Справа № 638/8135/15-к
Провадження № 1-кс/638/1561/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю
19.05.2015 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі старшого слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України

в Харківській області майора міліції ОСОБА_3 ,

та прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0005675 від 24 жовтня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України,

ВСТАНОВИВ

Старший слідчий слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_3 18 травня 2015 року звернулась до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області проводиться розслідування за заявою гр-на ОСОБА_5 в якій він вказує на те. що в період часу з квітня 2013 року по вересень 2013 року, під приводом зайняття комерційною діяльністю, шахрайським шляхом заволодів грошима у сумі 135 тис. доларів США, та на належним йому автомобілем, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , який раніше мав р.н. НОМЕР_2 .

Вказане кримінальне правопорушення 24 жовтня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005675 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою від 02 квітня 2015 року кваліфікація по вказаному кримінальному провадженню змінено з частини 1 статті 190 Кримінального кодексу України на частину 2 статті 289 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілого було допитано ОСОБА_6 , який вказує на те, що приблизно навесні-влітку 2012 року він познайомився з гр-ном ОСОБА_7 . У зв`язку з тривалістю його відсутності в м. Харкові він іноді просив ОСОБА_8 заходити до нього додому і провідувати його дружину - ОСОБА_9 , та доньку, які на той момент також проживала по АДРЕСА_1 . Перебуваючи у від`їзді один раз ОСОБА_7 звернувся до нього з проханням зайняти йому грошові кошти в сумі близько 10 тис. доларів США.. Точної суми він вказати не може, так як це було давно, але він задав ОСОБА_10 питання про те, навіщо йому гроші і він пояснив, що вони йому потрібні для якоїсь своєї вигідною комерційної угоди. Він сказав, що не проти і повідомив, що всі тонкощі із зазначеного приводу він обговорить зі своєю дружиною, так як при собі у нього такої суми не було і гроші знаходилися у дружини. В подальшому, в ті періоди, коли він бачився з ОСОБА_10 , то від останнього чув про те, що він зайняв у дружини гроші і віддавав їй якісь відсотки, але точно не знає, яку суму грошей вона йому зайняла, чи писав він розписку про те, що він позичив гроші, який відсоток ОСОБА_10 віддавав дружині, в які конкретно дні він їй віддавав гроші, в якій сумі, чи було це тіло позики або просто відсотки. Восени 2013 року при черговій зустрічі з ОСОБА_10 він дізнався про те, що він в цілому зайняв у його дружини гроші в сумі 135 тис. доларів США, від чого був шокований, так як розраховував на те, що дружина могла зайняти йому гроші в сумі до 40 тис. доларів США, але не більше. ОСОБА_10 сказав, що він всі гроші поверне і навіть знає про те, що по його батьками, на його прохання, відкрили рахунок в банку і очікували від ОСОБА_10 передачі грошових сум. Коли справа доходила до повернення грошей, то ОСОБА_10 , посилаючись на якісь непереборні причини, переносив терміни ще на кілька днів і грошей не повертав. Так тривало протягом декількох місяців і в зв`язку з тим, що рахунок відкривається на рік, а до того ж він вже повернувся у м. Харків, то батьки рахунок закрили. Після цього цю ж цифру йому підтвердила і його дружина, пояснивши, що вона займала ОСОБА_10 гроші під його якісь комерційні проекти і що він сам ці гроші комусь займав під більш великі відсотки. Кому конкретно сам ОСОБА_10 йому не говорив, вказуючи тільки на те, що це його добрі знайомі. Наприкінці лютого 2014 він повернувся до м. Харкова, де його зустрів ОСОБА_10 , а також його знайомі, які надали йому першу матеріальну допомогу, в тому числі і ОСОБА_10 .. Коли 01.03.2014 року він зустрівся з ОСОБА_10 , то поставив йому питання про те, як йдуть справи з поверненням його грошей, на що ОСОБА_10 пояснив, що він борг визнає і погодився написати на його ім`я розписку про те, що зобов`язується отримані від його дружини гроші в сумі 135 тис. доларів США повернути до 01.05.2014 року. Дану розписку ОСОБА_10 писав добровільно, власноруч і ніякого морального, психічного чи фізичного впливу з його боку на нього надано не було. Після цього, коли прийшов термін віддачі грошових коштів, а це було в травні 2014 року, ОСОБА_10 став розповідати про те, що він від своїх боргів не відмовляється, обіцяв віддати пізніше, при цьому не фіксував дату повернення, а вказував на те, що як тільки у нього з`явитися можливість, то він гроші поверне. Крім того, зі слів його дружини, вона дізналася від самого ОСОБА_10 про те, що він, нібито повернув його сестрі всі його гроші і в зв`язку з цим вона не вела ніякої претензійної роботи, спрямованої на повернення зазначеної грошової суми. Як підтвердження ОСОБА_10 надав його дружині розписку, яка, нібито була написана його сестрою і в якій було вказано про те, що вона отримала від ОСОБА_10 всі гроші. Насправді його сестра ніколи від ОСОБА_10 ніяких грошей не отримувала і сама сестра йому про це розповідала, при їх зустрічі. Крім того, як вказує у своїх свідченнях ОСОБА_11 - ОСОБА_8 скориставшись його довірою і сваркою з його дружиною, стверджуючи, що дружина має наміру продати на запчастини автомобіль, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_1 , який раніше мав р.н. НОМЕР_2 ., який в той час перебував під арештом, запропонував заховати цей автомобіль в гаражі у своїх родичів. Про те, де живуть ці родичі ОСОБА_8 не згадував, а переконав його надати місце знаходження вказаного автомобіля, з подальшою передачею. На той час автомобіль знаходився в якомусь орендування боксі, місце знаходження якого знала його дружина. Водій працював і працює на цей момент в компанії, яку він раніше очолював і в якій до сьогоднішнього часу працює колишня дружина. Після передачі вищезазначеного автомобіля ОСОБА_8 він попросив його перегнати в гараж або на стоянку до його сестри зокрема, щоб вона за ним доглядала, чого ОСОБА_8 не зробив, посилаючись на відсутність часу, розряджений акумулятор, відсутність ключів від гаража в потрібний момент, про що повідомляв йому по можливості його родичі особисто. Передачі автомобіля родичі чекали щодня, але передача так і не відбулася. Після того моменту, як арешт був знятий і він отримав можливість самостійно пересуватися і займатися вирішенням своїх питань і тим більше отримав доступ до інформації ОСОБА_8 оголосив йому, що автомобіль був не у його родичів, а просто у його знайомих, які його підвели і цей автомобіль продали або забрали, оскільки ОСОБА_8 мав перед ними якісь зобов`язання (борги) і про це сам ОСОБА_8 йому повідомив смс-повідомленнями, які долучені до матеріалів кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_8 йому повідомив про те, що він робить всі зусилля, щоб повернути йому автомобіль і встановив, що він знаходиться десь в Абхазії. 31.03.2015 року він перебував у роз`їздах по робочих питаннях, коли йому приблизно в 17.00 годин з номера НОМЕР_4 подзвонив хлопець, який представився ОСОБА_12 з м. Києва, та який задав питання про термін проведення технічного огляду автомобіля Мітсубісі Поджер Вагон, 2011 р.в., яким незаконно заволодів ОСОБА_8 . Він був здивований і повідомив хлопцю про те, що вказаний автомобіль є предметом кримінального розслідування. По всій видимості дана новина не втішила хлопця, так як він зім`яв всю розмову, сказав, що він з`ясував те, що хотів з`ясувати і після цього повісив трубку. Після цього він приїхав додому і по інтернету став переглядати оголошення, пов`язані з продажем автомобілів, при цьому на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виявив оголошення про продаж автомобіля, який за описом схожий на його. Про даній ситуації він повідомив в органи міліції, шляхом написання відповідної заяви 01.04.2015 року і сам подзвонив на номер, який був зазначений в оголошенні. Трубку підняв хлопець, який представився ОСОБА_13 і він з ним домовився в якості покупця про те, що можу під`їхати в салон Техно Арт Мітсубісі по вул. Г.Праці і там оглянути його технічний стан, шляхом проведення комп`ютерної діагностики у вказаному салоні, крім того, вищезазначений автомобіль він набував у вказаному салоні в 2011 році. При діагностиці виявилось, що вказаний автомобіль має тотожні номери кузову та двигуна з його автомобілем, в зв`язку з чим в подальшому вказаний автомобіль було вилучено.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 в своїх свідченнях вказує на те, що з 09.08.1997 року вона зареєструвала офіційний шлюб з гр-ном ОСОБА_5 , 1975 р.н. У шлюбі в кінці 1997 року народилася донька- ОСОБА_14 . Проживала вона з чоловіком спочатку в квартирі, розташованій по АДРЕСА_2 . З серпня 2010 року вона з чоловіком переїхали і стали проживати в квартирі АДРЕСА_3 . У вересні 2011 року чоловіка було заарештовано і відносно нього розслідувалася кримінальна справа. На період розслідування відносно чоловіка було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За цей період, а точніше влітку 2012 року вона від захисників, які здійснювали захист колишнього чоловіка дізналася про те, що чоловіка перевели в іншу камеру і що він там познайомився з гр-ном ОСОБА_10 , 1980 р.н., який також перебував під слідством. Після того, як справу чоловіка передали до суду, то їй почали давати дозвіл на побачення і вона таким чином мала можливість більш тісно спілкуватися зі своїм чоловіком. В одну з таких зустрічей чоловік розповів про те, що ОСОБА_10 скоро звільниться і почне займатися бізнесом і для цього йому потрібні гроші, які вона повинна йому зайняти. Вона вважає, що гроші, які вона з ініціативи чоловіка займала в подальшому ОСОБА_10 вони заробили разом і вони є їх спільною власністю. Наприкінці грудня 2012 року ОСОБА_10 звільнився і приїхав до неї додому. Перший раз вона позичила гроші ОСОБА_10 навесні 2013 року. Точної суми коштів не пам`ятаю, але ОСОБА_10 писав розписку, в якій вказував дату складання розписки, суму позики і дату повернення грошових коштів. Всього таких розписок було 4 чи 5, точної кількості не пам`ятає, але надасть їх копії. Про те, яку загальну суму грошових коштів вона зайняла ОСОБА_10 її колишній чоловік знав, і ця сума дорівнювала 135 тис. доларів США. Наскільки вона пам`ятає, то деякі розписки і позики були під відсотки, а деякі ні. У той період, поки чоловік перебував у СІЗО, то ОСОБА_10 якусь частину грошей їй віддавав і при цьому, враховуючи, що у колишнього чоловіка і ОСОБА_10 були дуже довірчі відносини між собою, то ніколи не писала ОСОБА_10 розписки про отримання тієї чи іншої грошової суми. Також зі слів самого ОСОБА_10 вона знала про те, що він якісь грошові кошти передавав ОСОБА_15 , яка є його рідною сестрою, своєму батькові ОСОБА_16 і близькій знайомій ОСОБА_17 . Які конкретно суми ОСОБА_10 передавав зазначеним особам вона не знає і вони їй про це не розповідали і не звітували. Коли чоловік звільнився, то ОСОБА_10 йому також якісь грошові кошти для початку і життя передавав. Ще коли чоловік перебував у СІЗО, то влітку 2013 року вона повідомила йому про те, що подала документи на розлучення. До того часу колишній чоловік знав про те, що вона проживаю в цивільному шлюбі з адвокатом, який його захищав на слідстві. Коли чоловіка затримували, то він був на належному йому автомобілі, моделі «Мітсубісі Поджер Вагон», який був оформлений на його дані. Після арешту даний автомобіль знаходився на зберіганні у ОСОБА_18 , 1958 р.н., який на той період працював водієм її чоловіка в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і який проживає десь в районі ХТЗ. Про те, що автомобіль знаходиться в гаражі вона знала, але адреса розташування гаража і тим більше місце проживання зазначеного водія вона не знала і не прагнула це дізнатися. На той період вона не вміла керувати автомобілем та при будь-якому разі його не змогла б перегнати, до того ж в ході слідства на вказаний автомобіль було накладено арешт, хоча територіально автомобіль знаходився в гаражі у ОСОБА_19 . Документи на вказану машину знаходилися у неї, а ключі з сигналізацією у ОСОБА_19 . Коли чоловік дізнався про те, що вона подала документи на розлучення, то він став наполягати на тому, щоб вказаний автомобіль вона передала ОСОБА_10 . Після цього їй дзвонила сестра колишнього чоловіка і також задавала питання про те, коли вона віддасть машину, на що вона відповідала, що коли чоловік вийде, то вони самі в усьому розберуться. Чоловік продовжував наполягати і в якийсь день до неї на роботі підійшов сам ОСОБА_19 і повідомив про те, що він бачив її чоловіка і що він підтвердив свої слова і просив машину передати ОСОБА_10 .. У зв`язку з цим він передав ОСОБА_10 машину і ключі, а вже у вихідний день ОСОБА_10 приїхав до неї і вона йому віддала документи на машину. Після цього в лютому 2014 року її чоловік був звільнений із зали суду і в подальшому кримінальну справу стосовно нього була закрита. З приводу розписок, які писав ОСОБА_10 про позику грошових коштів може вказати, що за деякими з них пройшли вже всі терміни повернення. Коли вона дзвонила ОСОБА_10 і задавала питання з приводу повернення, то він їй починав розповідати про те, що її колишній чоловік в курсі про виниклі труднощі і що найближчим часом він все поверне. Також в кінці 2013 року ОСОБА_10 приїхав до неї додому і при особистій бесіді повідомив про те, що всі гроші, які до цього він обіймав у неї під розписки, він поверне самому ОСОБА_5 або його сестрі. Потім, навесні 2013 року їй стало відомо від ОСОБА_10 , а в подальшому і від колишнього чоловіка про те, що ОСОБА_10 написав розписку, в якій відобразив, що він гроші займав у неї, але поверне їх особисто ОСОБА_5 і наскільки вона зрозуміла, то були однією розпискою вказана загальна сума і перенесений термін повернення зазначеної грошової суми. За весь термін ОСОБА_10 повернув грошову суму у розмірі понад 10 тис. доларів США.

