поклавши в послідуючому ці докази в обґрунтування вироку.

Розгляд справи у відсутність підсудного, в тих випадках, коли за законом його присутність обовязкова, згідно до п.6 ч.2 ст. 370 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку.

Крім того, судом за відсутності законних підстав, визначених ст. 306 КПК України були оголошенні в судовому засіданні показання на досудовому слідстві свідка ОСОБА_7 з посиланням на них у вироку, хоча як вбачається з проколу судового засідання, судом не зясовувались причини неявки цього свідка у судове засідання./а.с.225/

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. В цій частині також наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного.

Про те, обвинувальний вирок щодо ОСОБА_2, ОСОБА_1 зазначеним вимогам Закону не відповідає.

Так у вироку обґрунтовуючи кваліфікацію дій ОСОБА_2, ОСОБА_1 за ч.3 ст. 185 КК України суд не навів кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч.3 ст. 185 КК України проникнення у житло, інше приміщення чи сховище.

Також, судом у вироку не наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винність засуджених зокрема у вироку не викладено змісту показань потерпілого ОСОБА_3, не наведено змісту і інших письмових доказів по справі, які як вбачається з протоколу судового засідання, досліджувались в судовому засіданні, та відносно яких рішення про обмеження дослідження доказів не приймалось, а зокрема протокол огляду місця події, протокол огляду речових доказів.

Допущені судом першої інстанції порушення процесуального законодавства при розгляді справи та постановленні вироку, в своїй сукупності, ставлять під сумнів законність, обґрунтованість та справедливість прийнятого рішення, а тому цей вирок, на думку колегії суддів не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляції засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2010 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Судді: