АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0009870 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше

судимого: - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2009

за ч.1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75

звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- вироком Дніпровського районного суд м. Києва від 23.09.2010

за ч.1 ст. 126,ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі,

звільненого 17.02.2012 по відбуттю строку покарання, -

по обвинуваченню за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року Тромбола визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

______________________

Справа № 11-кп/796/1270/2015 Категорія: ч.2 ст.121 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1 .
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він, маючи не зняті і не погашені судимості, 31.07.2014 близько 01 години, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_10 численні удари руками по голові, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер у лікарні.

Причиною смерті ОСОБА_10 став весь комплекс ушкоджень, виявлений в ділянці голови, що обумовив формування черепно-мозкової травми, у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин голови, перелому склепіння та основи черепу, крововиливу під оболонки, у шлуночки та в тканину мозку, що призвели до розвитку набряку-набухання головного мозку.

Між комплексом ушкоджень в ділянці голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Після чого ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_10 перевірити його самопочуття і виявивши, що останній лежить без свідомості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з кишені останнього мобільний телефон з сім-картою, чим спричинив матеріальний збиток на загальну суму 520 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок суду скасувати та винести мотивоване рішення.

Вказує, що на досудовому розслідуванні було порушено його право на захист.

Зазначає, що обвинувачення є неконкретизованим, без фактичних доказів, які б підтверджували його вину, і ґрунтується лише на показаннях свідків, чого суд першої інстанції не врахував.

Вважає, що смерть потерпілого, яка настала в результаті черепно-мозкової травми не могла статися внаслідок декількох ударів рукою, які він наніс потерпілому.

Повідомляє, що 31.07.2014 у нього виникла словесна перепалка не конкретно з потерпілим ОСОБА_10 , а з раніше невідомою йому особою, оскільки під час досудового розслідування йому та свідку не надали можливості впізнати потерпілого. Звертає увагу, що дана бійка відбувалась 30.07.2014 десь приблизно о 23 год. 30 хв. 00 год., проте швидка прибула по виклику до потерпілого 01.07.2014 у 07 год. ранку, встановивши діагноз ЗЧМТ.

Також вказує, що судом першої інстанції не встановлено тупий предмет, яким потерпілому було нанесено тілесні ушкодження.

- захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції, оскільки він ухвалений на підставі не об`єктивно з`ясованих обставин, просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме показання обвинуваченого в частині того, що він під час конфлікту з потерпілим наніс йому виключно два удари руками в область голови, а також показання свідка ОСОБА_11 , які повністю збігаються з показаннями обвинуваченого щодо кількості та характеру нанесення тілесних ушкоджень потерпілому з боку обвинуваченого.

За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а саме у вироку суд посилається на висновок експертизи трупа ОСОБА_10 , відповідно до якого враховуючи локалізацію в різних анатомічних ділянках голови слід прийти до висновку, що травмуюча сила, що обумовила формування черепно-мозкової травми, діяла в ділянку голови не менше ніж 9-ти разів, але при цьому відкинув показання свідка ОСОБА_11 щодо кількості та характеру нанесення тілесних ушкоджень потерпілому з боку обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, вважає, що в діянні обвинуваченого відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора та потерпілої, які заперечили проти апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Перевіривши висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає їх такими, що відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у встановленому законом порядку доказами, ретельно перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав, але підтвердив, що дійсно 30.07.2014 року він пішов в обумовлене раніше місце щоб зустрітися з ОСОБА_11 , але виявив, що остання перебуває там з незнайомим йому чоловіком, як йому в подальшому стало відомо, ОСОБА_10 , в ході спілкування з яким у них виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої він вдарив ОСОБА_10 два рази руками в обличчя. Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_10 впав на землю, а вони з ОСОБА_11 пішли. Після того, як ОСОБА_11 зайшла до себе додому за паспортом, вони заклали телефон в ломбард, який він вважав, що належить їй.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_5 вдарив потерпілого рукою два рази в область голови, від яких ОСОБА_10 впав, а вони пішли геть. В подальшому ОСОБА_5 показав їй телефон та наказав узяти паспорт, щоб закласти його у ломбард, та коли саме ОСОБА_5 забрав у потерпілого телефон вона не бачила.

Наведене свідчить, що свідок ОСОБА_11 могла не звернути увагу на кількість ударів, які наносив ОСОБА_5 потерпілому, а отже його посилання на ці показання, як на свідчення його невинуватості, є непереконливими.

Обидва, і обвинувачений ОСОБА_5 , і свідок ОСОБА_11 , при цьому заявляють, що крім них та потерпілого біля озера у ту ніч нікого не було.

За висновком експерта № 306 від 13.10.2014, на спортивній кофті, вилученій в кв. АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.139-144).

Кров від розбитого носа, як про те стверджує захисник, виключається, оскільки таких травм не встановлено.

З висновку експерта № 409 від 24.10.2014 вбачається, що на спортивній кофті, вилученій в кв. АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлені генетичні ознаки ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_10 (т.1 а.с.145-147).

З висновку експерта № 72/1967/2 від 13.10.2014 вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 та вивчення медичної документації, у ОСОБА_10 виявлені такі ушкодження: крововиливи в ділянці верхньої губи, в шкіру в ділянці очей та кон`юнктиву лівого ока, садна в лобній ділянці праворуч та в центрі, в лівій виличній ділянці, забійні рани в лівій скроневій ділянці та в ділянці лівої вушної раковини, крововиливи в м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки праворуч з розповсюдженням на тім`яно-потиличну ділянку по центру, в лобно-скроневій ділянці ліворуч, лінійний перелом правої скроневої та потиличної кісток, ізольовані переломи решітчастої та лобної кісток праворуч, гостра субдуральна гематома над правою півкулею мозку, субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, вогнища забою тканини мозку в лобних ділянках, обширне вогнище геморагічного просякнення та деструкції в ділянці правої півкулі мозку з проривом в бічній шлуночок мозку, кров в шлуночках мозку, набряк-набухання головного мозку з вторинними крововиливами в ділянці стовбура мозку.

Весь вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, виник від неодноразової дії тупого предмета (предметів), що не відобразили своїх індивідуальних особливостей в ушкодженнях.

Причиною смерті ОСОБА_10 став весь комплекс ушкоджень, виявлений в ділянці голови, що обумовив формування черепно-мозкової травми, у вигляді: множинних ушкоджень шкіри та м`яких тканин голови, перелому склепіння та основи черепу, крововиливу під оболонки, у шлуночки та в тканину мозку, що призвели до розвитку набряку-набухання головного мозку.

Між комплексом ушкоджень в ділянці голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

З висновку експерта № 86/1967/2 від 20.10.2014, зробленому на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 та вивчення медичної документації і матеріалів кримінального провадження, характер та морфологія виявленої травми голови свідчать про те, що вона виникла від неодноразової дії тупого предметі (-ів), в якому відобразились лише видові його ознаки. Враховуючи локалізацію ушкоджень в різних анатомічних ділянках голови, слід прийти до висновку, що травмуючи сила, яка обумовила формування черепно-мозкової травми, діяла в ділянку голови не менше 9-ти разів.

Протоколом перегляду відеозапису від 06.08.2014, встановлено, що особа за зовнішніми прикметами схожа на ОСОБА_5 , в присутності особи схожої на ОСОБА_11 надали працівникові ломбарду «Найкращий» невідомий предмет, який знаходився у сумці ОСОБА_11 (т.1 а.с.167-168).

Враховуючи наведені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичного ставлення до тверджень ОСОБА_5 про його непричетність до вчинення інкримінованих йому злочинів та до того, що він наніс лише два удари в обличчя ОСОБА_10 , оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами і доводи апеляційних скарг цього не спростовують.

Отже, кваліфікація дій ОСОБА_5 за .2 ст. 121, ч.2 ст. 185 КК України, є правильною.

Крім того, згідно висновку експерта № 72/1967/2 від 13.10.2014, смерть ОСОБА_10 наступила в короткий проміжок часу, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що дана бійка відбулася 30.07.2014, десь приблизно з 23 год. 30 хв. до 00 год., проте швидка прибула до потерпілого 01.07.2014 у 07 год. ранку, не може свідчити про те, що смерть останнього настала не від злочинних дій обвинуваченого.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не ознайомлення обвинуваченого з матеріалами досудового кримінального провадження, то вони не відповідають дійсності, оскільки, як пояснив захисник в суді апеляційної інстанції, він разом з обвинуваченим ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження та отримав копії необхідних йому матеріалів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги і в цій частині є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив всі наявні у справі докази з точки зору їх достатності та, вмотивувавши своє рішення, поклав їх в основу вироку, а тому доводи апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості вироку, є безпідставними і такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 65 КК України і є правильним.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3