Справа № 136/2121/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 08.06.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 26.11.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 310 КК України до 2 місяців арешту, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 01.11.2015 року невстановлена слідством особа в м. Вінниця поблизу зупинки Мрія, передала йому один фабричний чарунковий блістер, заповнений таблетками "Димедрол-Дарниця Дифенгідраміну гідрохлориду 50 мл" в кількості 10 штук. Достовірно знаючи проте, що даний препарат являється сильнодіючим лікарським засобом ОСОБА_3 , маючи умисел на його незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, забрав блістер з таблетками собі, після чого в подальшому використовуючи приміський автобусний транспорт, перевіз його із м. Вінниця до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де почав зберігати з метою подальшого збуту як сильнодіючої речовини. В подальшому, 02.11.2015 року ОСОБА_3 намагався збути даний сильнодіючий лікарський засіб жителям смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області. 03.11.2015 року о 09:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Миру в смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області, був затриманий працівниками міліції, якими при проведенні його особистого огляду в лівій зовнішній кишені його куртки, було виявлено та вилучено один фабричний чарунковий блістер, заповнений таблетками "Димедрол-Дарниця Дифенгідраміну гідрохлориду 50 мл" в кількості 10 штук. Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 128 від 04.11.2015 року в десяти таблетках, які знаходилися в блістері з написом "Димедрол-Дарниця", які вилучені у громадянина ОСОБА_3 , міститься сильнодіючий лікарський засіб димедрол. В десяти таблетках, загальна маса дифенгідраміну (димедролу) становить 0,5001 г.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 321 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, сильнодіючих лікарських засобів.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 321 КК України, визнав повністю при вищевказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування, дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину, а саме, що 01.11.2015 року в м. Вінниця поблизу зупинки "Мрія" його знайомий, з яким він відбував покарання в місцях позбавлення волі, передав йому блістер, який був заповнений таблетками "Димедрол-Дарниця" в кількості 10 штук. Знаючи проте, що даний препарат являється сильнодіючим лікарським засобом, він перевіз його до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав з метою подальшого збуту. Наступного дня він намагався збути даний лікарський засіб жителям смт. Турбів, Липовецького району Вінницької області. Вранці 03.11.2015 року перебуваючи в смт. Турбів по вул. Миру, він був затриманий працівниками міліції, які при проведенні його особистого огляду в лівій зовнішній кишені його куртки виявили та вилучили блістер, який був заповнений таблетками "Димедрол-Дарниця " в кількості 10 штук.

Суд переконався, що показання підсудного ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що підсудний визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, сильнодіючих лікарських засобів.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, особу винного, а саме: по місцю проживання характеризується посередньо; раніше судимий - 08.06.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 26.11.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 310 КК України до 2 місяців арешту, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; до лікаря психіатра не звертався. Згідно довідки Липовецької ЦРЛ, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 10.12.1991 року з діагнозом - "хронічний алкоголізм". З висновку судового-психіатричного експерта №329 від 19.11.2015 року слідує, що в період вчинення злочину ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, приймаючи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення підсудним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, яке йому слід призначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, враховуючи вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 26.11.2015 року, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вказаного вироку.
Цивільний позов в справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КК України.

Під час досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 застосовано не було.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 66, 67, 70, 321 ч.1 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 26.11.2015 року, шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Згідно ч.4 ст. 70, ч.5 72 КК України в строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 26.11.2015 року, рахуючи строк відбуття даного покарання з 26.11.2015 року.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 738 (сімсот тридцять вісім) гривень 64 коп.

Речові докази: чарунковий блістер, який заповнений таблетками "Димедрол-Дарниця Дифенгідраміну гідрохлориду 50 мл" в кількості 10 штук, що знаходиться в кімнаті речових доказів Липовецького відділення поліції Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, - знищити.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1