П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мозолевської О.М.

при секретарі Глушковій О.О.

за участю прокурора Набруска Я.В.

за участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого директором ПП «Лібра-Плюс», проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачується у тому, що він 29.07.2006 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним автомобілем «Хонда» д.з.н. 374-31 КТ, рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год по сухому асфальтобетонному покриттю в крайній правій смузі руху проїзної частини по вул. Урицького, що має по три смуги руху в кожному напрямку, з боку вул. Стадіонної в напрямку вул. Кудряшова у м. Києві. Під час руху, у вказаному напрямку, ОСОБА_2, підїжджаючи до заїзного карману для зупинки громадського транспорту «вул. Островського» по вул. Урицького у м. Києві, порушуючи та ігноруючи вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 (д), 10.1 Правил дорожнього руху України, на ділянці дороги з необмеженою оглядовістю, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, не врахував дорожні умови і коли перед його напрямком руху він виявив просідання асфальту в правій смузі руху на проїзній частині вул. Урицького, здійснивши при цьому обїзд даної перешкоди ліворуч, після чого почав змінювати напрямок руху свого автомобіля, заїжджаючи до карману призначеного для зупинки громадського транспорту, розташованого праворуч відносно нього, при цьому не увімкнувши сигнал світловим покажчиком правого повороту, створив перешкоду водію ОСОБА_3, який рухався на моторолері «Ямаха» із пасажиром ОСОБА_4, позаду автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 в правій смузі руху в напрямку вул. Кудряшова зі сторони вул. Стадіонної, внаслідок чого водій моторолера «Ямаха» ОСОБА_3, здійснив зіткнення своєю передньою частиною в задню бокову праву частину автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого пасажир моторолера «Ямаха» ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування, захисника та підсудного, які також заперечували проти направлення даної кримінальної на додаткове розслідування, суд дійшов висновку про необхідність направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на додаткове розслідування, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» в п. 8 вказано про те, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження в порушення вимог ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або поверхнево досліджені обставини справи, які мають істотне значення для правильного розгляду справи (не були допитані певні особи, не витребувані документи, речові докази або інші докази для підтвердження або спростування таких обставин і т.д.). неправильним досудове слідство визнається тоді, коли органами досудового слідства при проведенні процесуальних дій були неправильно застосовані або безпідставно застосовані норми КПК або КК України, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді.

У відповідності до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити, як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

При розгляді даної кримінальної справи, суд вбачає, що досудовим слідством була допущена неповнота, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Розслідуючи дану кримінальну справу, орган досудового слідства не виконав в повному обсязі вимог закону у звязку з чим залишились не зясовані такі обставини справи, зясування яких має велике значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе в інкримінованому злочині не визнав, показав, що 27.07.2006 року рухався за кермом автомобіля марки «Хонда» д.з.н. 374-31 КТ, зі швидкістю приблизно 20 км/год в крайній правій смузі руху проїзної частини по вул. Урицького зі сторони Соломянської площі. Зупинився на заборонений червоний сигнал світлофору, при цьому бачив в дзеркало заднього виду, як до світлофору наближалось два моторолери, які постійно змінювали напрямки руху. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, почав рух і побачивши перед автомобілем на дорозі яму скерував автомобіль ліворуч, при цьому не покидаючи смуги руху. Обїхавши перешкоду та повертаючись у попереднє положення автомобіль, відчув удар в задню частину автомобіля. Під час удару швидкість його автомобіля становила 10 км/год. Після удару, зупинивши автомобіль, та вийшовши з нього, він побачив, що на землі лежить один із моторолерів, які він бачив у дзеркало заднього виду. Біляґ моторолера стояв водій, у якого тілесних ушкоджень не було, а на землі сиділа дівчина, яка була пасажиром моторолера та отримала тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що у 2006 році точної дати він не памятає перебував у автомобілі «Хонда», який належить ОСОБА_2 Рухались по вул. Урицього в м. Києві у крайній правій смузі руху. Зупинившись на червоний сигнал світлофора, побачили на дорожньому покритті яму, яку після ввімкнення зеленого сигналу світлофору, ОСОБА_2 обїхав, спрямовуючи автомобіль ліворуч, але не покидаючи смуги руху, при цьому швидкість була 5-10 км/год. Проїхавши декілька метрів почув удару праву частину автомобіля. ОСОБА_2 зупинив автомобіль, та вийшовши він побачив, що на проїзній частині лежить моторолер, хлопець та дівчина. У хлопця біли збиті лікті, а у дівчини садна лоба. Зазначив, що під час руху моторолерів він не бачив, ні з заду, ні з боку автомобіля ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в кінці липня 2006 року в денний час він рухався на моторолері по вул. Урицького в м. Києві на моторолері разом із знайомою ОСОБА_4. На іншому моторолері рухався його знайомий ОСОБА_3 з ОСОБА_4. ОСОБА_3 рухався попереду, а він позаду приблизно зі швидкістю 50 км/год. на дорозі було мало автомобілів. Раптово він побачив,як у ОСОБА_3 з лівого боку вїхав автомобіль марки «Хонда» за кермом якого був підсудний.від удару ОСОБА_3 та рязанцева О. впали та остання зазнала тілесних ушкоджень. Зазначив, що автомобіль «Хонда» рухався в лівій смузі руху, зі швидкістю 50-60 км/год.. а ОСОБА_3 в правій.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що у 2006 році проходив по вул. Урицького у м. Києві та побачив на дорозі автомобіль, поряд з яким лежав моторолер. Бачив, як хлопцю та дівчині надавали медичну допомогу. Працівники ДАІ попросили його засвідчити побачене, однак подробиць ДТП не памятає, оскільки пройшло багато часу.

