Справа №11-163/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів - Борсая В.М., Гончарова М.В.

з участю прокурора - Пирлик Н.О. потерпілого - ОСОБА_2 засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2009 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого про стягнення 5000 грн. моральної шкоди.

За вироком ОСОБА_3 визнано винуватим і засуджено за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за таких обставин.

29 січня 2009 року засуджений ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які 9 червня 2009 року за ч. 2 ст. 289 КК України визнані винними та засуджені, за місцем проживання ОСОБА_2 в м. Конотоп Сумської області по вулиці Петровського, 66, вживали спиртні напої. На прохання до ОСОБА_2 звозити їх в центр м. Конотоп, останній відповів відмовою. Близько 2-ї години ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули господарство ОСОБА_2 і вийшовши на вулицю, побачили, що біля будинку стоїть автомобіль ГАЗ-24, державний номерний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, вартість якого становила 6776 грн. Скориставшись відсутністю потерпілого, ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля та запустив двигун, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також сіли в автомобіль, після чого всі поїхали в напрямку центру м. Конотоп. Дорогою вирішили повернути автомобіль ОСОБА_2, але, рухаючись назад, побачили працівників ДАІ, злякалися, покинули автомобіль та з місця пригоди втекли.

У апеляції потерпілий ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності винуватості засудженого у незаконному заволодінні транспортним засобом і правильність кваліфікації його дій, просить вирок скасувати та постановити новий. На його думку, при призначенні покарання суд не повною мірою врахував, що ОСОБА_3 вину не визнавав, переховувався від слідства, злочин вчинив у стані алкогольного спяніння і не відшкодував завдану моральну шкоду. На зазначених підставах просить призначити ОСОБА_3 більш суворе покарання та стягнути моральну шкоду 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та доводи апеляції, потерпілого на підтримку своєї апеляції, засуджденого про залишення вироку суду без зміни, міркування прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджена сукупністю зібраних у справі, правильно оцінених та обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів. Кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 289 КК України є правильною і в апеляції не оспорюється.

Що стосується обраної судом міри покарання ОСОБА_3, то її визначено правильно, відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, даних про його особу, а також усіх обставин справи. У вироку зазначено, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, заподіяну шкоду відшкодував. Враховуючи наведені обставини суд, у відповідності до вимог ст. 69 КК України, дійшов висновку про можливість призначення іншого, більш мякого виду покарання.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні цивільного позову потерпілого про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, то з ним колегія суддів погоджується і вважає його обгрунтованим.

Відповідно до ст. 28, 328 КПК України особа, якій заподіяно моральну, фізичну чи майнову шкоду, вправі предявити цивільний позов про відшкодування збитків, заподіяних злочином і суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового слідства моральна шкода ОСОБА_2 була відшкодована, в тому числі і рідними ОСОБА_3, про що ОСОБА_6 підтвердив у судовому засіданні, а також надав розписку, за змістом якої завдані незаконним заволодінням автомобіля збитки йому відшкодовані і претензій до осіб, що вчинили неправомірні дії, зокрема до ОСОБА_3, він не має.

З огляду на це, передбачених законом підстав для скасування вироку суду з мотивів, викладених у апеляції потерпілого, не вбачається.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_8