Номер провадження 11-кп/788/833/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду матеріалів кримінального провадження апеляційного суду Сумської області в складіі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 11 грудня 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля, Тячівського р ну, Закарпатської обл., ніде не зареєстрованого, без постійного місця проживання,

про відмову в заміні, в порядку ст. 82 КК України, не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, від 26 травня 2009 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 121 ч. 2; 187 ч. 4; 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Сумській виправній колонії № 116, при цьому початком строку покарання є 6 лютого 2009 року, а кінцем відбуття строку покарання є 6 лютого 2019 року.

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 в якому він просить замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням, на підставі ст. 82 КК України, як засудженій особі, що стала на шлях виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 11 грудня 2015 року, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з мотивів того, що ОСОБА_7 не є особою, яка стала на шлях виправлення і на даний час до нього не може бути застосована заміна не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Суд мотивував своє рішення тим, що станом на 11 грудня 2015 року не відбута частина покарання становила 3 роки 2 місяці 2 дні, а з характеристики відносно засудженого ОСОБА_7 , затвердженої начальником Сумської ВК № 116, від 2 грудня 2015 року, було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим заміна йому призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання, на підставі ст. 82 КК України, є передчасною.

Суд вказував, що в підтвердження характеризуючих даних відносно засудженого ОСОБА_7 , з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, мав одне порушення режиму відбування покарання. У виправній установі працевлаштований, протягом 2011 2013 років за підсумками роботи мав п`ять заохочень, приймав участь в програмі «Духовне відродження». Протягом 2014 2015 років засуджений ОСОБА_7 заохочень не мав, активності в роботі не виявляє, потребує контролю під час виконання роботи, до виконання трудових обов`язків ставиться посередньо, участі в суспільно корисній праці не приймає.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали якою замінити йому не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Засуджений ОСОБА_7 мотивує свої вимоги тим, що судом безпідставно не взято до уваги те, що він став на шлях виправлення, має п`ять заохочень, працює в промисловій зоні, до роботи ставиться відповідально та не потребує контролю. За час відбування покарання здобув спеціальність слюсаря та приймає участь у суспільно корисній праці.

Також, засуджений ОСОБА_7 вказує, що відносно нього адміністрацією виправної колонії складені необ`єктивні характеристики. Так, у 2015 році він за ініціативою начальника цеху декілька разів вирішувалось питання про його заохочення, про те адміністрацією колонії рішення про його заохочення не приймались.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що згідно з ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, при цьому, висновок про виправлення засудженого повинен базуватися на даних про поведінку засудженого в цілому, а не за якийсь період відбування засудженою особою покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в повному обсязі дослідив факт наявності чи відсутності підстав для заміни засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі врахував поведінку засудженого ОСОБА_7 та ставлення його до праці в процесі всього періоду відбування ним покарання.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про передчасність заміни засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини призначеного йому за вироком суду покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, які були досліджені апеляційним судом, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 мав як одне стягнення, зняте в установленому законом порядку, так і 5 заохочень (аркуш особової справи 94).

З характеристик відносно засудженого ОСОБА_7 за 2010 року та період з 2012 року по 2015 рік (аркуш особової справи 63, 74, 79, 85 87, 92), вбачається, що характер поведінки останнього змінювався в 2010 році, але він не ставав на шлях виправлення. В 2012 2013 роках відбувалися позитивні зміни в поведінці засудженого ОСОБА_7 , але в 2014 2015 роках його поведінка свідчить про відсутність намірів ОСОБА_7 продовжувати ставати на шлях виправлення, що підтверджується відсутністю заохочень за цей період під час відбування ним покарання, що в свою чергу вказує на відсутність стабільності в позитивних змінах поведінки ОСОБА_7 ,

На думку колегії суддів, такі обставини давали суду підстави для висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів що він в повній мірі став на шлях виправлення.

Сам факт того, що ОСОБА_7 має 5 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на протязі 2011 2013 років, про які ОСОБА_7 зазначає в апеляційній скарзі та, що за час відбування покарання він здобув спеціальність слюсаря, не є підставою, яка є достатньою для суду при вирішенні питання про заміну ОСОБА_7 призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання, виходячи положень ст. 82 КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , що працівниками виправної вказуються необ`єктивні дані, що характеризують його особу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки основну інформацію про поведінку засудженого під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально виконавчої установи, а тому в даному випадку, поставити під сумнів висновки, які викладені у вказаній характеристиці, у колегії суддів немає підстав.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 11 грудня 2015 року, про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну йому, на підставі ст. 82 КК України, не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, від 26 травня 2009 року, за ст. ст. 121 ч. 2; 187 ч. 4; 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, більш м`яким видом покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4