У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2015 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Харкові, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Стороною захисту подане клопотання, в якого сторона захисту просить суд про:

- враховування викладених у клопотанні обставинах під час судового розгляду;

- визнання недопустимими доказами та виключення з числа доказів по кримінальному провадженню: протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою №2971 від 15.05.2013 року аудіо, відео контролю особи стосовно ОСОБА_5 , який проведено 20.04.2013 року, технічного носія інформації DVD-RW №3042/ГВ «К», карти micro SD 8,0 Gb реєстраційний №60-13/ВОД;

- визнання не маючою юридичної сили постанови слідчого про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 19.06.2013 року в частині цих доказів.

Суд вважає, що клопотання підлягають задоволенню частково, а саме, в частині:

- враховування викладених у клопотаннях обставинах під час судового розгляду.

Так, відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.ст.87, 89 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і обов`язок перевірки допустимості доказів покладається на суд.

В іншій частині суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Оскільки очевидної недопустимості вказаних вище доказів на цей час не встановлено, суд вважає необхідним в задоволенні вказаного клопотання відмовити та надати оцінку питання допустимості доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З цих підстав суд відмовляє в задоволенні клопотань в частині визнання недопустимими доказами та виключення з доказів по кримінальному провадженню зазначених вище процесуальних документів та речей.

Також суд відмовляє в задоволенні клопотання про визнання не маючою юридичної сили постанови слідчого про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 19.06.2013 року, оскільки КПК України не передбачено такого повноваження суду під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Враховувати викладені у клопотанні обставини під час судового розгляду.

В іншій частині в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя

04.11.2015