Справа №473/1960/15-к 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 .
Учасник судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Скасувати вирок, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
_Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухваленим в підготовчому судовому засіданні на підставі угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2015 р. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, за якою призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71
________________________________________________________________________________
провадження № 11-кп 784/571/15 головуюча суду 1 інстанції
категорія: ст. 185 ч.2 КК ОСОБА_9
України доповідач апеляційного суду
ОСОБА_1
КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком цього ж суду від 14.04.2014 р. та остаточно ОСОБА_6 призначено до відбуття 3 роки позбавлення волі.
Також вирішено питання про долю речових доказів.
Узагальнені доводи апелянта.
Вказує, що під час підготовчого судового засідання, яке було розпочато 03.06.2015 р., о 08 год., суд в порушення вимог ст. 22, 469 ч.1 КПК України з власної ініціативи запропонував сторонам укласти угоду про примирення, а прокурору сприяти в укладенні цієї угоди. Після цього в судовому засіданні було оголошено перерву до 16 год. цього ж дня. Після перерви, суд, істотно порушуючи вимоги кримінального процесуального закону, продовжив судове засідання за відсутності сторони угоди потерпілого ОСОБА_8 й, не виконавши вимоги ст. 474 ч. 5 КПК України, затвердив надану прокурором угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Зазначає, що судом належним чином не виконані також вимоги ст. 474 ч. 7 КПК України стосовно перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, а саме, не надано оцінки відповідності умов угоди вимогам закону України про кримінальну відповідальність. Так, судом призначено ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання за ст. 185 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком цього ж суду від 14.04.2014 року. Остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття 3 роки позбавлення волі. Однак, в порушення вимог ст. 71 ч. 4 КК України призначене ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків є меншим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка становить 5 років позбавлення волі.
Вважає, що судом під час підготовчого судового засідання та ухваленим за його результатами судовим рішенням, не тільки істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, а й загальна засада кримінального провадження законність.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
30.04.2015 р., приблизно о 02 год., в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна проник на подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 . Там він зайшов у будинок, звідки таємно викрав металеві вироби, загальною вагою 266 кг. на загальну суму 851 грн.
Навантаживши викрадене на мотоцикл, він направився в бік м. Вознесенська з метою реалізації металевих виробів. Однак, був затриманий працівниками міліції в цьому ж селищі.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладеної в підготовчому судовому засіданні 03.06.2015 р., суд зазначив про наявність усіх правових підстав для цього. Зокрема, вказав, що запропоноване сторонами угоди покарання ОСОБА_6 узгоджено в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України та відповідає положенням Загальної частини КК України.
Суд також вказав, що потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Однак, він надав суду заяву, якою підтримав затвердження угоди.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кримінальне провадження на підставі угод, як від особливого порядку кримінального провадження, вимагає суворого дотримання вимог закону, як процесуального, так і матеріального.
Так, відповідно до положень ст. 469 ч. 1 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного, або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Однак, технічний носій інформації свідчить, що в підготовчому судовому засіданні, розпочатому 03.06.2015 р., о 08 год. 13 хв., суд, виконуючи притаманні цій стадії процесу дії, заслухавши думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, з власної ініціативи запропонував сторонам кримінального провадження обговорити питання про укладення угоди про примирення, а прокурору сприяти в її укладенні. Після цього судом о 08 год. 19 хв. оголошено перерву до 16 год. цього ж дня.
Таким чином, суд, виступивши ініціатором укладання вказаної угоди, порушив як положення ст. 469 ч. 1 КПК України, так і загальну засаду кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що, зокрема, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, збереження судом обєктивності та неупередженості при створенні необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків (п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України).
В продовженому цього ж дня о 16 год. 02 хв. судовому засіданні суд оголосив заяву потерпілого ОСОБА_8 про проведення судового засідання без його участі та про затвердження укладеної ним з обвинуваченим угоди про примирення. За відсутності потерпілого вказана угода була надана суду прокурором. Суд долучив до матеріалів провадження процесуальні документи стосовно речового доказу та дані про особу обвинуваченого.
Після цього, зясувавши поспіхом та лише частково у обвинуваченого обставини з числа передбачених п.п.1- 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення.
Однак, розгляд щодо угоди про примирення без обовязкової участі сторони угоди потерпілого ОСОБА_8 , а відтак, не можливість зясувати у нього, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, є істотним порушенням судом загального порядку провадження на підставі угоди, передбаченого ст. 474 КПК України (вимог ч. 2, ч. 5 абз. 2 цієї статті).
Не дотримався суд і вимог п. 1 ч.7 ст. 474 КПК України, згідно з якими суд перевіряє угоду на відповідність цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Так, є хибним висновок суду у вироку про те, що запропоноване сторонами угоди покарання ОСОБА_6 узгоджено у межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України та відповідає положенням Загальної частини КК України.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_6 раніше судимий 14.04.2014 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч. 2, ч. 3, ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання протягом іспитового строку 3 роки на підставі ст. 75 КК України. У даному кримінальному провадженні йому повідомлено про підозру у вчиненні 30.04.2015 р. нового злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, тобто, протягом іспитового строку. Тому при призначенні ОСОБА_6 покарання повинні застосовуватися правила ст. 71 КК України.
Однак, враховуючи положення ст. 71 ч. 4 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Невідбута ОСОБА_6 частина покарання за попереднім вироком становить 5 років позбавлення волі, а сторонами узгоджено покарання за сукупністю вироків менше від цієї невідбутої ним частини покарання 3 роки позбавлення волі, що явно не відповідає вимогам закону, чим судом порушена і загальна засада кримінального провадження законність (п.2 ч.1 ст. 7 КПК України).
Не перевіряв суд умови угоди і на відповідність інтересам суспільства, що передбачено п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України. Так, в обвинувальному акті містяться відомості про повідомлення 21.04.2015 р. Веселинівським МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про підозру у вчиненні й інших злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України. Однак, ця обставина залишена поза увагою суду.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що, ухваливши вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , суд 1 інстанції допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме, загального порядку судового провадження на підставі угоди в цілому, загальних засад кримінального провадження, а також призначив ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, яке не відповідає вимогам закону, що перешкодило суду ухвалити законне рішення.
За наведених обставин на підставі ст. 412 ч. 1, 407 ч.2 п.1 КПК України оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до суду 1 інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 424, 532 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу старшого прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 р. відносно ОСОБА_6 , ухвалений на підставі угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження направити до суду 1 інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: