Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
З участю прокурора: ОСОБА_4
Захисників: адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
Засудженого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м.Рівне кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду від 20 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 гр.України, росіянин, з вищою освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий,

- засуджений за ч.1 ст.115 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що приблизно з 23 год. 16 листопада 2010 року до 00 год. 45 хв. 17 листопада 2010 року,, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання АДРЕСА_1 в ході конфлікту, що виник на ґрунті неприязних відносин через неблагополучні сімейні стосунки між ним та дружиною ОСОБА_9 , з мотивів особистої неприязні, викликаної тривалим зловживанням останньої спиртними напоями, наніс потерпілій не менше тринадцяти ударів руками і ногами у різні частини тіла, стискав руки та живів в результаті чого ОСОБА_9 отримала легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В подальшому ОСОБА_7 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , став здавлювати її шию руками. Внаслідок механічної асфікції, від стиснення ОСОБА_7 органів шиї потерпілої руками настала смерть ОСОБА_9 .

В поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 не оспорюючи правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_7 та доведеність його вини вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. В обґрунтування зазначає, що при призначення покарання судом не враховано, що засуджений не повідомив правоохоронні органи та медичні заклади про подію, що сталася та не намагався надати потерпілій медичну допомогу. Вважає, що судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, що характеризується підвищеним рівнем та ступенем суспільної небезпеки. Зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та вимогам ст.50 КК України.

Просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особи засудженого та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання 10 років позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

В апеляції захисник ОСОБА_5 вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначає, що при ухваленні вироку суд не вказав, який саме доказ поклав в основу вироку, про вчинення ОСОБА_10 вбивства дружини, а лише перелічив докази, у томиу числі й показання свідків, які лише обмежувались вказівкою на насилля відносно потерпілої, яке передувало її смерті. Ряд судових експертиз у вироку суд лише перелічив і не надав їм правової оцінки. При цьому суд не зазначив, що в показах свідків відсутня пряма вказівка щодо конкретного механізму позбавлення життя та не зазначив, що останній мав умисел на досягнення такого результату. Зазначає, що висновок суду в цій частині ґрунтується на припущеннях, а не на доказах відповідно до вимог ст.334 КПК України. Крім цього, судом не надано правової оцінки ряду судових експертиз та не зазначено на підставі чого суд прийшов до висновку, що саме засуджений позбавив життя ОСОБА_9 .. Окрім того, доводить, що судом не дотримано вимог ст.334 КПК України та не викладені у вироку мотиви з яких суд бере до уваги одні докази та відкидає інші.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою повернути справу прокурору на додаткове розслідування.

В апеляції засуджений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що досудове слідство проведено однобічно, не об`єктивно та неповно, а вирок суду ґрунтується на припущеннях. Вказує, що як на досудовому слідстві так і судовому засіданні не досліджено мотиви злочину, не досліджено обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Доводить, що при ухваленні вироку суд першої інстанції допустив істотні порушення КПК України, оскільки лише перелічив докази, які інкримінують вчинений злочин. Зазначає, що суд не дав об`єктивну оцінку доказам, взяв до уваги одні та відкинув інші, чим також порушив вимоги ст.334 КПК України. Вказує, що покладені в основу вироку покази свідка ОСОБА_10 не відповідають фактичним обставинам справи, а покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 взагалі не взяв до уваги, що свідчить про однобічність та неповноту судового розгляду. При цьому доводить, що покази свідків створені штучно, про що засвідчили свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Вказує, що покази свідка ОСОБА_16 є суперечливими та викликають сумніви, оскільки в судовому засіданні останній спростовував свої покази надані ним на досудовому слідстві. Вважає, що суд безпідставно відкинув покази свідка ОСОБА_17 посилаючись на невизначеність часу його знаходження в квартирі та передачі змісту розмови. Крім того, зазначає, що існують розбіжності стосовно часу написання явки з каяттям, що також підтверджується показами свідків. Доводить, що судом безпідставно відхилено можливість вчинення злочину сторонніми особами та відхилено клопотання захисту щодо розгляду інших версій вчинення злочину. При цьому зазначає, що досудовим слідством не встановлено з ким вживала потерпіла алкогольні напої та час повернення його додому, що підтверджується показами свідка ОСОБА_17 .. Вказує, що висновок експерта №127-мк від 12.01.2011 року не можна вважати дійсним, оскільки неможливо визначити механізм заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, що також підтвердили в судовому засіданні експерти ОСОБА_18 і ОСОБА_19 .. При цьому зазначає, що експертизою №20-34 встановлено відсутність епітеліальних клітин та крові під нігтями пальців, що вказує на відсутність фізичного контакту з потерпілою. Окрім того доводить, що сліди крові на його одязі створені штучно, що підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Просить вирок скасувати, повернути справу прокурору на додаткове розслідування та скасувати міру запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, прохання засудженого ОСОБА_7 , та його захисника-адвоката ОСОБА_20 захисника ОСОБА_6 які підтримали апеляції та просять вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, а апеляцію прокурора відхилити, думку прокурора ОСОБА_4 про відмову у задоволенні апеляцій захисника та засудженого, та про необхідність скасування вироку і ухвалення нового вироку, яким призначити більш суворе покарання ОСОБА_7 , заслухавши останнє слово засудженого про скасування вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з таких підстав.

При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 заяв та клопотань з приводу підготовки до апеляційного розгляду та щодо ознайомлення з матеріалами справи не заявляв

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину за наведених у вироку обставинах, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю достатніх доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом і є обґрунтованим.

Так, згідно з даними протоколу огляду місця події АДРЕСА_2 від 17 листопада 2010 року було виявлено у ванній труп потерпілої ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті (т.1 а.с.6-34).

В ході огляду трупа ОСОБА_9 висновком судово-медичної експертизи підтверджується, що смерть потерпілої настала внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками (задушення руками). Це підтверджується встановленими під час розтину трупа та в ході додаткових досліджень сукупністю видових ознак настання такої смерті.
Крім проявів механічної асфіксії та вище зазначеного комплексу ушкоджень в ділянці шиї від задушення руками, при розтині трупа ОСОБА_9 були виявлені ще ряд ушкоджень на тілі, які з огляду на їх вид і морфологічні властивості, виникли внаслідок дії тупих предметів, мають прижиттєвий характер і утворились незадовго до настання смерті, цілком можливо у зазначений в постанові термін - 17.11.2010 року (т.1 а.с.120- 134).
Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи за №20-35 від 04.02.2011 року під час огляду місця події виявлено генетичні ознаки слідів крові на майці ОСОБА_9 , які збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.З а.с. 86-89).
Суд обґрунтовано визнав показання ОСОБА_7 про вчинення ним вбивства своєї дружини ОСОБА_9 дані в ході досудового слідства достовірними, пославшись на них у вироку, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими об`єктивними фактичними даними у справі, та надавались ним добровільно.

