У Х В А Л А

09 грудня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суду м. Житомира у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: останній раз 24.04.2013 Хмельницьким міським судом за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000772 від 07.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.187 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та обставин, з метою скоєння ряду розбійних нападів вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння ряду розбійних нападів на території Олевського району Житомирської області, 06 грудня 2015 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , взявши заздалегідь приготовлені знаряддя вчинення злочину - балаклави, предмет зовні схожий на обріз мисливської рушниці, поїхали на автомобілі марки «Фольсваген гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Нові Білокоровичі Олевського районну Житомирської області. Приїхавши в с. Нові Білокоровичі Олевського районну, Житомирської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приблизно о 22 годині 10 хвилин вказаного дня прийшли до території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_8 .

При підході до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочинні ролі, відповідно до яких останній повинен був постукати в двері вищевказаної квартири, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одягнувши на обличчя балаклави, повинні були проникнути до квартири, після того, як власники відчинить двері та вчинити на останніх напад.

Діючи у відповідності до розподілених ролей, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись біля вхідних дверей вказаної квартири, одягли на обличчя балаклави, та підійшовши до дверей ОСОБА_7 постукав та покликав власника. Після цього, ОСОБА_8 відчинила вхідні двері до квартири. У цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 увірвались до квартири, де умисно вчинили напад на ОСОБА_8 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилась у тому, що ОСОБА_5 , діючи у межах спільного злочинного умислу із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наставив на потерпілу предмет, зовні схожий на обріз мисливської рушниці, який вона сприйняла як предмет, що являє собою небезпеку для життя та здоров`я, та висловив погрозу його застосувати, наказавши при цьому потерпілій поводити себе тихо та віддати їм наявні у будинку грошові кошти та цінності.

Усвідомлюючи безвихідність ситуації, ОСОБА_8 зрозуміла, що не зможе чинити опір нападникам, а тому виконала їх вимогу і не здіймала галасу після чого віддала грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здолавши опір збоку потерпілої, почали здійснювати обшук квартири, в ході якого незаконно заволоділи майном, належним ОСОБА_8 , а саме: золотими виробами, в результаті чого заподіяли потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, після чого розпорядились викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, вчинили розбійний напад та заволоділи майном, яке належить ОСОБА_8 на суму 3000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи особами, які раніше скоїли розбійний напад, не припиняючи злочинну діяльність, взявши заздалегідь приготовлені знаряддя вчинення злочину - балаклави, предмет зовні схожий на обріз мисливської рушниці, поїхали на автомобілі марки «Фольсваген гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Олевськ Житомирської області. Приїхавши в м. Олевськ Житомирської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приблизно о 03 годині 20 хвилин 07.12.2015 прийшли до території підприємства «Альфа», яке розташоване по вул. Герцена 19, яке охороняв ОСОБА_9 .

При підході до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_6 розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочинні ролі, відповідно до яких останній повинен був знаходитись надворі та спостерігати за обстановкою навколо і в разі небезпеки попередити, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , одягнувши на обличчя балаклави, повинні були проникнути до підприємства «Альфа», після того вчинити напад на охоронника та заволодіти майном, яке знаходиться на підприємстві та належить ОСОБА_10 .

Діючи у відповідності до розподілених ролей, ОСОБА_7 залишився поряд з підприємством «Альфа» та спостерігав за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись біля території вказаного підприємства, одягли на обличчя балаклави, та проникли всередину. У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 увірвались до вказаного підприємства, де, будучи особами, які раніше вчиняли розбій, умисно вчинили напад на ОСОБА_9 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилась у тому, що ОСОБА_5 , діючи у межах спільного злочинного умислу із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наставив на потерпілого предмет, зовні схожий на обріз мисливської рушниці, який він сприйняв як предмет, що являє собою небезпеку для життя та здоров`я, та висловив погрозу його застосувати, наказавши при цьому потерпілому поводити себе тихо.

Усвідомлюючи безвихідність ситуації, ОСОБА_9 зрозумів, що не зможе чинити опір нападникам, а тому виконав їх вимогу і не здіймав галасу після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зв`язали руки та ноги потерпілому липкою стрічкою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здолавши опір збоку потерпілого, почали здійснювати обшук приміщення будинку, в ході якого незаконно заволоділи майном, належним ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами в сумі 15000 грн., в результаті чого заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, після чого розпорядились викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи особами, які раніше вчинили розбій, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, поєднаного з проникненням у житло, вчинили розбійний напад та заволоділи майном, яке належить ОСОБА_10 на суму 15000 гривень.

07.12.2015 року ОСОБА_5 було оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом ОМП від 07.12.2015 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом ОМП від 06.12.2015 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом ОМП від 07.12.2015 за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- іншими матеріалами зібраними в ході розслідування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України які, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, що надає підстави, відповідно до п.4 ч.1 ст. 184 КПК України застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення дієвості розслідування кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження та його судового розгляду. Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених вище підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні обставини вчинення кримінального правопорушення, наведенні в клопотанні визнав. Вказав, що здійснив кримінальне правопорушення під час дії запобіжного заходу у вигляді застави, який був застосований в іншому кримінальному провадженні. Підозрюваний та захисник, щодо клопотання ґрунтовних заперечень не навели.

Дослідивши клопотання та надані докази, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника та беручи до уваги, що з матеріалів справи вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КПК України; зокрема, на вчинення підозрюваним кримінального правопорушення вказують свідки, а також підозрюваний ОСОБА_6 ; зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, його вчинення підозрюваним під час дії іншого запобіжного заходу, міцність соціальних звязків, вбачаються підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені ч.1 ст. ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від слідства та суду, вливати на потерпілих, свідка та доведеність прокурором неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочин вчинений ОСОБА_5 відноситься до злочинів вчинених із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

Зважаючи на встановленні обставини фактичного затримання підозрюваного о четвертій годині ранку сьомого грудня 2015 року, строк запобіжного заходу необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, а не з часу затримання вказаного в протоколі затримання особи від 07.12.2015р.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали до 02.02.2016року включно.

Строк дії ухвали та тримання під вартою обчислювати з 07.12.2015р. 04год. 00хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1