Провадження № 1-кс/520/1909/15
УХВАЛА
27.10.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
26.10.2015 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 на підставі наказу № 2076-к начальника Головного управління юстиції в Одеській області від 30.12.2011 призначена на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_5 є державним реєстратором прав на нерухоме майно, тобто будучи службовою особою, яка постійно здійснює організаційно - розпорядчі функції та відповідно до Закону України «Про державну службу» є службовою особою сьомої категорії посад державних службовців та має 11 ранг державного службовця, здійснила зловживання службовим становищем за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, керуючись у своїй діяльності Конституцією України, Законами України «Про державну службу», «Про засади запобігання та протидії корупції», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 703 (в редакції від 01.01.2013), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою КМУ № 1141 (в редакції від 01.01.2013), іншим чинним законодавством України, посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, затвердженою начальником Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 03.01.2012, згідно з якою на неї, покладаються наступні завдання та обов`язки: здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно; встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриття і закриття розділів Державного реєстру прав, внесення до них відповідних записів; ведення реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна; присвоєння реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; здійснення опрацювання документів, пов`язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та інше, таким чином виконуючи організаційно - розпорядчі функції державного органу, згідно із приміткою 1 до статті 364 Кримінального кодексу України - є службовою особою, всупереч інтересам служби скоїла зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.
Пунктом 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (в редакції від 01.01.2013) передбачено, що документи, необхідні для проведення державної реєстрації, що подані з порушенням вимог, установлених законом, цим Порядком та іншими нормативно правовими актами, є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію або відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а не для відмови в прийнятті заяви про державну реєстрацію.
Відповідно до пункту 12 вищевказаного Порядку під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.
Згідно з підпунктом 1 пункту 67 зазначеного Порядку - одним із документів, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно є рішення суду щодо обтяжень речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Разом з цим, відповідно до п. 1.5 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 функції реєстраторів Реєстру заборон до 01.01.2013 виконували державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси та державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії, а саме щодо внесення та вилучення записів до (з) Реєстру заборон про заборони і арешти щодо нерухомого майна.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2015 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, у невстановлений слідством час, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи підроблений паспорт громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 13.03.2002 на ім`я ОСОБА_8 , фотокартка якого була заздалегідь змінена на фотокартку іншої невстановленої особи, подала до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» завідомо підроблену копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2004 у справі №2-255/2004 щодо визнання договору купівлі продажу, укладеного 24.02.2004 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсним та визнання права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 , засвідчену приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 , на підставі якого, 18.05.2004 за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості.
У зв`язку з чим, суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 , розглянувши матеріали за фактом подання приватному нотаріусу ОСОБА_9 підробленого рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2004 у справі №2-255/2004, з метою заборони подальшого відчуження, ухвалою від 06.07.2004 наклав арешт на кв. АДРЕСА_1 .
Зазначені документи згідно картки-прийому заяв № 820710 від 12.03.2013 о 12:06:48 прийняла ОСОБА_5 , про що внесла відомості у базу даних «Про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» за реєстраційним номером № 420631, у якій зазначила вищевказаний перелік документів до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права).
Після чого, згідно листа резолюції від 12.03.2013начальником реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_11 проведення розгляду вищевказаної заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо припинення обтяження речового права) та поданих документів доручено державному реєстратору ОСОБА_5 .
Згідно висновку судово почеркознавчої експертизи № 5407/02 від 24.09.2015 підпис від імені ОСОБА_12 у листі резолюцій від 12.03.2013, розміщений під рукописним надписом « ОСОБА_12 », виконаний не самою ОСОБА_12 , а іншою особою.
У подальшому, цього ж дня, через менш ніж 2 хвилини з моменту прийняття ОСОБА_5 вищезазначеної заяви та поданих до неї документів о 12:08:37 сформувала інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Для прийняття рішення про припинення обтяження ОСОБА_5 мала наступні документи, які суперечать вимогам законодавства, а саме: у супровідному листі Київського районного суду м. Одеси реєстраційний номер С-14 від 12.03.2012, поверх якого поставлений штамп з вих. № 496 від 07.02.2013 доручено ОСОБА_8 подати документи до Державної реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, в повноваження якої на 12.03.2012 не входило припинення обтяження, арешту нерухомого майна; у додатках до супровідного листа вказано лише ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2012, а не 05.03.2011, без заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; в ухвалі Київського районного суду м. Одеси вказана дата її оголошення - 05.03.2011, проте на штампі «ухвала набрала законної сили» вказана дата - 12.03.2012; в ухвалі вказаний номер справи - №2-6712/2011, проте на штампі «Оригінал ухвали знаходиться в приміщенні Київського районного суду м. Одеси в цивільній справі» - №2-6712/12; у резолютивній частині ухвали від 05.03.2011 вказано, що ухвалу необхідно направити до державної реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, яка почала здійснювати повноваження щодо припинення обтяження - арешту нерухомого майна лише з 01.01.2013.
Згідно висновку головного судового експерта Одеського науково дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_14 № 4257/4330/24 від 31.07.2015, ринкова вартість кв. АДРЕСА_1 , станом на 25.03.2013 складає 339 000 гривень.
Тим самим, 12.03.2013, головний спеціаліст відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 , будучи державним реєстратором прав на нерухоме майно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, незаконно здійснила державну реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно, припинення арешту на кв. АДРЕСА_1 , чим спричинила матеріальну шкоду територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, яка є універсальним правонаступником відумерлого майна, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений на 2013 рік.
26.03.2013 зазначена квартира на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 та зареєстрованого в реєстрі за № 649 була відчужена ОСОБА_13 .
Після чого, 13.04.2013 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16 та зареєстрованого в реєстрі за № 1760 здійснено відчуження вищевказаної квартири та зареєстровано право власності за ОСОБА_17
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину, а також враховуючи, що до наявних даних вказана квартира є «від умерлою спадщиною», а її правонаступником є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради, з метою забезпечення її схоронності та виключення можливості її перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на неї до законного правонаступника, виникла необхідність у накладенні на неї арешту. Також зазначив, що з метою забезпечення арешту майна, розглядати клопотання без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі, окрім того просив суд з метою забезпечення арешту розглянути клопотання без повідомлення власника майна.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим наведені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме надані докази, які дають підстави вважати існування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Слідчим, із дотриманням вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вказаний перелік і вид майна, що належить арештувати, надані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арешту.
Приймаючи до уваги викладені в клопотанні обставини, а також те, що квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину, а також враховуючи, що до наявних даних вказана квартира є «від умерлою спадщиною», а її правонаступником є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради, з метою забезпечення її схоронності та виключення можливості її перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на неї до законного правонаступника, вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 132, 170-173, КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1