Справа № 750/9827/14
Провадження № 1-кп/750/313/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2015 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
предст. потерпілого: ОСОБА_9
предст. цив. відповідача: ОСОБА_10
захисника обвинуваченого: ОСОБА_11
обвинуваченого: ОСОБА_12
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, з повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого, -
за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -
ОСОБА_12 , працюючи з 18 серпня 2011 року по 28 березня 2014 року старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами та екстремізмом управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Чернігівській області, маючи спеціальне звання майор міліції, будучи працівником правоохоронного органу, наділеним функціями представника влади та службовою особою, відповідно до ст. ст. 3,5,10 Закону України «Про міліцію», зобов`язаний запобігати та припиняти злочини, в своїй діяльності керуватись принципами законності, гуманізму, поваги до особи, у взаємовідносинах з громадянами виявляти високу культуру і такт, перевищив владу за наступних обставин.
При виході ОСОБА_8 з вказаного будинку о 17 годині, до нього підійшли працівники міліції. При цьому, ОСОБА_12 , в порушення ст. ст. 12, 13 Закону України «Про міліцію», що дають право працівникам міліції застосовувати заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків, а застосування сили та спеціальних засобів повинно передувати попередження про намір їх використання, у разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян, наблизився до нього, та перевищуючи владу, наніс ОСОБА_8 три удари ногою в область гомілки лівої ноги, чим спричинив її ушкодження у вигляді перелому.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 28 листопада 2013 року № 141, ОСОБА_8 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кістки лівої гомілки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що у серпні 2013 року працював у ВБОЗ УМВС України в Чернігівській області, має спеціальне звання майор. До його службових обов`язків входило виявлення та декларування організованих злочинних груп (ОЗГ), кримінальних авторитетів та злодіїв «у законі».
На вул. Партизанську, 53 у м. Чернігові групою у складі 4-х співробітників ВБОЗ, 2-х співробітників ГШР «Сокіл» та слідчого з смт. Козельця прибули за оперативною інформацією про зайняття ОСОБА_8 незаконною торгівлею наркотиками, так як їм було відомо, що ОСОБА_8 у смт. Козельці неодноразово купував великі партії наркотиків і в даний час перебував за вказаною адресою.
У них була ухвала суду на проведення обшуку помешкання та автомобіля ОСОБА_8 , яку вони мали йому оголосити. До під`їзду першими зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а за ними він та ОСОБА_15 . В цей час ОСОБА_8 виходив та перебував перед виходом з під`їзду. Він пред`явив ОСОБА_8 посвідчення та представився, хоча ОСОБА_8 його добре знав. Той, у свою чергу, відреагував миттєво: став кричати, кликати на допомогу, та відштовхнувши його в сторону, вибіг на поріг підїзду, де, скоріш за все, спіткнувся об плиту, яка слугувала порогом біля підїзду, та впав. Фізичної сили до нього ніхто з учасників групи не застосовував. Коли вони вийшли з підїзду, ОСОБА_8 лежав на животі, головою в напрямку до дороги, і на яку ногу він спіткнувся, не бачив. Видимих тілесних ушкоджень у нього не було. Вони підняли ОСОБА_8 та посадили на дитячу пісочницю, де слідчий оголосив йому ухвалу судді про обшук. ОСОБА_8 надіслав дружині SMS-повідомлення та просив викликати адвоката.
Коли проводили обшук у квартирі ОСОБА_8 , він вільно ходив по квартирі і на біль у нозі не скаржився, але почав кульгати та жалітися на біль у лівій нозі лише по прибуттю адвоката. На їх пропозицію проїхати до лікарні ОСОБА_8 відмовився, але потім поїхав туди сам. При обшуку квартири у нього було виявлено 3 ножі та макет гранати, а при обшуку автомобіля наркотики під капотом біля радіатора, однак з невідомих йому причин кримінальне провадження з цього приводу було закрите.
Просить виправдати його за відсутністю в його діях складу злочину.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_12 своєї провини в інкримінованому йому діянні, його винуватість у повному обсязі пред`явленої підозри підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні наступних доказів.
Потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що 27 серпня 2013 року близько 16 год. разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 він на автомобілі Volvo приїхав до товариша ОСОБА_18 на АДРЕСА_3 , де протягом 30 хвилин пили каву та спілкувалися. Автомобіль залишався навпроти під`їзду.
Коли виходив, біля під`їзду на нього раптово накинулись чоловік шість у цивільному одязі та почали затягувати назад у під`їзд, але він пручався і вони не змогли його затягнути. В цей час до них підбіг ОСОБА_12 , якого він раніше знав як співробітника ВБОЗ УМВС України, і одразу вдарив його кілька разів ногою, обутою в туфлю, по зовнішній частині лівої ноги нижче коліна. Від болю він впав та почав кричати, але його за вказівкою ОСОБА_12 потягли та метрів за п`ять посадили до дитячої пісочниці. Він став кричати, щоб привернути увагу працівників міліції та говорив, що в нього болить нога. В цей час він бачив, як на другому поверсі з вікна за тим, що відбувалося, спостерігала незнайома жінка.
Години дві він сидів у пісочниці, потім його повезли додому на вул. Доценка, де проводили у квартирі обшук, не пояснивши його причину, та що саме шукають. На його стан здоров`я ніхто не звертав уваги.
В ході обшуку близько 21-ї год. він непомітно залишив квартиру та вийшов на подвір`я. Там стояло таксі, на якому він поїхав до травмопункту, разом з ним поїхала знайома ОСОБА_19 , яка теж стояла біля під`їзду. В травмопункті зробили рентген, але з`явився працівник ВБОЗ на прізвище ОСОБА_20 , та після його спілкування з лікарем, той написав діагноз вивих, наклавши на ногу гіпс, після чого він поїхав на свою дачу. Відчуваючи погіршення стану здоров`я та не довіряючи місцевим лікарям, 02 вересня 2013 року він поїхав на «швидку допомогу» до м. Києва, де по 20 вересня 2013 року перебував на лікуванні з діагнозом- перелом лівої ноги зі зміщенням.
Причиною вказаного інциденту вважає особисті неприязні стосунки з співробітниками ВБОЗ, зокрема, ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , які у 2012 році намагалися сфабрикувати проти нього кримінальну справу про незаконний обіг наркотичних засобів, але справу по його обвинуваченню закрили, а відкрили щодо них, тому, на його думку, ОСОБА_12 діяв з мотивів помсти.
Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що проживає по АДРЕСА_3 і під`їжджаючи додому 27 серпня 2013 року о другій половині дня біля одного з під`їздів побачив скупчення людей. Його увагу привернули двоє чоловіків, які відділилися від натовпу та уважно за ним спостерігали, поки він дійшов до свого під`їзду, який був наступним за тим, біля якого скупчилися люди. Біля свого підїзду він побачив, як із сусіднього підїзду вийшов чоловік у спортивному костюмі і його одразу ж схопили за руки невідомі люди у цивільному одязі та намагались кудись вести. Чоловік пручався та намагався утриматися за бетонний стовп біля підїзду, але його відтягли і до нього підбіг інший чоловік та ударами правої ноги по лівій нозі нижче коліна збив його з ніг на асфальт, де знову наніс кілька ударів ногою. Чоловік щось кричав, але його силоміць повели та посадили на дитячу пісочницю, що розташована навпроти будинку. Йому здалося, що це було якесь затримання особи. Пізніше ОСОБА_24 розповідала, що теж спостерігала цю ж подію зі своєї квартири.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що разом з ОСОБА_8 та дівчиною на ім`я ОСОБА_25 27 серпня 2013 року десь в обідній час вони приїхали на АДРЕСА_3 до знайомого ОСОБА_26 , де за кавою вирішили якісь питання та зібралися йти. З квартири, розташованої на 1-му поверсі, першим виходив ОСОБА_8 , потім дівчина, а він з ОСОБА_26 останніми. Одразу ж на виході з квартири його схопили якісь люди, повернули обличчям до стіни та наказали підняти та притулити до стіни руки. В цей час він чув, як на подвір`ї ОСОБА_8 кричав, що йому зламали ногу, а також попереджав, що можуть підкинути щось у карман. Всі люди, що їх затримували, були у цивільному одязі.
Свідок ОСОБА_26 повідомив, що з квартири він виходив останнім і його поставили обличчям до стіни на сходовій клітині першого поверху, але в його полі зору був вихід з під`їзду. Він бачив, як на виході ОСОБА_8 тримався за бетонну опору біля під`їзду, а два чоловіки намагалися відірвати його та заламати руки за спину. До них підійшов ОСОБА_12 та зі словами: «Що ви, не можете повалити» одразу вдарив ногою по лівій нозі ОСОБА_8 , від чого той упав. Увечері йому повідомили, що ОСОБА_8 перебуває у травмопункті і він туди поїхав, де побачив його у інвалідному візку. Коли повернувся, співробітники міліції проводили обшук автомобіля ОСОБА_8 , який залишався біля його будинку.
Свідок ОСОБА_27 посвідчила в суді, що мешкає по АДРЕСА_4 , вікна якої виходять на парадний фасад. У другій половині дня 27 серпня 2013 року вона почула шум у під`їзді та з кухні виглянула у вікно. Спочатку почула крик про допомогу, а потім побачила, як з під`їзду двоє у цивільному одязі виводили чоловіка, якого зараз вона знає як потерпілого ОСОБА_8 . Її квартира розташована на 2-му поверсі поруч з під`їздом, тому було добре видно, що відбувалось. У дворі біля будинку перебувало ще 4-5 чоловіків. Коли ОСОБА_8 побачив її у вікні, він попросив викликати міліцію або знімати все на відео. Один з присутніх чоловіків повідомив, що вони «свої» і викликати міліцію не потрібно. Після цього до них підійшов ще один чоловік, взяв ОСОБА_28 руками за одяг та одразу наніс кілька ударів своєю ногою по лівій нозі потерпілого нижче коліна. Потерпілий упав та кричав, жаліючись на біль у нозі. Після цього потерпілий ще наніс йому такий же удар по нозі, після чого його підняли та посадили у дитячій пісочниці.
Свідок ОСОБА_29 пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з сім`єю ОСОБА_8 27 серпня 2013 року близько 17-ї год. на прохання дружини ОСОБА_8 ОСОБА_30 він прийшов до них додому. Біля будинку стояли автомобілі працівника ВБОЗ ОСОБА_31 та адвоката ОСОБА_32 , з під`їзду вийшли ОСОБА_8 з дружиною та дитиною. У ОСОБА_8 була пухла ліва нога, тому на таксі він відвозив його до травмопункту. Потерпілий жалівся, що його вдарив працівник ВБОЗ.
Свідок ОСОБА_33 повідомила, що 27 серпня 2013 року удвох з дитиною, 2011 року народження, перебували вдома. Близько 16 год. 30 хв. Отримала SMS-повідомлення від чоловіка з текстом: «Мене затримали співробітники міліції у Максима», але коли вона йому зателефонувала, чоловік не назвав адресу. Вона зателефонувала другу сім`ї ОСОБА_29 та свекрусі, викликала таксі. Коли сідали в таксі, під`їхав автомобіль БМВ, з якого вийшли працівники ВБОЗ ОСОБА_34 , ОСОБА_12 та її чоловік у грязному костюмі, кульгав на ліву ногу. Під час проведення обшуку чоловіку не дозволяли залишати квартиру і лише після його закінчення відпустили до травмопункту. Вона теж поїхала до травмопункту і бачила там працівника ВБОЗ ОСОБА_31 , який виходив від травматолога після огляду її чоловіка. ОСОБА_35 на нозі у чоловіка була великою і він ледь тримався на ногах.
Свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що працює таксистом і влітку 2013 року по виклику підвозив чоловіка та жінку до травмопункту Чернігівської міської лікарні № 2. Чоловік почував себе недобре, говорив, що міліціонер вдарив його по нозі. Коли чекав біля травмопункту, до нього підійшов незнайомець, назвав своє прізвище ОСОБА_20 , але місце роботи і посаду не вказав, спитав, чи знає він людей, яких привіз, та сфотографував номерний знак автомобіля.
Свідок ОСОБА_37 , завідуючий відділенням Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_8 у 2013 році лікувався у відділенні та поступив до них за направленням із травмопункту з переломом ноги, на якій були фіксатори. Він особисто проводив операцію потерпілому і точно пам`ятає, що у нього був закритий перелом лівої гомілки без зміщення, що і зафіксовано в історії хвороби.
Свідок ОСОБА_38 дав суду аналогічні свідчення та додав, що особисто він асистував операції виймав фіксатор з ноги. В історії хвороби було зазначено, що травма побутова, так записано зі слів клієнта, інакше вона б значилась, як кримінально-побутова.
Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_12 його колишній співробітник. Надійшла оперативна інформація про велику партію наркотиків у ОСОБА_8 , який раніше перебував у полі їх зору як особа, що займається незаконним збутом наркотиків. 27 вересня 2013 року на виконання ухвал суду про обшук квартири та автомобіля ОСОБА_8 , вони виїхали на АДРЕСА_3 , де за оперативною інформацією він мав перебувати. Коли п`ять чоловік зайшло до під`їзду, різко відчинились двері та з підїзду вибіг ОСОБА_8 , який зачепився та впав на плиту, що лежала на порозі перед вхідними дверима. Його затримали, пояснили причину та викликали оперативну групу на предмет виявлення наркотиків, які потім виявила службова собака під капотом його автомобіля, а також виявили наркотики у одного з затриманих, що був з ОСОБА_28 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ніхто не наносив, він сам упав на плиту, після чого скаржитися на біль став лише коли на обшук квартири ОСОБА_8 з`явився адвокат ОСОБА_39 . Він дійсно їздив до травмопункту, але лише дізнатися про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 . При цьому у присутності родича ОСОБА_8 від лікаря він чув, що у нього розтяг зв`язок.
Свідок ОСОБА_40 та ОСОБА_41 дали суду аналогічні свідчення, підтвердивши, що ОСОБА_8 перебував у полі зору ВБОЗ як особа, що займається незаконним збутом наркотиків і біля будинку АДРЕСА_3 йому ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв.
Свідок ОСОБА_42 , заступник начальника відділу швидкого реагування «Сокіл», пояснив суду, що 27 серпня 2015 року за планом завдання та вказівкою керівництва приймав участь в операції. Його завдання: забезпечення безпеки співробітників при проведенні слідчих дій та силова підтримка дій оперативних працівників у разі потреби. Разом із співробітниками ВБОЗ та слідчим вони прибули на вул. Партизанську, 53. Удвох з працівником ВБОЗ Бондаренком вони першими зайшли до під`їзду і зустрілися з ОСОБА_8 , який з нього виходив. Вони не стали його затримувати та пішли на площадку першого поверху, де знаходились інші громадяни 2 чоловіки і 1 жінка. При огляді у одного з чоловіків виявили наркотики, тому залишились їх контролювати і він не бачив, що відбувалось з ОСОБА_8 , але чув, як хтось із співробітників представився та потім почалась якась метушня.
Такі ж свідчення дав свідок ОСОБА_43 , додавши, що слідом за ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вони зайшли до під`їзду удвох з ОСОБА_12 , зупинились біля ОСОБА_8 та представились, однак він різко штовхнув ОСОБА_12 та вибіг з під`їзду, де спіткнувся об плиту та впав. Його ніхто не переслідував, але затримали, коли він вибіг на подвір`я.
Винуватість ОСОБА_12 підтверджується також наступними доказами:
-заявою ОСОБА_8 до відділу внутрішньої безпеки в Чернігівській області ДВБ МВС України про вчинення щодо нього працівниками ВБОЗ УМВС України в Чернігівській області протиправних дій 27 серпня 2013 року, а саме, заподіяння йому тілесних ушкоджень перелому лівої гомілки ноги;
-рентгенологічним висновком Чернігівської міської лікарні № 2 від 27.08.2013 р., яким зафіксовано наявність у ОСОБА_8 перелому малогомілкової кістки лівого гомілко-ступеневого суглобу з незначними зміщеннями відломків, накладення гіпсу;
-довідкою Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, якою підтверджено факт перебування ОСОБА_8 на лікуванні у вказаному медичному закладі у відділенні травматології № 2 з 10 год. 02 вересня 2013 року по 14 год. 18 вересня 2013 року;
-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 141, яким за даними медичної документації підтверджено наявність у ОСОБА_8 тілесного ушкодження у вигляді перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки, яке за давністю утворення може відповідати строку 27 серпня 2013 року і виникло від безпосередньої дії тупого предмету в місці утворення перелому. За ступенем тяжкості ушкодження відноситься до категорії середнього ступеня за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше 21 доби.
Для виникнення описаного перелому було необхідно завдати як мінімум один травмуючий вплив і він не міг утворитися при падінні з висоти власного зросту, та падінні з висоти власного зросту з прискоренням, а також удару об тверду чи виступаючу поверхню;
-висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №152, який повністю узгоджується з висновком експертизи № 141;
-протоколами слідчих експериментів по відтворенню обставин події за участю свідків ОСОБА_8 (27.06.2014), ОСОБА_44 (25.04.2014), ОСОБА_45 (24.04.2014), ОСОБА_26 (19.12.2013), ОСОБА_27 (26.03.2014), ОСОБА_23 (26.03.2014), а також переглянутими та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами слідчих експериментів за участю вказаних свідків. Усі перелічені учасники в ході слідчого експерименту розповіли та показали на місці, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 27 серпня 2013 року біля підїзду будинку АДРЕСА_3 заподіяв саме обвинувачений ОСОБА_12 .
Аналізуючи пояснення в судовому засіданні свідків, суд приходить до висновку про необхідність надання критичної оцінки показам свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_40 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , оскільки вони є співробітниками УМВС та колегами обвинуваченого і, крім того, їх свідчення в частині того, що ОСОБА_8 упав самовільно на бетонну плиту, де і міг отримати пошкодження ноги, повністю спростовані висновками двох комісійних судово-медичних експертиз.
Протокол пред`явлення особи для впізнання від 16 грудня 2013 року суд на підставі положень ст. 86 КПК України визнає недопустимим доказом по причині відсутності в ньому інформації щодо особи, яка підлягає впізнанню. Зокрема, свідок ОСОБА_27 за певними ознаками впізнала на фотознімку № 3 особу, яка заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_8 , однак у протоколі не зазначено даних про особу, зображену на вказаному фото, а припущення щодо особи є недопустимим.
Перевіривши та дослідивши в сукупності надані сторонами в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_12 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади, тобто, умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого, супроводжувались стосовно нього насильством, яке було болісним і таким, що ображає особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_12 раніше не судимий, під наглядом психіатра та на обліку в наркологічному диспансері не перебуває. За місцем роботи в органах МВС України, звідки звільнений за власним бажанням з 28 березня 2014 року, характеризувався виключно позитивно, має нагороди та грамоти. Одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, син ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку та з 18 травня 2015 року потребує домашнього догляду.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 365 КК України.
Зважаючи на те, що злочин вчинений ОСОБА_12 при виконанні ним службових повноважень, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його згідно ст. 54 КК України спеціального звання майор міліції.
Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_12 , який раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, його позитивну характеристику, наявність на утриманні малолітніх дітей, одна з яких потребує домашнього догляду, онкологічне захворювання матері обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до УМВС України в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_12 при вчиненні злочину перебував на службі в органах МВС України. Щодо грошового розміру морального відшкодування, заявлений потерпілим на суму 80 000 грн., суд вважає за необхідне задовольнити частково. При вирішенні питання розміру грошового відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину та тривалість завданих душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого. При цьому, виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає обґрунтованою та достатньою сатисфакцію стягнення на користь потерпілого суми в розмірі 8 000 грн.
Процесуальні витрати та майно, на яке накладено арешт відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_12 визнати винуватим за ч. 2 ст. 365 КК України та призначити покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою у правоохоронних органах, строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_12 спеціального звання майор міліції.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні зобов`язання:
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з УМВС України в Чернігівській області на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000 (вісім тисяч) грн.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1