Так, ОСОБА_7 , будучи неодноразово допитаним як підозрюваний, обвинувачений, з участю захисника, де йому роз`яснювався зміст ст.63 Конституції України, зазначав такі деталі із свого особистого життя та вказував на такі обставини, які на той час були відомі лише йому. Зокрема, ОСОБА_7 добровільно дав показання про те, що потерпіла ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями, що було причиною неприязних відносин і сварок у сім`ї. Як убачається з матеріалів справи, після затримання ОСОБА_7 заявив, що пояснення буде давати тільки після розмови з першим заступником начальника Рівненського МВ УМВС ОСОБА_21 , оскільки раніше сам працював в органах внутрішніх справ має спеціальне звання полковника міліції. Після розмови з ним, ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого примусу, у невимушеній обстановці написав явку з каяттям і дав детальні пояснення про те, як він задушив свою дружину і заштовхнув її у ванну. На дії працівників міліції жодних скарг він не подавав. У явці з каяттям та поясненнях вказував, що під час конфлікту з дружиною він вдарив її декілька разів по обличчю і тілу, після чого завів у ванну освіжитись, там тримав її за шию, потім побачив що вона мертва.
Будучи допитаний з участю адвоката як підозрюваний, ОСОБА_7 показав, при яких обставинах у ніч з 16 на 17 листопада 2010 року між ним та дружиною виник конфлікт на ґрунті зловживання спиртними напоями. При цьому підтвердив, як він наносив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, після чого заштовхнув у ванну і душив її за горло занурюючи при цьому у воду (т. 1 а.с. 69-73).
Ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_21 , який ствердив, що дійсно в листопаді 2010 року він був присутнім при огляді місця події за адресою АДРЕСА_1 , де проживав колишній працівник міліції ОСОБА_7 . Після цього, перебуваючи в Рівненському МВ УМВС, останній виявив бажання з ним поговорити. Під час спілкування він вину визнав, і пояснив, що дружина кинулась на нього, він схопив її та поклав у ванну, думав, що відійде. В ході розмови наодинці ОСОБА_7 погодився написати явку з каяттям і дати пояснення про те, як він придушив свою дружину і заштовхнув її у ванну.
Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 підтвердили факт добровільного написання ОСОБА_7 після спілкування із свідком ОСОБА_21 явки з каяттям та надання обвинуваченим детальних показань про обставини вчинення злочину. (т. 1 а.с. 50-51; 52-54). У явці з каяттям та поясненнях підозрюваний вказував, що під час конфлікту з дружиною він вдарив її декілька разів по обличчю і тілу, після чого завів у ванну освіжитись, там тримав її за шию, потім побачив що вона мертва.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину не визнав змінив свої показання та зазначав, що 16 листопада 2010 року у другій половині дня він зі своїми знайомими вживав спиртні напої у кафе «Традиція». Після цього з ОСОБА_24 вживали спиртні напої в супермаркеті «Вопак», після чого, він заходив до дочок. Близько 01 год. 17 листопада 2010 року він прийшов додому, переодягнувся, зайшов у ванну кімнату і там побачив дружину, яка лежала у ванні. На його слова ОСОБА_9 не реагувала, згодом він зрозумів, що вона мертва. Після цього він зателефонував сину ОСОБА_10 і повідомив, що його мати померла.

При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 зазначив, що не завдавав тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 та не причетний до її смерті, оскільки на момент скоєння злочину його вдома не було, що на його думку підтверджується показаннями свідків.

Колегія суддів вважає, що зміна показань ОСОБА_7 та заперечення своєї вини викликана намаганням уникнути відповідальності за злочин і спростовується матеріалами кримінальної справи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_9 настала внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками (задушення руками). Це підтверджується встановленими під час розтину трупа та в ході додаткових досліджень сукупністю ознак даного виду смерті:
- видових ознак - комплекс ушкоджень в ділянці шиї і у підщелепній ділянці від стискаючої дії пальців рук (невеликі за розмірами, ізольовані і зливні, овальної та видовжено-овальної форми синці, дрібні садна та групи внутрішньо-шкірних крововиливів на передній, задній і бокових поверхнях шиї з вогнищевими крововиливами у підшкірно-жировій клітковині та глибоких м`язах шиї в їх проекції, виражені локальні крововиливи у м`які тканини в ділянці задньої стінки глотки, хрящів гортані та під`язикової кістки, виявлені при медико-криміналістичному дослідженні перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки та перелом дуги перстневидного хряща справа);

- загально-асфіктичних ознак та ознак швидко наступившої смерті - точкові крововиливи під кон`юнктиву повік, у слизові оболонки губ та щік, гостра емфізема легень, розсіяні точкові крововиливи під зовнішньою оболонкою серця, легеневою плеврою, застійне повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові;

-результатами судово-гістологічного дослідження вилучених з трупа шматочків внутрішніх органів (встановлено нерівномірно виражений набряк, ділянки гострої альвеолярної емфіземи та невеликі розсіяні крововиливи в легенях; крововиливи в стінці стравоходу; осаднення передньої верхньої поверхні слизової та обширний крововилив в м`язах язика; крововиливи в м`яких тканинах шиї з передньої поверхні, з місця перелому під`язикової кістки; судини досліджених органів в основному повнокрівні з ознаками порушення кровообігу).
В ході розслідування даної кримінальної справи проведено комплекс судових експертиз, у висновках яких відображено об`єктивні дані, які в цілому фіксують та підтверджують як ознаки злочину, так і причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до його вчинення.
Зокрема за висновком судово-медичного експерта №103 від 16 грудня 2010 року при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_7 знайдено кров людини і клітини поверхневих шарів людини (т.2 а.с. 14-16).
Висновками судово-емунологічних експертиз на вилучених з місця події пластмасовому відрі, пластині пластмасової вагонки, наволочці, покривалі, спортивній майці, частині обшивки вхідних дверей, підодіяльнику, простирадлі, змивах з коробки дверей ванної кімнати установлені сліди крові (т.1 а.с.6-8; т.2 а.с. 44-45; 50-51; 59-60; 65-66; 71-72; 77-78).
За висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №20-33 від 04.02.2011 року генетичні ознаки слідів крові в змиві з бокової частини ліжка кімнати-спальні, вилученого під час огляду місця події квартири ОСОБА_25 від 17.11.2010 року, є змішаними і містять ознаки зразків крові ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; генетичні ознаки слідів крові в змиві з дверної коробки ванної кімнати квартири ОСОБА_25 , вилученого під час огляду місця події - квартири ОСОБА_25 від 17.11.2010 року, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (т.3 а.с.77-80).
Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20-34 від 04.02.2011 року, в результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки крові в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_7 , крові та епітельних клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_7 , які збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 ( т.3 а.с.81-85).
Як видно з висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20-35 від 04.02.2011 року генетичні ознаки слідів крові на майці ОСОБА_9 , виявленої під час огляду місця події - квартири ОСОБА_25 від 17.11.2010 року, збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.З а.с.86-89).
З висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20-36 від 04.02.2011 року генетичні ознаки слідів крові на виявлених під час огляду місця події-квартири ОСОБА_25 - від 17.11.2010 року та виїмки у ОСОБА_7 від 19.11.2010 року предметах одягу, належних ОСОБА_7 : джинсах сірого кольору, джинсах синього кольору та сорочці збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (т.З а.с. 90-95).
Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №20- 61 від 07.02.2011 року генетичні ознаки слідів крові на вирізках сорочки ОСОБА_7 сіро-фіолетового кольору, виявленої під час обшуку квартири ОСОБА_25 від 06.01.2011 року, збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.З а.с.98-101).
Згідно висновку судово-медичної експертизи органокомплексу шиї від трупа ОСОБА_9 №127-мк від 12.01.2011 року на фрагменті органокомплексу шиї виявлені наступні пошкодження: травматичний набряк язикової поверхні надгордінника, верхнього, середнього та нижнього відділів гортані; крововиливи в м`які тканини; перелом лівого ріжка під`язикової кістки в середній третині з ознаками стискування по передній поверхні, розтягування по задній поверхні, який виник внаслідок зміщення правого великого ріжка в напрямку справа-наліво, відносно тіла кістки; перелом дуги пестневидного хряща справа, який виник внаслідок різкого зменшення сагітального діаметра кола хряща при травматичній дії (стискуванні) в напрямку спереду-назад; дані пошкодження могли виникнути, як одночасно, внаслідок травматичної дії твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку шиї спереду спразі орієнтовно в проекції перстневидного хряща, в напрямку спереду назад та дещо справа- наліво, так і внаслідок декількох травматичних дій при вказаному механізмі та додатково внаслідок травматичної дії в ділянку шиї зліва, орієнтовно, в проекції під`язикової кістки зліва, (т. 2 а.с. 86-90).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи речових доказів №128-мк від 09.02.2011 року, згідно з яким на тканині джинсових штанів синього кольору, сорочки, вилучених 17.11.2010 року в ОСОБА_7 , на тканині джинсових штанів сірого кольору, вилучених 19.11.2010 року в ОСОБА_7 , виявлені сліди крові у вигляді бризок, крапель та помарок. Сліди крові у вигляді бризок та крапель виникли внаслідок попадання на тканину бризок та крапель незгорнутої крові ( період часу до 3-х хвилин після виділення крові з джерела кровотечі на тілі людини), помарки виникли внаслідок контакту тканини предметів одягу з поверхнями тіла людини або предметів вкритих незгорнутою або частково згорнутою кров`ю (т.З а.с. 113-122).
За висновком судово-медичної експертизи речових доказів №12-мк від 21.02.2011 року, згідно з яким сліди крові на тканині джинсових штанів синього кольору, вилучених 17.11.2010 року в ОСОБА_7 не могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час додаткових допитів як обвинуваченого від 11.01.2011р., 12.01.2011р. та 17.02.2011р. (т.З а.с. 126-134).
Таким чином, вказані висновки є аргументовані, науково обгрунтовані і сумнівів у колегії суддів не викликають. Результати експертиз та окремі висновки зазначених експертиз суперечать зміненим показанням ОСОБА_7 , у яких він заперечує свою причетність до вбивства дружини. Викладені в апеляціях засудженого та його захисника доводи про те, що висновки експертиз лише перераховані судом і не містять жодних доказів про причетність ОСОБА_7 до вказаного вбивства є безпідставними, оскільки на думку колегії суддів вони є достатньо категоричними і чітко свідчать про наявність характерних слідів крові на одязі обвинуваченого, які могли бути наслідком побиття потерпілої та про механізм настання смерті внаслідок асфіксії, про який вказував і сам обвинувачений у своїх попередніх показаннях, які не можна визнати такими, що отримані з порушенням вимог КПК.
Всупереч доводам, викладеним в апеляції засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції свій висновок про його винуватість у даному злочині вірно обґрунтував сукупністю й інших належних та допустимих доказів.

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 підтвердили випадки конфліктних ситуацій у стосунках між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ..

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч, ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування, об`єктивно й ретельно досліджених у суді, та підтверджених даними судового слідства. Колегія суддів дійшла висновку, що у процесі досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені та досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину, допитані всі особи, показання яких мало істотне значення для справи. Тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про відсутність доказів на підтвердження його вини, істотні порушення процесуального закону при зібранні доказів у ході слідства неповноту слідства та застосування щодо нього незаконних методів слідства є безпідставними.

Посилання в апеляції на можливість вчинення злочину сторонніми особами та безпідставно відхилене клопотання захисту щодо розгляду інших версій вчинення злочину є необґрунтованим. Твердження засудженого про його алібі на підставі показань свідка ОСОБА_24 позбавлене підстав, оскільки за словами останнього вбивство сталось приблизно о 23 год. в той час, як засуджений залишив кафе о 21 год. При цьому дане твердження спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які прибули на квартиру 17 листопада 2010 року близько 01 год. ночі, оскільки засуджений сам повідомив, що знаходився в квартирі близько півтори години. Крім того, жодних об`єктивних та допустимих доказів про причетність до вчинення злочину інших осіб, як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду не встановлено.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що останнім часом між татом та мамою часто виникали сварки. Батько неодноразово бив матір, душив її погрожував вбивством. 17 листопада 2010 року близько 01 год. він приїхав додому, оскільки батько телефоном повідомив, що померла мама. Зайшовши у квартиру, він виявив там батька та мертву матір у ванній кімнаті. Води у ванній не було. Батько був у нетверезому стані і спокійно, мовчки, в трусах сидів на підлозі коридору квартири. Матір лежала без одягу у ванній з численними слідами тілесних ушкоджень на спині, руках, усьому тілі, обличчі. Він також зазначив, що хоча у ванній кімнаті і було темно він бачив сліди тілесних ушкоджень на шиї матері, шия матері була синя. На обличчі матері також була кров. Батько не пояснював за яких обставин настала смерть матері, говорив, що виявив її мертвою півтори години назад. У квартирі була розкидана та порвана мамина нижня білизна. Пошкодження тумбочки, викинутий з них одяг, на його думку свідчить про боротьбу та бійку між батьком та мамою. Батько не був пригнічений, а щасливий, голосно сміявся. Він зателефонував тітці ОСОБА_12 , яка приїхала пізніше, і сказав, що він півтори години вже знаходиться вдома. Мізинець на правій руці у нього був поранений, і з нього текла кров. Він зазначив, що батько і мати часто зловживали спиртними напоями, мати близько шести років, а батько все життя. Підсудний бив матір і в дома і в гостях, часто погрожував їй вбивством. Сторонні особи не могли потрапити до квартири, оскільки ключів у матері не було і в квартиру зайти ніхто не міг. Ворогів у матері не було, ніхто їй не погрожував.
Аналогічні показання дала потерпіла ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 .

За висновком комплексної судово психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_7 в момент вчинення інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав, в тимчасово хворобливому стані (патологічне сп`яніння, патологічний афект, смерекові розлади свідомості і ін.) не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходився ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих дій, міг порушити нормальне протікання фізіологічних процесів і психічної діяльності у нього, знизити інтелектуальний самоконтроль. ОСОБА_7 в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг би істотно вплинути на його здатність керувати своєю поведінкою під час інкримінованого йому діяння, не перебував і не був позбавлений здатності сприймати, запам`ятовувати та відтворювати факти, що мають значення по справі. Особистість підекспертного характеризується активністю, егоцентризмом, самолюбством, статусними переживаннями, категоричністю, зовні звинувачувальними тенденціями, негативізмом стосовно небажаних впливів. На даний час ОСОБА_7 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.1 а.с. 221-224).
За змістом ст.275 КПК України розгляд справи судом проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. Цих вимог закону суд при розгляді справи також дотримався.

Як видно з матеріалів справи, сам ОСОБА_7 в минулому тривалий час працював органах внутрішніх справ, пішов у відставку у званні підполковника міліції, що свідчить про те, що останній досконало знав специфіку роботи органів міліції у всіх її підрозділах. При цьому він особисто був знайомий з багатьма працівниками керівного складу. Всі клопотання та прохання ОСОБА_7 задовольнялися з перших днів досудового слідства, що виключало застосування будь-яких незаконних методів до ОСОБА_7 з боку працівників міліції. Доводи ОСОБА_7 про те, що на нього чинився тиск працівниками міліції не заслуговують на увагу, оскільки жодних заяв з цього приводу він не подавав. У ході досудового розслідування прокуратурою Рівненської області за скаргою ОСОБА_7 проводилось досудове розслідування щодо перевищення службових повноважень співробітниками ВКР Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , і було прийняте рішення про закриття кримінального провадження №0000058 від 04.06.2014 року. Таким чином, скарги ОСОБА_7 щодо вчинення до нього на досудовому слідстві фізичного та психологічного насильства ретельно перевірялися прокуратурою м.Рівне та судом, про що докладно викладено у вироку, а тому посилання засудженого в апеляції колегія суддів вважає необґрунтованим.

Предмети, які мають значення для справи, були вилучені та приєднані до справи з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.79, 190, 191 КПК України, а тому доводи апеляції про істотне порушення кримінально-процесуального законодавства під час проведення огляду місця події, вилучення та зберігання речових доказів не ґрунтується на матеріалах справи.

З урахуванням вимог ст.377 КПК України, аналізуючи докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, колегія суддів приходить до висновку, що вони є належними допустимими й достатніми, а викладені в апеляційних скаргах засудженого та його захисника доводи щодо порушень вимог КПК органами досудового розслідування та необхідності скасування вироку і направлення справи на додаткове розслідування безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи і не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді. Відповідно до вимог ст.374 КПК України (1960р) підставами для повернення справи на додаткове розслідування є такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість потановлення вироку чи постанови, чи при апеляційному розгляді встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені у судовому засіданні. Таких порушень чи неповноти при апелдяційному розгляді не встановлено, і не наведено таких даних та доказів ні в апеляційних скаргах, ні при апеляційному розгляді справи. На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційних скаргах доводи апелянтів не заслуговують на увагу, і оцінюються судом критично.

Виходячи з наведених обставин, суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку зібраним у справі доказам і дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України кваліфікував вірно.

Щодо покарання, то як убачається з вироку воно призначено засудженому ОСОБА_7 судом першої інстанції відповідно вимог ст..50, 65 КПК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, його віку, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Судом також було враховано, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин згідно ст.12 КК України, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тривалий час працював в органах внутрішніх справ та похилий вік засудженого - повних 72 роки, що відповідно до ч.2 ст.66 КК України можна віднести до пом`якшуючих обставин.

В апеляційні скарзі та при апеляційному розгляді прокурором не наведено таких підстав, які передбачені у ст.372 КПК України (1960р) та не обгрунтовано чому призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 є явно несправедливим внаслідок його мякості.

Колегія суддів з урахуванням вищенаведеного вважає призначене судом першої інстанції покарання необхідним і достатнім за даний злочин, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора та призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які могли б бути підставою для зміни чи скасування вироку при перевірці в апеляційному порядку відповідно до вимог ст.365 КПК України (1960 року) не виявлено.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду від 20 січня 2015 стосовно ОСОБА_7 засудженого за ч.1 ст.115 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого, його захисника-адвоката ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з моменту оголошення ухвали, а засудженим, який перебуває під вартою-в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3