Допитаний з даного приводу свідок ОСОБА_10 в своїх свідченнях вказує на те, що що на території України він перебуваю з 1992 року, коли йому було 12 років. У зв`язку з тим, що він став проживати у Харкові, то пішов у російську школу, в якій закінчив 11 класів, а після цього вступив до індустріально-педагогічний технікуму, розташований по АДРЕСА_4 , який закінчив. Після закінчення технікуму в інші вищі заклади не поступив, а з 2001 по 2005 рік працював за кордоном в Англії. Після повернення в м. Харків він оформив документи і став займатися приватною підприємницькою діяльністю, пов`язаною з ремонтно-будівельними роботами. З 2009 року був призначений на посаду директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і з`явлюся таким до теперішнього часу. Юридична адреса підприємства розташована по АДРЕСА_5 . Він є найманим директором вказаного підприємства і отримую тільки заробітну плату, ніяких статутних внесків не сплачував і ніякої частини в даному підприємстві не має. У 2011 році відносно нього ОСОБА_20 було порушено кримінальну справу за ч.2, 3, 4 ст. 190 КК України та відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Перебуваючи в СІЗО він познайомився з гр-ном ОСОБА_5 , з яким у нього склалися дружні стосунки. У грудні 2013 Апеляційним судом було скасовано вирок щодо нього і справу направлено на дорозслідування в прокуратуру Фрунзенського району. 29.12.2012 року він був звільнений з СІЗО. Ще перебуваючи в СІЗО, в розмові з ОСОБА_21 , останній просив його приїжджати до нього на судові засідання, виконувати деякі його прохання, щодо його рідні, дружини, сестри, мами, тата, а в обмін він нього також надасть допомогу в тому, щоб він знову міг займатися своєю діяльністю, одним словом «стати на ноги». У цих же неодноразових розмовах з ОСОБА_21 обговорювалося і те, що після його звільнення він також буде разом з ним займатися якимось видом діяльності, а для того, щоб він міг займатися діяльністю він йому займе гроші у розмірі до 150 тисяч доларів США. Коли він звільнився, то першим ділом приїхав на адресу дружини ОСОБА_21 , яка проживала по АДРЕСА_6 і познайомився з нею та її дочкою. Відвідував його рідних. Практично з січня 2013 практично кожен раз приїжджав на судові засідання до ОСОБА_21 , передавав передачі в СІЗО і надавав іншу допомогу. У квітні 2013 він приїхав до дружині ОСОБА_21 і попросив дати грошей, при цьому ОСОБА_22 про це також знала, так як ходила на побачення до чоловіка. Перший раз ОСОБА_22 передала гроші в розмірі 25 тис. доларів США і він їй написав розписку про їх позику і в ній вказав, що зобов`язується їх повернути до 01.09.2013 року, при цьому зазначену дату вони з ОСОБА_22 ставили символічно, так як в усній домовленості обговорювали, що дату повернення грошей можна продовжити. Другий раз він приїхав за грошима до ОСОБА_22 15.06.2013 року і зайняв 50 тис.доларів США, про що написав розписку, в якій вказав, що зайняв не 50 тис. Доларів США, а 60500 доларів США і ця сума була вказана з відсотками. Третій раз він позичав гроші у ОСОБА_22 18.07.2013 року в розмірі 35000 доларів США, про що їй написав розписку і вказав дату повернення. Останню розписку ОСОБА_22 писав 12.08.2013 року і займав у неї гроші в сумі 15000 доларів США, але в розписці вказав що позичив гроші в сумі 21000 доларів США і ця сума вказана з відсотками. Всі дати повернення грошових коштів були вказані символічно і ОСОБА_5 про всі займані ним грошові суми знав, до того ж гроші йому передавалися після того, як дружина ОСОБА_21 з ним зустрічалася на побаченнях, або в ті періоди, коли ОСОБА_21 привозили на судове засідання. За цей період часу з квітня до серпня 2013 ті кошти, які він займав, він повернув частинами ОСОБА_22 і повернув близько 12000 доларів США. При цьому ніяких розписок про повернення зазначеної грошової суми ОСОБА_22 не писала і він не просив її також писати. Все було на довірі і домовленість була в тому, що коли він поверне всю суму, зазначену в розписці, то вона просто йому повертає цю розписку. Протягом всього часу, що ОСОБА_21 перебував у СІЗО, починаючи від передач, до придбання для нього необхідних речей, подарунків його родичам, його коханці ОСОБА_23 , якій він особисто не один раз передав грошові суми в розмірі від 500 до 1000 доларів США, також передавав грошові кошти батькам (практично кожен місяць вносився в СІЗО внесок у розмірі 20000 грн.), які він передавав батькам через своїх знайомих і вони ці гроші передавали батькам, точніше батькові ОСОБА_24 . Ці люди ОСОБА_25 тел. НОМЕР_5 та ОСОБА_26 тел. НОМЕР_6 і вони можуть підтвердити зазначену інформацію. При зустрічах з ОСОБА_21 в суді він йому говорив, щоб він записував всі ці витрати і він записував спочатку на папері. Коли ОСОБА_21 звільнився, то він його зустрів на виході і в машині озвучив, що на всі витрати витрачено в порядку 14200 доларів США та ОСОБА_21 сказав, щоб цю суму округлив і вирахував 15000 доларів США. 28.02.2014 року коли ОСОБА_21 було звільнено, то він передав йому 1000 доларів США, 03.03.2014 року знову передав йому гроші в сумі 750 доларів США і в готель до нього привозив гроші в сумі 350 доларів США. Крім цього він передавав для доньки ОСОБА_27 гроші в сумі 500 доларів США і вказав, що це від його тата. Практично зараз він повернув ОСОБА_21 гроші в розмірі 30000 доларів США і повинен йому гроші в сумі 105000 доларів США, без відсотків. Практично протягом усього року він зустрічався з ОСОБА_21 і у нього були з ним нормальні стосунки. Ці відносини стали псується після того, коли ОСОБА_21 , після звільнення став розвивати ідеї помсти колишньому його захиснику з яким його колишня дружина стала проживати, чинному керівникові АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_28 , звинувачуючи її в тому, що вона зайняла його місце. Спочатку він думав, що ОСОБА_21 жартує, але надалі став розуміти, що це все не жарт і що він має намір це зробити і всіляко намагається його в це втягнути. Про це він повідомив всім особам, яким ОСОБА_21 намагався зробити підлість і на якийсь час зрозумів, що у ОСОБА_21 відпаде ідея помсти, але сам ОСОБА_21 сприйняв це неправильно з його боку і порахував, що він його зрадив, хоча він сам не хотів, щоб ОСОБА_21 потрапив ще в гіршу ситуацію. Ще після звільнення, ще коли у нього з ОСОБА_21 були зіпсовані відносини він йому сам пояснив, щоб він йому написав розписку про те, що гроші поверну йому, а не його колишній дружині. Він йому написав таку розписку, вказавши дату повернення символічно травня 2014. При цьому вказав повну суму в розмірі 135 000 доларів США і плюс відсотки в розмірі близько 40 тисяч доларів США, при цьому ОСОБА_21 пояснив, що гроші в сумі 30000 доларів він відніме і він йому поверне менше. У грудні 2014 року він випадково побачився з ОСОБА_21 біля супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по вул. Клочківській у Харкові і в розмові він йому сказав, що йому так порадили написати на нього заяву і що якщо він йому поверну 100 тис. доларів США, то він до нього ніяких претензій мати не буде. Ще в червні 2014 року, коли він зрозумів, що не зможе заплатити всю суму, то звернувся до нотаріуса з листом, в якому просив ОСОБА_21 або його дружину вказати розрахунковий рахунок, на який він може перераховувати грошові кошти, які зобов`язується погасити до вересня 2015 року. Цей лист рекомендованим листом на адресу ОСОБА_21 і його колишньої дружини, а також батьків відправив нотаріус, проте до теперішнього часу він так і не отримав рахунок і ніхто з ним з цього приводу не зв`язався. Він ніколи не відмовлявся і не відмовляється повернути гроші ОСОБА_21 , але йому потрібно знати куди їх перераховувати. Гроші у розмірі 105000 доларів США він також передавав в якості позики під відсотки іншим людям і в нього є дві розписки про їх позику, які долучені до матеріалів кримінального провадження. Відносно машини, про яку в своїх свідченнях вказує ОСОБА_11 може пояснити, що останній сам просив її продати на запчастини.

01.04.2015 року в ході огляду місця події, яким було встановлено місце знаходження автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , при огляді вказаного автомобілю було встановлено, що він також має № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , які тотожні з номерами автомобіля, який належить потерпілому ОСОБА_5 . В ході огляду було встановлено, що на момент огляду на автомобілі маються транзитні номери НОМЕР_7 , в зв`язку з чим вищезазначений автомобіль було вилучено та перевезено на територію ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_7 , де він перебуває до теперішнього часу.

Згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_6 на 10.12.2014 року автомобіль, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , зареєстровано за гр-ном ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_29 , в своїх свідченнях вказує на те, що автомобіль, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 він придбав у грудні 2014 року у чоловіка на ім`я ОСОБА_30 , в м. Дніпропетровську, при цьому вказаний автомобіль мав номери НОМЕР_8 . При покупці ОСОБА_30 йому надав нотаріальну довіреність від імені ОСОБА_5 на його ім`я. В лютому 2015 року він в м. Дніпропетровськ вказаний автомобіль було знято з обліку і поставлено ним у м. Харкові на облік з подальшим продажем.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2015 року на автомобіль, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_1 накладено арешт та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.04.2015 року надано тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: документів, на підставі яких було знято з реєстрації автомобіль, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_1 , якому було видано р.н. НОМЕР_2 , довіреність на ім`я ОСОБА_31 , заява від імені ОСОБА_31 про зняття з реєстрації вищезазначеного транспортного засобу, платіжні документи, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_9 від 19.04.2011 року, довіреність на ім`я ОСОБА_29 , якщо така реєструвалась на право керування автомобілем, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_1 , та які перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 .

06.05.2015 року вищезазначені документи були вилучені в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 .

Серед вилучених документів мається довіреність, яка засвідчена нотаріусом ОСОБА_32 06 лютого 2015 року в реєстрі № 434, при цьому підпис у копії вказаної довіреності стоїть від імені ОСОБА_5 , який завіряв вказану довіреність.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що необхідні документи, а саме журнал реєстру для реєстрації нотаріальних дій ПНДМНО ОСОБА_32 , де в реєстрі за № 434 від 06.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_32 зроблено запис про те, що доручення на розпорядження транспортним засобом, а саме автомобілем, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 підписано та отримано в присутності власника ОСОБА_5 та гр-на ОСОБА_31 та вказані довіреності отримані саме вказаними особами, реєстрову справу за номером №434, з усіма додатками, на підставі яких вищезазначене доручення було складено та засвідчено, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідні для призначення необхідних судових експертиз та знаходяться у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_32 , до яких необхідно отримати тимчасовий доступ та можливість вилучити у останньої, вказані оригінали документів.

Суд приймає до уваги той факт, що на момент виявлення вказаних документів, виникне необхідність здійснити їх вилучення на підставі ч.1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. А також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням вказаних документів, будуть створені можливості для їх зміни або знищення.

Суд вважає доведеним наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення документів, а також вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 163 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Надати старшому слідчому СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області майору ОСОБА_3 або за її дорученням тимчасовий доступ та можливість вилучення копій та оригіналів документів, а саме копії журналу реєстру для реєстрації нотаріальних дій ПНДМНО ОСОБА_32 , де в реєстрі за № 434 від 06.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_32 зроблено запис про те, що доручення на розпорядження транспортним засобом, а саме автомобілем, моделі «MITSUBISHI PAJERO WAGON», (2011 р.в.) чорного кольору, № дв. 4М41UAE2564, № куз. НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 підписано та отримано в присутності власника ОСОБА_5 та гр-на ОСОБА_31 оригінал довіреності з підписом ОСОБА_5 , копії реєстрової справи за номером №434, з усіма додатками, на підставі яких вищезазначене доручення було засвідчено копію довіреності, яку ОСОБА_5 було надано гр-ну ОСОБА_33 які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідні для призначення необхідних судових експертиз, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_34 за адресою: АДРЕСА_9 (свідоцтво 7871), а також надати дозвіл на розкриття нотаріальної таємниці стосовно засвідчення вищезазначеної угоди нотаріусом.

Строк дії ухвали суду не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення, тобто до 18 червня 2015 року.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з нормами КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя