Справа № 1- 128 / 2010 р
В И Р О К

Іменем України

26 жовтня 2010 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудика Ю.В.

при секретарі Семерей Л.М.

за участю прокурора Вітанівська Т.С.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Велика Бурімка Чорнобаївського р- ну Черкаської обл.., українка, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, не працююча, жителька с. Кулешів Миронівського р-ну Київської обл.. вул.. Жовтнева, 14 , раніше не судима

за ст.. 121 ч.1 КК України, суд

в с т а н о в и в :

19 червня 2009 року біля 20 год. 30 хв. під час сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на території будинку № 14 по вул.. Жовтнева с. Кулешів Миронівського р-ну Київської обл.. , ОСОБА_2 з метою нанесення тілесних ушкоджень , взяла на столі кухонний ніж яким умисно нанесла ОСОБА_1 удар в живіт, в результаті якого, відповідно до висновку судово медичної експертизи № 20/31 від 16 липня 2010 року йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням кореня брижейки і сальника, яке є небезпечним для життя та здоровя в момент їх нанесення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 винною себе по суті предявленого обвинувачення визнала повністю і пояснила, що дійсно вона проживала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 в будинку № 14 по вул.. Жовтнева с. Кулешів Миронівського р-ну Київської обл.. 19 червня 2009 року у вечірній час вона повернулась додому. Її зустрів ОСОБА_1. До них прийшов сусід та сіли за стіл вечеряти. Коли сусід пішов, ОСОБА_1 став ображати її нецензурними словами, принижувати. Коли він повернувся до неї спиною вона, будучи схвильованою поведінкою ОСОБА_1, взяла зі столу ножа та нанесла ним удар в живіт ОСОБА_1. Після того зайшла в будинок за медикаментами, а коли повернулась на вулицю ОСОБА_1 на подвірї будинку вже не було. Після цього зателефонувала до швидкої допомоги.

Крім повного визнання своєї вини, винність підсудної ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого злочину доведена показами потерпілого ОСОБА_1, який повністю підтвердив покази підсудної ОСОБА_2 , крім цього пояснив, що до зазначених подій вони разом проживали біля десяти років. На протязі всього часу спільного проживання ОСОБА_2 не займалась домашнім господарством, не дбала про сімю, зникала з дому на декілька днів Неодноразово з нею він розмовляв з цього приводу проте її поведінка не змінювалась.

Сумнівів в добровільності та істинності позицій підсудної в учасників судового розгляду справи не викликає, всі правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, а тому суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження, а тому її дії досудовим слідством вірно кваліфіковані за ст.. 121 ч.1 КК України.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2 за вчинений злочин суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудної яка винною себе у вчиненому злочині визнала повністю проте негативно характеризується за місцем проживання, не працює.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Проте враховуючи, що ОСОБА_2 винною себе у вчиненому злочині визнала повністю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілого який претензій до підсудної не має суд вважає за можливе призначити підсудній покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією статті обвинувачення на підставі ст.. 69 КК України. Таке покарання на думку суду буде справедливим і сприятиме перевихованню підсудної.

Підстав для застосування ст.. 75 КК України суд не вбачає.

Суд не враховує як обтяжуючу вину обставину вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, оскільки обєктивними і допустимими доказами зазначені обставини не підтверджуються.

Прокурором Миронівського району заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 витрат повязаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_1 на суму 826 грн. 54 коп. Винність підсудної ОСОБА_2 у вчиненні злочину підтверджена зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, довідкою про вартість лікування ОСОБА_1, а тому зазначений позов підлягає задоволенню повністю.

З ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати повязані з проведенням експертизи холодної зброї.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити на утримання під вартою взявши під варту в залі суду.

Керуючись ст.. ст.. 323 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину за ст.. 121 ч.1 КК України і призначити покарання на підставі ст.. 69 КК України три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 змінити на утримання під вартою , взявши під варту в залі суду і утримувати в слідчому ізоляторі № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві і Київській області..

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання 26 жовтня 2010 року.

Речовий доказ ніж знищити.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Миронівською районної державної адміністрації 826 грн. 54 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області ( , р/р 0700 ІПН 61 Банк ГУДКУ в Київській області МФО 821018) за проведення експертизи холодної зброї 334 грн. 36 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб через Миронівський районний суд з часу проголошення, ОСОБА_2 в той же строк і порядок з часу отримання копії вироку.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Вірно.Суддя: ОСОБА_4