Справа № 642/3598/14к
Провадження №1кп/642/391/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2014 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь, українки, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше судимої: 20.12.2012 р. Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 128 КК України до 150 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
03.04.2014 р. близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на цокольному поверсі вокзалу ст. Харків-пасажирський ДП Південна залізниця, розташованому на території Ленінського району м. Харкова, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, викрала з кишені жилетки раніше знайомого їй ОСОБА_5 , котрий спав на парапеті в цокольному поверсі вокзалу ст. Харків-пасажирський сумку чорного кольору, в середині якої знаходився мобільний телефон марки Нокіа моделі 1208 в корпусі чорного з сірим кольору, загальна вартість яких згідно з висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України на Південній залізниці № 94 від 09.04.2014 р. з урахуванням зносу, станом на 03.04.2014 р. становить 53 грн., та грошові кошти в сумі 170 грн., після чого з місця скоєння злочину зникла з викраденим майном, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 223 грн. Однак, в цей же день, 03.04.2014 р. близько 23.00 год. ОСОБА_4 була виявлена працівниками міліції у головному залі вокзалу ст. Харків-пасажирський, та добровільно видала сумку із викраденим майном.

У судовому засіданні обвинувачена в пред`явленому їй обвинуваченні винною себе визнала повністю, підтвердивши вищевикладене, пояснивши, що скоїла злочини через перебування в стані тяжкого матеріального становища.

Крім викладеного, винність ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується іншими зібраними у провадженні доказами.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого їй обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши обвинуваченій позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченої, не досліджував докази вини обвинуваченої стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, а обмежився допитом ОСОБА_4 та вивченням документів, що характеризують її особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини таємного викрадення чужого майна, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченої доказано повністю та кваліфікує її дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна за ч.1 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, тяжких наслідків від злочину не настало, претензій матеріального та морального характеру потерпілому не заподіяно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, визнання обвинуваченою своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України призначивши покарання у виді 1 року (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 70 копійок.

Речові доказі по справі: грошові кошти в сумі 170 грн., візитки, розклад руху поїздів та мобільний телефон марки Нокіа, що повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому як йому належні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: