Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/685/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004747 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню-спеціальну освіту, працює, зареєстрований як фізична особа-підприємець, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 16.05.2015 приблизно о 21 год. 45 хв. знаходились на зупинці громадського транспорту «Шпалерний ринок», що за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 72, та чекали на маршрутне таксі. В цей час на даній зупинці громадського транспорту знаходилися раніше невідомі їм ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та також чекали на маршрутне таксі. Під час очікування маршрутного таксі ОСОБА_9 почав виражатися в сторону ОСОБА_3 нецензурною лайкою, після чого між останніми виник словесний конфлікт, який переріс в бійку між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , в процесі якої останні впали на асфальтне покриття під бордюр на проїзджу частину. Після чого підвелися та між ними продовжився словесний конфлікт. В цей час ОСОБА_6 також вступив в даний словесний конфлікт, після чого ОСОБА_3 дістав з кишені розкладний ніж (бабочку) та почав тримати його перед собою, після чого заховав його за спину та почав відходити назад до сигаретного кіоску для того, щоб уникнути конфлікту. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 почали йти до нього для того, щоб продовжити даний конфлікт. ОСОБА_8 в цей час стала між ними та намагалася заспокоїти останніх, після чого ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_3 удар рукою, стиснутою в кулак в область голови, після чого ОСОБА_3 дістав вище вказаний ніж з-за спини і в цей час ОСОБА_6 схопив ОСОБА_3 за одяг та між ними почалася тяганина, в процесі якої ОСОБА_9 та ОСОБА_6 намагалися нанести удари руками, стиснутими в кулаки в область голови та тулубу ОСОБА_3 , порушуючи тим самим його право на здоров`я, передбачене ч. 1 ст. 3 Конституції України. В цей час, в процесі даної тяганини, ОСОБА_3 , намагаючись припинити посягання на охоронюване законом право на здоров`я з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані необхідної оборони, тримаючи в правій руці розкладний ніж (бабочку), з метою припинення посягання на своє здоров`я, порушуючи вимогу закону про співрозмірність захисту, не оцінивши обстановку захисту та небезпечність посягання на своє здоров`я, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно почав наносити ОСОБА_6 удари ножом в область грудної клітини та живота, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, вхідної колото-різаної рана (1,0x0,5 (см)) грудної клітки у 3-му міжреберному проміжку, від якої спрямований рановий канал, що проходить у напрямку з зовні у середину, з переду назад, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно жирової клітковини, м`язів вказаного міжреберного проміжку, пристінкової плеври, внутрішньої грудної артерії зліва та поранення 2-го сегменту лівої легені (розмірами 1x0,2 (см)); яке супроводжувалося внутрішньо плевральною кровотечою об`ємом щонайменше 3000 (мл) та розвитком шоку; проникаючого колото-різаного поранення живота, вхідної колото-різаної рани (1,0 х0,5 (см)) передньої черевної стінки на 2 (см) вище пупця, від якої спрямовано рановий канал, що проходить у напрямку з переду назад, з зовні у середину, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів черевної стінки, очеревини, великого чепця, яке супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечою об`ємом щонайменше 150 (мл), які згідно із висновком експерта № 1063/Е від 17.06.2015 відносяться то тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя). З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні №17, а ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції на місці вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, за наведених вище обставин визнав повністю, щиро розкаявся, послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вибачився перед потерпілим ОСОБА_6 . Цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20 000 грн та моральної шкоди у розмірі 60 000 грн визнав частково, а саме: в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., в іншій частині позов не визнав з тих підстав, що потерплим не надано доказів. Просив не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він 16.05.2015 приблизно о 21 год. 45 хв. повертався з ОСОБА_9 , який є братом його дружини, з магазину додому. На зупинці громадського транспорту «Шпалерний ринок», що за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 72, вони чекали на маршрутне таксі. Також на даній зупинці перебували ОСОБА_3 зі своєю дівчиною. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. Він спочатку лише спостерігав, а потім хотів розборонити ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . Між ним та ОСОБА_3 почалася тяганина, під час якої він та ОСОБА_9 наносили ОСОБА_3 удари руками в область голови та тулуба. Після чого, ОСОБА_3 витягнув ніж та почав ним наносити удари в область грудей та живота. Також показав, що перед вказаними подіями він випив пляшку пива. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 грн та моральної шкоди в розмірі 60 000 грн просив задовольнити в повному обсязі. Документів, які б підтверджували витрати на лікування, він надати не може.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження (прокурор, захисник, потерпілий та представник потерпілого) не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертизи та цивільного позову, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертизи та цивільний позов, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, є судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є невеликої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, працює, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, також позитивно характеризується за місцем навчання, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, раніше не судимий, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ст. 124 КК України в межах санкції даної статті КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та як достовірно встановлено у судовому засіданні, докази про понесені витрати на лікування потерпілим ОСОБА_6 не надано, і в подальшому надати їх він не зможе.

Відтак, цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 грн задоволенню не підлягає.

Щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 000 грн, то відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи наведене, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, ступеня вини обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого у зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями, порушенням життєвих зав`язків, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 30 000 грн 00 коп.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 124, 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, суддя, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 60 000 грн 00 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази:

- зрізи нігтів з лівої та правої руки ОСОБА_3 , змиви речовини бурого кольору, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_3 , ніж (квитанції №№ 1073, 1075, 1074, 1072), які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, - знищити.

На підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн 08 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1