н/п 1-кп/640/583/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 р. Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретері ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца м. Миколаїв, громадянин України, одружений, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючий, раніше не судимий, проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч. 3 КК України,-
04.04.2014р. на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014р. старший солдат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу під час мобілізації та з 19.09.2014р. проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2014р. №46 старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2014р. №56 поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2 відділення 4 взводу оперативного призначення 4 роти оперативного призначення (на БТР) 2 батальйону оперативного призначення.
Відповідно до вимог ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2,9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України. Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень , захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України 07.02.2015р. вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби , 07.02.2015р. , в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів
і начальників, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 та до 02.04.2015р. до місця служби не повертався , а отриманий у зв`язку з цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2,9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», діючи умисно , з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 07.02.2015р. не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою : АДРЕСА_2 та до 02.04.2015р. до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку з цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він без відповідного дозволу командира 07.02.2015р. покинув місце служби та поїхав доглядати свого хворого та старенького батька, а повернувся тільки 02.04.2015р. до місця служби. Щиро кається, просить суворо не наказувати, а в подальшому обіцяє не скоювати злочинів, зазначає, що на цей час він вже звільнений з лав збройних сил України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.3 КК України, тобто - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, характеризується формально позитивно, проходження військової служби вже закінчив.
Обставинами, що пом`якшують покарання , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 407 ч.3 КК України, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком з застосування ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рік, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1