АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/7981/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2236/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, раніше судимий: 25.03.2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; 06.11.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.ч.1,2 ст.187 КК України із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 28.07.2015 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року умовно - достроково на не відбуту частину покарання 3 місяці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та йому призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання знову призначеного покарання з не відбутою частиною покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2008 року, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 місяців 20 днів позбавлення волі.
В цей час, в салоні зазначеного автомобіля між ними виник словесний конфлікт з приводу суми оплати вказаної вище поїздки. Після чого вони вийшли із салону автомобіля і ОСОБА_7 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний умисел, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, зненацька для потерпілого, використовуючи в якості знаряддя скоєння злочину скляну пляшку з-під пива, наніс нею один удар в область обличчя та ще один удар в область правого плеча потерпілого, спричинивши ОСОБА_8 , згідно висновку судово - медичної експертизи № 3817-ая/15 від 20 серпня 2015 року: забиту рану лобної ділянки зліва, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я та різану рану лівої виличної ділянки, яка за ступеням тяжкості відноситься легких тілесних ушкоджень, після чого в їх конфлікт втрутились сторонні громадяни, які припинили протиправні дії ОСОБА_7 , який після цього з місця скоєння злочину зник.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, заступник прокурора Харківської області ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2015 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання знову призначеного покарання з не відбутою частиною покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2008, у виді 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі. Визнати обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, рецидив злочину .
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтував тим, що відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, судом має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував, що підсудний раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини, у тому числі із застосуванням насильства, інкримінований злочин вчинив в період умовно- дострокового звільнення за попередній злочин та менше ніж через місяць після звільнення.
Крім того, ОСОБА_7 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, але суд не визнав рецидив злочину обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання.
Вищезазначене свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого. З урахуванням відсутності місця роботи останнього, можливо зробити висновок про антисоціальний спосіб життя.
Прокурор вважає, що призначене засудженому ОСОБА_7 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості злочину і особі засудженого через його м`якість.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу , пояснення обвинуваченого , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , зважаючи на наступне.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Жовтневого районного суду від 17.09.15р. за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 через Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги було залучено захисника ОСОБА_11 .
Як вбачається з журналу судових засідань 1 жовтня 2015 року захисник ОСОБА_11 в судове засідання не зживися, обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про відмову від послуг адвоката ОСОБА_11 , яку суд прийняв і розглянув справу без захисника (а.с.22,28,31,34)
Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.
Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.
Невиконання судом першої інстанції вимог ч.2 ст. 54 КПК України є відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України істотним , оскільки порушення права особи на захист в будь-якому разі є перешкодою для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення.
Порушення права обвинуваченого на захист в при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції виключає ухвалення апеляційним судом нового вироку в частині посилення покарання, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, вирок районного суду скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Відповідно до ч 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст.405,407,415, КПК України судова колегія, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. харкова від 1 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -