У Х В А Л А
судового засідання
01 жовтня 2015 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Забіря Жовківського району Львівської області, українець, громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно з висновком експертизи № 1304 від 10 серпня 2015 року, у ОСОБА_4 , виявлено: синець на обличчі, крововилив в білковій оболонці лівого ока, краєвий дефект коронкової частини другого нижнього зуба зліва. При обстеженні її в травматологічному пункті № 2 та в поліклініці за період з 09 13 серпня 2015 року було встановлено діагноз «Струс головного мозку». Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 09 серпня 2015 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Як вбачається з в обвинувального акту, слідчий та прокурор кваліфікують такі дії ОСОБА_3 , як умисне нанесення потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор прокуратури
Франківського району м. Львова
ОСОБА_5
Сторона захисту - адвокат ОСОБА_6

Учасники судового провадження - потерпіла
ОСОБА_4
Відповідно до ухвали суду від 28 вересня 2015 року за матеріалами судового провадження № 1- кп/465/463/2015 призначено підготовче судове засідання для вирішення питань, передбачених ст. ст. 314 -316 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні суд, серед інших питань, передбачених ст. 314 316 КПК України , вправі вирішити питання та прийняти рішення про закриття провадження чи повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ході вирішення питання відповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не відповідають вимогам ст.. 109 та ст. 291 КПК України.
Даний висновок ґрунтується на результатах перевірки змісту обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам процесуальним нормам, поясненнях учасників процесу та наявності фактичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ст.. 314 315 КПК України в ході підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла заявила усне клопотання про відмову від підтримання обвинувачення, мотивуючи тим, що не бажає покарання підсудному та прощає йому.
Разом з тим, не змогла пояснити в чому полягав короткочасний розлад здоровя та чому нею двічі отримувалася одна і та ж постанова про призначення експертизи.
Прокурор та адвокат клопотання потерпілої підтримали , а підсудний погодився з позицією адвоката.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акта, характеризуючі документи та частину матеріалів кримінального провадження, що підтверджують процесуальні дії на досудовому слідстві та надані в суді прокурором, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.
Так, відповідно до ч. з ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, а не зобов`язаний прийняти рішення про закриття провадження, у тому числі й за п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Разом з тим, в результаті перевірки в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, та інших процесуальних документів, судом встановлено наступну їх невідповідність вимогам процесуального права, яка не може бути усунута в ході підготовчого судового розгляду справи, у тому числі й при вирішенні питання про закриття кримінального провадження з підстав відмови потерпілої від обвинувачення, зокрема:
- в акті не зазначено у чому полягає короткочасний розлад здоровя, який його термін та чим підтверджується визначення такої кваліфікуючої ознаки , що позбавляє можливості зясувати питання, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а відтак вважати кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України правильною.
- прокурором надано дві постанови про призначення експертизи від одного і того ж числа та однаковими питаннями, разом з тим, за даними постановами проведено дві експертизи № 1284 від 11 серпня 2015 року та №1304 від 20 серпня 2015 року, висновки яких різняться, а в обвинувальному акті відсутні фактичні обставини, які б дали підставу вважати, що ці протиріччя усунуті.
- в обвинувальному акті є покликання, як на доказ, на висновки експертизи № 1304 від 20 серпня 2015 року, проте висновки наведені не повністю а частково, що значно впливає на встановлені прокурором обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого.
В матеріалах кримінального провадження міститься копія постанови про призначення прокурора без дати. Відсутнє доручення слідчому ОСОБА_7 , яка оголосила підозру та підписала обвинувальний акт, у той час коли таке доручення надавалося слідчому ОСОБА_8 ..
Обвинувачений в судовому засіданні заявив, що з матеріалами кримінального провадження його не знайомили, а обвинувальний акт з додатками йому вручила слідча, а не прокурор. У самій розписці відсутня дата вручення, а у обвинувальному акті кількість додатків.
Крім того, відповідно до ст.. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Виходячи із змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 й надалі перебуває у процесуальному статусі підозрюваного. Відтак, підготовче судове засідання не може відбутися за участю підозрюваного в силу вимог ст.. 314 КПК України, відповідно до якої, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого.
Обвинувальний акт скерований до суду не прокурором, який призначений у порядку ст. 37 КПК України, а в супереч вимогам ст.. 36 , п 3 ч. 2 ст. 283 та ст.. 477 КПК України, прокурором ОСОБА_9 , процесуальні права та обов`язки якого у даному кримінальному провадженні ничим не закріплені. Отже прокурор ОСОБА_5 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним не виконала.
В долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані не всі процесуальні дії, рішення та заходи забезпечення кримінального провадження, що суперечить вимогам ст.. 109 КПК України, зокрема:
- відсутні дані про внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування (ст.. 283 КПК України).
- відсутні дані про роз`яснення підозрюваному його прав, передбачених ст.. 42 КПК України до повідомлення про підозру 18 вересня 2015 року, у той час, дані в реєстрі свідчать про те, що ОСОБА_3 09.09 2015 року, по обставинах за якими йому оголошено підозру 18 вересня 2015 року допитувався в якості свідка.
- відсутні дані про ознайомлення обвинуваченого з постановами про призначення експертиз та висновками експертиз; відсутні дані про ряд інших процесуальних рішень, які впливають на вирішення суддею питань, передбачених ст.. 314, 315 КПК України.
- до обвинувального акта долучено розписку без дати вручення копії обвинувального акта, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої, прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Як вбачається із супровідного листа, обвинувальний акт поступив до суду 25 вересня 2015 року, тобто через 7 дні після його підписання та затвердження процесуальним прокурором.
Вирішуючи питання передбачені ст..ст. 314, 315 КПК України, у тому числі й про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України і, оскільки потерпіла заявила клопотання про відмову від обвинувачення, то кримінальне провадження підлягає закриттю.
Розглянувши клопотання потерпілої, заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та пояснення обвинуваченого, суд приходить до переконання про відмову у закритті кримінального провадження на даній стадії кримінального судочинства та про повернення кримінального провадження прокурору для складання обвинувального у відповідності до вимог ст.. 291 КПК України.
До такого рішення суд приходить за наслідками перевірки змісту обвинувального акта на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильності правової кваліфікації, з якою суд не погоджується з наведених вище підстав.
При цьому, судом приймаються до уваги вимоги ч. 4 ст. 26 КПК України, згідно з якою, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Разом з тим, зважаючи, що похідним для відмови у даному кримінальному провадженні є обвинувачення яке викладене в обвинувальному акті, з кваліфікацією якого суд категорично не погоджується, а також акті, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, закриття провадження на даному етапі кримінального переслідування є неприпустимим.
Статтею 477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в т.ч. ч.2 ст.125 КК України.
Однак, як вбачається із витягу з ЄРДР від 10 серпня 2015 року , дії обвинуваченого уже кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто ще до отримання висновків експерта, а потерпіла не подавала заяви про кримінальне переслідування ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, а отже не може і відмовитися від такого обвинувачення.
Більш того, згідно витягу з ЄРДР та більшості процесуальних документів кримінального провадження , кримінальне правопорушення зареєстровано як таке, що вчинено ОСОБА_3 , у той час, коли підозру оголошено ОСОБА_3 та відносно останнього складено обвинувальний акт.
За матеріалами кримінального провадження особа не уточнена, що у свою чергу теж позбавляє суд прийняти процесуальне рішення за обвинувальним актом, який складено на матеріалах за матеріалами кримінального провадження , що містять значні суперечності, а відтак виклад в обвинувальному акті фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не відповідають матеріалам кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 26, 214, 284, 314 - 316,368, 369, 370, 477 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_10