В судовому засіданні для зясування обставин ДТП було надано судове доручення органу досудового слідства про проведення відтворення обстановки та обставин події за участю всіх учасників ДТП, однак дане судове доручення виконано частково, а саме відтворення було проведено тільки з водіями ОСОБА_6 (01.10.2011року) та ОСОБА_3 (11.10.2011 року).

В судових засіданнях 20.05.2011 року, 31.05.2011 року, 03.11.2011 року, виносились постанови про примусовий привід свідків та потерпілої, однак відповідно до рапортів працівників Соломянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, виконати постанови суду не виявилося можливим, однак аналізуючи вищевказані відповіді, останні містять суперечливі дані.

20.07.2011 року в судовому засіданні було надано судове доручення щодо місця знаходження потерпілої та свідків, однак останнє виконано також не було.

В судових засіданнях 11.07.2011 року та 19.08.2011 року за клопотанням прокурора в даній кримінальній справі призначалась авто-технічна експертиза, однак дану експертизу провести також не виявилось за можливе, у звязку з відсутністю вихідних даних та додаткових матеріалів в матеріалах кримінальної справи, які запитував експерт для проведення дослідження, що безумовно свідчить про неповноту досудового слідства.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, повно та всебічно розглянути дану кримінальну справу, не видається можливим у звязку з неповнотою досудового слідства.

Суд надававши постанови про примусовий привід свідків та потерпілої, а також судове доручення про встановлення місцезнаходження потерпілої ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не отримав позитивних результатів, однак самостійно встановити місцезнаходження та здійснити примусовий привід вищевказаних осіб позбавлений можливості, тому що не наділений повноваженнями щодо здійснення оперативно-розшукових заходів.

Крім цього, суд надав судове доручення для проведення відтворення обстановки та обставин події з усіма учасниками ДТП, однак дане судове доручення виконано частково, а саме до відтворення були залучені лише свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (якого в жодне судове засідання доставлено не було). (т.2 а.с. 19-25, а.с. 31-37). Провести відтворення обстановки та обставин події в даній ситуації є важливим, оскільки може бути доказом вини або невинуватості ОСОБА_2 в даній ДТП, однак суд також позбавлений можливості провести дану слідчу дію.

На основі вищевикладеного, суд вважає, що вказана неповнота досудового слідства, позбавляють суд можливості розглянути справу та прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі, оскільки для встановлення місцезнаходження потерпілої та свідків необхідно проводити оперативно-розшукові заходи та виконувати слідчі дії, які суду не притаманні.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 281 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Направити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України прокурору Соломянського району м. Києва для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_2 підписку про невиїзд, залишити без змін.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя