Єдиний унікальний номер 722/1778/15-к
Номер провадження 1-в/722/315/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника СВК-67: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 02.11.2015 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити. При цьому зазначив, що свою винуватість у вчиненні злочину він визнає в повному об`ємі, щиро кається у вчиненому та цілком усвідомив свою протиправну поведінку в минулому.

Прокурор ОСОБА_3 та представник СВК-67 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, - «довів своє виправлення».

Розгляд клопотання проводився за відсутності голови спостережної комісії ОСОБА_6 , який подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23.12.2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. За ст.304 КК України ОСОБА_5 визнано невинуватим та по суду виправдано.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15.04.2015 року вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 змінено. Призначено ОСОБА_5 за ч.3 ст.152 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 залишено без змін.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховується з 23.12.2014 року. При цьому, засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання період його тримання під вартою з 05.04.2011 року по 18.06.2013 року. Відповідно кінець строку відбування засудженим ОСОБА_5 покарання 10.10.2016 року.
Станом на час розгляду судом клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 3 роки 1 місяць 2 дні позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 10 місяців 28 днів.

Згідно п.17 вказаної вище постанови Пленуму, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 23.12.2014 року. Крім цього, в період з 05.04.2011 року по 18.06.2013 року засуджений ОСОБА_5 утримувався під вартою в слідчому ізоляторі м.Чернівці, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
В Сокирянську виправну колонію №67 засуджений ОСОБА_5 прибув 05.05.2015 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час перебування в Сокирянській виправній колонії №67 засуджений ОСОБА_5 за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку правами начальника колонії 16.10.2015 року був заохочений у вигляді подяки, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав та до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №787 від 28.10.2015 року та особової справи встановлено, що з моменту прибуття до установи засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в якості різноробочого будівельної бригади, поставлені перед ним завдання виконував. З 01.10.2015 року по даний час засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в якості днювального дільниці карантину, діагностики та розподілу, покладені на нього обов`язки виконує.
Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 30.10.2015 року, засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, у відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їх законні вимоги, по відношенню до інших засуджених не конфліктний, будує з ними рівні та товариські відносини; має охайний зовнішній вигляд, дотримується правил санітарії та особистої гігієни, роботи по благоустрою установи виконання покарань виконує, відвідує виховні заходи, які проводяться у відділенні, намагається робити для себе належні висновки, соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом листування, побачень, телефонних розмов, отримує посилки.
За період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 в навчальному центрі, який функціонує при установі, здобув спеціальність «маляр 2-го розряду», в одному випадку директором навчального центру був відзначений грамотою.
З наведених вище підстав суд не погоджується із доводами прокурора та представника виправної колонії з приводу того, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів свого виправлення.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , зокрема процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23.12.2014 року, який змінено ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15.04.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 10 (десять) місяців 28 (двадцять вісім) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Копію цієї ухвали для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтС України в Чернівецькій області та для відома Сторожинецькому районному суду Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1