АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2370/15-к Номер провадження 11-кп/786/593/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Ленінської районної ради у м. Полтаві про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 22.12.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 26.12.2013 року в частині призначеного покарання, засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, адміністрація Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та спостережна комісія при виконавчому комітеті Ленінської районної ради у м. Полтаві звернулися до суду зі спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_7 більш м`яким у виді обмеження волі посилаючись на те, що останній станом на 15.05.2015 року відбув більше 2/3 частини строку покарання, має 1 стягнення, яке зняте, та 3 заохочення, одне з яких оголошене правами начальника установи.

В даний час ОСОБА_7 не працевлаштований по причині відсутності вільних робочих місць, але до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно, приймає участь в роботах по благоустрою території та приміщень установи. За час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони як особа, яка стала на шлях виправлення.

Відмовляючи в задоволенні подання суд вказав, що засуджений на час звернення адміністрації установи до суду з поданням відбув більше 2/3 частини строку покарання, позитивно характеризується та своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, однак має незадовільний стан здоров`я, тоді як покарання у виді обмеження волі передбачає обов`язкове залучення до праці.

Як зазначив суд, згідно довідки начальника медичної частини ПВК № 64 від 03.04.2015 року ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині з діагнозом: цукровий діабет ІІ тип., ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія напруги, ІІ ФК, ГХ ІІ ст. СН ІІА, групи інвалідності не має, працездатний, але з обмеженнями. Крім того, засуджений має виконавчий лист на суму 2369967,47 грн., та належних заходів до його виконання не вживав.

В апеляційній скарзі засудженого ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення подання адміністрації Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Ленінської районної ради у м. Полтаві про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі з огляду на те, що порушень дисципліни та режиму не мав, став на шлях виправлення, відзначився зразковою поведінкою, приймає активну участь по благоустрою колонії.

На переконання засудженого, працюючи у виправному центрі матиме змогу сплачувати позов.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали суду без зміни, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

У відповідності до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.

Згідно рекомендацій, викладених в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , що відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, відбув більше 2/3 частини строку покарання.

За період відбування покарання на засудженого накладалося одне стягнення, яке зняте,та оголошувалось три заохочення.

ОСОБА_7 в виправній колонії, де відбуває покарання, не працевлаштований.

Згідно довідки головного бухгалтера ПВК №64 станом на 31.04.2015 року заробітна плата на засудженого ОСОБА_7 за період з 07.03.2014 року по 31.04.2015 року не нараховувалась, засуджений має виконавчий лист на суму 2 369 967,47 грн., утримань не було.

На підставі довідки начальника медичної частини ПВК №64 від 03.04.2015 року ОСОБА_7 має ряд захворювань, а саме: цукровий діабет 11 тип., IXC: атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія напруги, 11 ФК, ГХ 11 ст.СН ИА, працездатний, але з обмеженнями, а тому твердження подання, що засуджений може відбувати покарання у виді обмеження волі є нічим не підтвердженим.

Оскільки ОСОБА_8 , перебуваючи в виправній колонії не залучався до праці, не приймав мір до погашення заборгованості згідно виконавчого листа, своєю поведінкою щодо додержання режиму відбування покарання не довів своє виправлення, тому на даний момент підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому відсутні, а тому суд правильно відмовив в задоволенні спільного подання адміністрації Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Ленінської районної ради у м. Полтаві про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_7 .

Підстав для скасування ухвали суду немає. Відповідно доводи апеляційної скарги засудженого про необхідність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 25 червня 2015 року про відмову у задоволені спільного подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Ленінської районної ради у м. Полтаві про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3