Справа № 666/3624/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 року місто Херсон

Дніпровський районний суду м. Херсона

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 210 в місті Херсон кримінальне провадження № 0001303 від 07.04.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту 05.04.2015 року у денний час доби ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном групою осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два чавунні радіатори, вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області № 1710 від 15.05.2015 року складає 480, 00 грн. та алюмінієвий бідон об`ємом 50 літрів вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області № 1710 від 15.05.2015 року складає 400, 00 грн. після чого покинув територію подвір`я та розпорядився викраденим на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 880,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06.04.2015 року у денний час доби ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном групою осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дві панцерні сітки для ліжка вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області № 1709 від 15.05.2015 року складає 238, 00 грн. та металевий лист вагою близько 10 кілограм вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області № 1709 від 15.05.2015 року складає 60, 00 грн. після чого покинув територію подвір`я та розпорядився викраденим на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 298,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

30.06.2015 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дійшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили покарання за вчинений злочин, призначити ОСОБА_4 покарання ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України покласти обов`язки передбачені п.2,3,4 (не віїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції). Також, узгоджене сторонами покарання за інкриміноване ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме:2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України покласти обов`язки передбачені п.2,3,4 (не віїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції).

Аналіз ст.ст. 65 і 75 КК України свідчить про те, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, зокрема сторони повинні дотримуватись положень ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

В порушення вказаних положень угода про примирення містить узгоджене покарання за кожен окремий злочин вчинений ОСОБА_4 однак не містить узгодження визначення остаточного покарання за сукупність злочинів. Крім того потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що угоду про примирення їй надала слідчий.Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК та КК і в частині узгодження покарання.

Оскільки угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення в кримінальному провадженні № 0001303 від 07.04.2015 року укладеної між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підозрюваним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК та повернути обвинувальний акт та угоду про примирення прокурору Дніпровського району м. Херсона для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8