АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/440/15 Справа № 702/1164/15-к Категорія: ст.ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора прокуратури Монастирищенського району ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2015 року, якою відмовлено в застосуванні відносно

ОСОБА_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Умань Черкаської області; українця; громадянина України; фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ; судимого 25.11.2013 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме в тому, що він 24.08.2015 року о 03 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час суперечки із ОСОБА_10 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар кухонним ножем в область грудної клітини останньому, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення грудної клітини, пневмоторакс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

За даним фактом 24.08.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000383 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України

27.08.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Монастирищенського району ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а в кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч. 2 ст. 177 КПК України.

02.09.2015 року ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як на підставу такої відмови слідчий суддя послався на те, що при розгляді клопотання прокурор не довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема не надав докази виконання органом досудового розслідування вимог ч. 2 ст. 242 КК України щодо проведення експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання по скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання органу досудового розслідування Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними в провадженні доказами, зокрема показаннями самого підозрюваного, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та довідкою Монастирищенської ЦРЛ № 342 від 25.08.2015 року. При цьому, прокурор звертає увагу на наявність в провадженні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5, ч. 2 ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується тим, що підозрюваний, маючи в установленому законом порядку не зняту та не погашену судимість, вчинив в період іспитового строку новий злочин, уникав правомірного затримання працівниками міліції у зв`язку з чим останнього довелось переслідувати, будучи знайомим зі свідками в провадженні може незаконно впливати на них.

Прокурор стверджує, що не проведення на даний час експертизи в провадженні з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу і не свідчить про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Вказує, що потерпілий від даного правопорушення перебуває на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Монастирищенської ЦРЛ і до його виписки з лікувального закладу судово-медична експертиза не може бути призначена і проведена.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора в підтримку поданої прокурором прокуратури Монастирищенського району апеляційної скарги та наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для застосування запобіжного заходу, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, зокрема показаннями самого підозрюваного, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та довідкою Монастирищенської ЦРЛ № 342 від 25.08.2015 року. Дані докази вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

При цьому, прокурором та слідчим доведено, що в даному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 маючи в установленому законом порядку не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин, що свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується рапортами ст. ДІМ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_16 та ст. оперуповноваженого СКР Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_17 від 24.08.2015 року про те, що ОСОБА_7 уникав правомірного затримання працівниками міліції у зв`язку з чим останнього довелося переслідувати, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, як вбачається з пояснень прокурора, органами досудового розслідування не допитано всіх свідків в даному кримінальному провадженні, а тому, не виключається незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_7 , що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не врахував усі обставини, зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ухвала відповідно до ч.3 ст.370 КПК України є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з урахуванням того, що він не має сталих соціальних зв`язків, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, обставин вчинення даного правопорушення та ступеня його суспільної небезпечності, матеріального стану підозрюваного, за відсутності даних про стан здоров`я, що унеможливлюють тримання останнього під вартою, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням суми застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

На думку колегії суддів застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 є необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а більш м`які запобіжні заходи, можуть не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Крім того, під час апеляційного розгляду даного провадження встановлено, що потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_10 перебуває на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Монастирищенської ЦРЛ з діагнозом ножове поранення грудної клітини, пневмоторакс, з огляду на це, посилання слідчого судді місцевого суду в ухвалі на не доведення прокурором обгрунтоаності підозри та не проведення експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, не може слугувати законною підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Монастирищенського району ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2015 року, якою відмовлено слідчому СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця; громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 22.10.2015 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :