Справа № 161/3071/14-к
Провадження № 1-кс/161/849/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 28 лютого 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з старшим прокурором прокуратури Луцького району Волинської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 29.01.2014 року, близько 15 години 25 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Володимирська в селі Великий Омеляник Луцького району Волинської області, неподалік АЗС «WOG», продав за 100 гривень ОСОБА_6 , який був задіяний працівниками міліції для проведення оперативної закупки наркотичного засобу, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 52/52 від 30.01.2014 року являє собою суміші особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та інших речовин рослинного походження, що не являється канабісом. Маса канабісу у складі сумішей речовин (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,73 г та 0,49 г. Після проведення оперативної закупки ОСОБА_6 наркотичний засіб видав працівникам міліції.

Даний факт розслідується у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000059 від 01.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19 лютого 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Самбір Львівської області, громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, який не працює та не навчається, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше судимому, якому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . ст. 307 КК України, за яке передбчено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, і яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення є:

- протоколом огляду місця події від 29.01.2014 року, згідно якого було вилучено дві купюри номіналом по 50 гривень, якими гр. ОСОБА_6 розраховувався із ОСОБА_5 при придбанні канабісу;

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які прямо вказали, що були присутні в якості понятих при проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу «канабіс» у ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 52/52 від 30.01.2014 року, згідно якого придбана гр.

ОСОБА_6 у ОСОБА_5 речовина являє собою суміші особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс та інших речовин рослинного походження, що не являється канабісом. Маса канабісу у складі сумішей речовин (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,73 г та 0,49 г;

- інші матеріали кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжувати займатися злочинною діяльністю, що підтверджується тим, що останній не має постійного джерела прибутку, ніде не працює та не навчається, вчинив новий умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а також з метою уникнути відповідальності може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки вже притягувався за ч.1-2 ст. 185 КК України, крім цього, з огляду на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище перелічене, а запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Самбір Львівської області, громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, який не працює та не навчається, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 у визначений та погоджений день та час на протязі терміну розслідування кримінального провадження №0000059, а у разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену посадову особу;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відвідувати розважальні заклади, а саме кафе ,бари, ресторани та інші місця скупчення людей;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні на протязі розслідування даного провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому викладених. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання підлягає до задоволення з підстав у ньому викладених та пояснив, що повністю підтримує доводи слідчого. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що клопотання є необґрунтованим, підозрюваний зобов`язувався добровільно виконувати покладені на нього обов`язки. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області перебуває кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також при розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалось самим підозрюваним, що 19.02.2014 року ОСОБА_5 у відповідності до положень ст. 276 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 16-17).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також при розгляді клопотання встановлено і це частково підтверджено самим підозрюваним, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, доведено обставини передбачені пунктом 1, однак заперечує про наявність підстав передбачених п. 2 частини першої ст. 194 КПК України.

Також при розгляді клопотання достовірно встановлено і цього не спростовано стороною захисту щодо наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання по суті.

Також при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження доведено про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор. Оскільки доведено про наявність такого ризику, як вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу є запобіганням спроби ОСОБА_5 продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Також при розгляді клопотання встановлено і на це звернуто увагу суду стороною

захисту, що стороною кримінального провадження у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 КПК України не надано доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. А також того ризику, який в дійсності знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання по-суті та доведений стороною кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, прокурором доведено обставини, які передбачені пунктом 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри та наявність такого ризику, як вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак стороною кримінального провадження не мотивовано та доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні а також того ризику, який в дійсності знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання по-суті та доведений стороною кримінального провадження. А тому за таких обставин приходжу до висновку про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Також при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження частково доведено необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання в частині щодо покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких частково доведена стороною кримінального провадження з наступних підстав.

Щодо вимоги про покладення на ОСОБА_5 обов`язку прибувати до прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 із встановленою періодичністю то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання та встановлено в ході судового розгляду клопотання, що заступник начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України

у Волинській області ОСОБА_3 у визначений та погоджений день та час. При цьому до матеріалів клопотання не додано будь-якого доказу, який підтверджує в дійсності встановлену періодичність з якою повинний прибувати ОСОБА_5 . Оскільки неможливо зобов`язати особу виконувати неконкретизований обов`язок. А тому за таких обставин приходжу до висновку про відмову в задоволенні вимоги про покладення на ОСОБА_5 , обов`язку прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 із встановленою періодичністю. Однак приходжу до висновку про покладення на ОСОБА_5 обов`язку прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , як було визначено в ході судового розгляду клопотання по-суті, за першою вимогою, а разі неможливості прибути у визначений час і дату завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик.

Щодо вимоги про покладення на ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

При розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалося сторонами, що підозрюваний ОСОБА_5 та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Також достовірно встановлено, що підозрюваний не має постійного місця роботи та навчання. А тому за таких обставин приходжу до висновку про задоволення вимоги щодо покладення на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язку не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Щодо вимоги про покладення на ОСОБА_5 обов`язку повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання або роботи то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, а саме повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

При розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалося сторонами, що підозрюваний ОСОБА_5 та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Також достовірно встановлено, і це не заперечувалося самим підозрюваним, що підозрюваний не має постійного місця роботи та навчання

А тому за таких обставин приходжу до висновку про задоволення вимоги щодо покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання. А також приходжу до висновку про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку повідомляти заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про зміну свого місця роботи.

Щодо вимоги про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відвідувати розважальні заклади, а саме кафе, бари, ресторани та інші місця скупчення людей, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що слідчий просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок не відвідувати розважальні заклади, а саме кафе, бари, ресторани та інші місця скупчення людей. Однак положеннями п. 5 ч. 5 ст. 194 КПК України не передбачено право слідчого на визначення підозрюваному місця, які він зобов`язаний не відвідувати. Оскільки таке право надано лише слідчому судді та суду. А тому за таких обставин приходжу до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги слідчого, так як вона не ґрунтується на положеннях п. 5 ч. 5 ст. 194 КПК України. Однак приходжу до висновку про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відвідувати розважальні заклади, а також заклади громадського харчування, де реалізуються спиртні напої на розлив.

Щодо вимоги про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні на протязі розслідування даного провадження, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання та встановлено в ході судового розгляду клопотання, що заступник начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні на протязі розслідування даного провадження. При цьому слідчим не визначено свідків, від спілкування з якими слід утриматися підозрюваному ОСОБА_5 . Оскільки неможливо зобов`язати особу виконувати неконкретизований обов`язок. А тому за таких обставин приходжу до висновку про відмову в задоволенні вимоги про покладення на ОСОБА_5 , обов`язку утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні на протязі розслідування даного провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, раніше судимого, не одруженого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк не більше двох місяців.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

- прибувати до прибувати до заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 за першою вимогою, а разі неможливості прибути у визначений час і дату завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик;

- відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти заступника начальника СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відвідувати розважальні заклади, а також заклади громадського харчування, в яких реалізуються спиртні напої на розлив.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення ухвали.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1