В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2010 року Київський районний суд м.Полтави у складi:

головуючого Шияна В.М.

при секретарi ОСОБА_1

за участю прокурора Каралаш Ю.В.

захисника адвоката ОСОБА_2

та потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Полтавi справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гpомадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

19.03.1990 року Октябрським райсудом м.Полтави за ч.1 ст.101 КК України 1960 р. до 5 років позбавлення волі;

22.03.1994 року Полтавським райсудом Полтавської області за ст.94 КК України 1960 р. до 9 років позбавлення волі з приєднанням в порядку ст.43 КК України 1960 р. частково невідбутого покарання за вироком від 19.03.1990 р. у виді 1 року позбавлення волі, всього до 10 років позбавлення волі;

15.11.2005 року Київським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.296 КК України до 1 року 8 місяців обмеження волі;

02.02.2007 року Октябрським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 02.01.2009 року по відбуттю покарання, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

4 січня 2009 року близько 20 години ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1, під час сумісного розпиття спиртних напоїв зі своїм знайомим ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного спяніння, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів в область голови, з яких один удар наніс скляною пляшкою з-під шампанського, яка знаходилася поряд на столі в кімнаті, після чого залишив місце скоєння злочину. В результаті чого потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, що призвели до його смерті.

Допитаний в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину не визнав та розповів, що 04.01.2009 року перебуваючи в районі площі Зигіна м. Полтави він дійсно близько пятої години вечора заходив до свого знайомого ОСОБА_6, де пробув приблизно годину чи півтори. У ОСОБА_6 вдома вже був якийсь чоловік, якого він раніше не знав і імя не запамятав. В подальшому вони втрьох випили та поспілкувалися, після чого він пішов у своїх справах залишивши їх самих. Сварки з ОСОБА_5 у нього не було і ні яких тілесних ушкоджень останньому він не наносив. Також зазначив, що коли він бачив ОСОБА_6, то у нього вже був під оком синець, а на голові було видно пошкодження. За той час, що він був знайомий з ОСОБА_5 йому відомі випадки, коли ОСОБА_6 міг програтися в карти, через що його могли переслідувати, вимагати повернути гроші із застосуванням сили, погрожувати забрати квартиру, в якій він жив, вивозити в багажнику машини за місто. Всі ці випадки йому відомі зі слів самого ОСОБА_6. В ході відпочинку в помешканні ОСОБА_6 останній неодноразово під час розмови зазначав, що погано себе почуває, що йому не добре, але після цього продовжував вживати спиртні напої. Хоча він з ОСОБА_6 і не були друзями, але коли він зайшов до ОСОБА_6 в гості, то останній віддав йому свій мобільний телефон. Залишивши помешкання ОСОБА_6 він пішов до своєї сестри, яка живе в одному будинку з колишньою співмешканкою ОСОБА_6 ОСОБА_7 Маючи намір іти до своєї сестри, він подзвонив в двері співмешканки ОСОБА_6 та сказав їй, що останній себе погано почуває, і щоб вона їхала до нього, але остання двері не відчинила та повідомила, що їхати нікуди не буде. Після цього він пішов до своєї сестри, але її не було вдома і він пішов в один з нічних барів на Боженка, де зустрів знайомого, якому за 50 грн. продав мобільний телефон ОСОБА_6. Через певний час після вищезазначених подій від дільничного інспектора йому стало відомо, що ОСОБА_6 помер. Про те, що ОСОБА_6 помер від удару пляшкою по голові він дізнався пізніше від ОСОБА_7. 02.02.2009 року його було затримано працівниками міліції за те, що він нецензурно висловлювався та доставлено до райвідділу. В ході досудового слідства він давав показання під тиском працівників міліції. Через тиск з боку працівників міліції він отримав серйозні тілесні пошкодження. Винним себе не визнає повністю.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_3, яка є матірю померлого, пояснила суду, що 04.01.2009 року близько 20 хвилин на пяту її син ОСОБА_6 зателефонував і вони зустрілися. Ніяких тілесних пошкоджень на ньому не було. О пятій годині їй дзвонив син і казав, що він вже вдома. Приблизно о сьомій годині моєму синові телефонував ОСОБА_8, але звязку з ним вже не було. 5 січня 2009 року вона разом зі своєю матірю та ОСОБА_8 поїхала на квартиру до сина, але вхідні двері були замкнені з середини. Тоді ОСОБА_8 через вікно проник в квартиру та відчинив вхідні двері. Син лежить в кімнаті на матраці обличчям до низу і вона зрозуміла, що він помер. Після цього вони викликали міліцію та швидку допомогу. На голові сина були пошкодження з дрібними осколками від пляшки темного кольору. В спальні вони знайшли рушник у крові, який напевно син прикладав до рани. Також пояснила, що її син ніколи не грав в карти на гроші. Коли вона разом з ОСОБА_7 йшла з кладовища, то по дорозі вони зустріли підсудного ОСОБА_4 і ОСОБА_7 повідомила їй, що цей чоловік, а саме ОСОБА_4, приходив до неї додому в ніч смерті її сина, але вона його не впустила, після чого він сказав їй, що ОСОБА_6 помре. Син їй нічого не розповідав про ОСОБА_4 При визначенні міри покарання підсудному покладаюсь на розсуд суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8, який є дядько померлого ОСОБА_6, розповів, що 04.01.2009 року він телефонував ОСОБА_6 на мобільний телефон, але ніхто не відповідав. Наступного дня приїхавши на квартиру до ОСОБА_6 вони не змогли відчинити вхідні двері, тому він заліз в квартиру через вікно по драбині та пройшовши до кімнати побачив ОСОБА_6, який лежить на лівому боці. Він підніс до обличчя ОСОБА_6 дзеркало та побачив, що останній не дихає. На дивані та на полу були осколки від розбитої пляшки. На столі стояли пляшки з під спиртного, а також горличко від пляшки з під шампанського. Крім мобільного телефону з помешкання ОСОБА_6 нічого не зникло. 04.01.2009 року він викликав таксі для ОСОБА_6 і останній поїхав додому. При цьому він не бачив у ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 її колишній співмешканець. Вона проживає в одному підїзді з сестрою підсудного ОСОБА_4 ОСОБА_4 час від часу приходив до своєї сестри в гості. 04.01.2009 року близько девятнадцятій годині вона з ОСОБА_6 останній раз розмовляла по мобільному телефону. Він знаходиться вдома та поводився звичайно. Вони домовилися звязатися по телефону пізніше, але вже через дві години звязку з ним не було. Вночі приблизно о першій годині п'ятнадцять хвилин, до неї додому подзвонив в двері ОСОБА_4 та попросив відчинити двері, але вона відмовилась це робити, на що той відповів: «нехай тоді твій ОСОБА_4 помирає». О восьмій годині ранку 05.01.2009 року їй зателефонували батьки ОСОБА_6 та повідомили, що останній помер. ОСОБА_4 вона раніше бачила лише кілька разів. Адресу її проживання він міг дізнатися від ОСОБА_6. Вона бачила підсудного після смерті ОСОБА_6 приблизно через 2-3 тижні, коли поверталася з кладовища, де провідувала ОСОБА_6. Підсудний кудись поспішав та казав, що наступного дня прийде до неї поговорити, але так і не прийшов.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що в січні 2009 року у вечірній час він відпочивав в кафе по вул.Полюсній в м.Полтаві. Коли до нього підійшов його знайомий ОСОБА_4 та запропонував придбати у нього мобільний телефон «Нокіа-1110» за 40 грн., оскільки йому були потрібні гроші. При цьому ОСОБА_4 запевнив, що телефон належить йому. Він погодився та через кілька днів перепродав цей телефон на ринку м. Полтави.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що в 2009 році він займався продажем мобільних телефонів на центральному ринку, коли до нього підійшов раніше незнайомий чоловік та запропонував придбати у нього мобільний телефон «Нокіа-1110». Оглянувши телефон він погодився його придбати з метою подальшого перепродажу. Даний чоловік на ксерокопій свого паспорту написав розписку і він віддав йому гроші за мобільний телефон. Через певний час після цього до нього звернулися працівники міліції і він віддав їм розписку ОСОБА_9.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11, пояснила, що приблизно 8 січні 2009 року вона придбала мобільний телефон «Нокіа-1110» в магазині «Мобі Лі», що розташований при вході на Центральний ринок. Мобільний телефон знаходився в гарному стані. Через деякий час їй зателефонували працівники міліції та запросили до райвідділу, де вилучили телефон.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона працює слідчий СВ Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області. Під час досудового слідства справа по обвинуваченню ОСОБА_4 перебувала в її провадженні. При затриманні ОСОБА_4 в порядку ст.115 КПК України останній скаржився на те, що на початку січня 2009 року йому були спричинені тілесні ушкодження і з метою перевірки даних фактів було проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_4, але при цьому ОСОБА_4 не скаржився на те, що тілесні ушкодження йому заподіяли працівники міліції. В ході досудового слідства ОСОБА_4 визнавав те, що наніс ОСОБА_6 удар пляшкою по голові. Однак з приводу того, що заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 мовчав і лише згодом повідомив, що ОСОБА_6 віддав йому телефон. Зі скаргами на дії працівників міліції ОСОБА_4 до неї не звертався. Захисника не просив. Під час відтворення ОСОБА_4 показував та розказував яким чином скоював злочин. Показання давав добровільно.

Допитані в суді в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що в лютому 2009 року їх було запрошено працівниками міліції в якості понятих при відтворення обстановки та обставин події злочину за участі ОСОБА_4 ОСОБА_4 розповідав та показував яким чином скоював злочин, казав, що прийшов в гості до друга і вони разом відпочивали та вживали спиртні напої, потім посварилися і ОСОБА_4 вдарив потерпілого пляшкою по голові, спричинивши йому тим самим рану на голові. Потім сам приніс рушник потерпілому, щоб прикласти його до рани, після чого пішов з квартири. ОСОБА_4 давав чіткі та стабільні показання. Працівники міліції не чинили на ОСОБА_4 ніякого тиску. Сумнівів з приводу того, що саме ОСОБА_4 скоїв злочин у них не було.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_15 розповів, що на початку 2009 року він працював в УБОЗ оперуповноваженим і приймав участь в затриманні ОСОБА_4 ОСОБА_4 був затриманий по обвинуваченню у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_6 в квартирі по вул. Халтуріна в м. Полтаві. Із затриманим була проведена бесіда в ході якої останній розповів, що під час сварки наніс своєму знайомому ОСОБА_6 в квартири останнього удар по голові пляшкою. ОСОБА_4 писав явку з повинною власноручно без будь-якого тиску чи примусу. Ні він ні хтось інший в його присутності не застосовувалися до ОСОБА_4 недозволених заходів фізичного чи психічного впливу.

Допитаний в суді експерт ОСОБА_16 пояснив, що він приймав участь під час проведення відтворення 10.02.2009 року і будь-яких сумнівів щодо показів зі сторони підсудного в нього як спеціаліста, не виникало. В результаті ударів, які наносив підсудний, демонструючи їх під час відтворення, могли виникнути такі пошкодження, які були виявленні у ОСОБА_17

Крім показань допитаних в суді потерпілої та свідків вина підсудного також підтверджується дослідженим та оголошеними в суді:

зявленням із зізнанням ОСОБА_4 від 05.02.2009 року (т.1 а.с.36-37);

даними протоколу огляду трупу ОСОБА_6 (т.1 а.с.10-20);

висновком судово-медичної експертизи № 26 -а згідно з яким на тілі ОСОБА_6 виявлені тілесні пошкодження, які умовно можна розділити на дві групи. Перша група: синець на фоні припухлості мяких тканин в області верхівки тімя з розповсюдженням вліво, з численними саднами переважно лінійної форми та саднами невизначеної форми навколо синця в лобній, тім'яній та частково в потиличній області; синці невизначеної форми: на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням на зовнішній кут ока, в області верхньої губи на рівні 1-3-го зубів справа та в області нижньої губи на рівні 2-3-го зубів справа з переходом на слизові оболонки передвіря рота; крововилив в м'які покрови голови в області верхівки тім'я з розповсюдженням вліво; субдуральні крововиливи: на конвекситальній поверхні лівої тімяної долі, на конвеситальній поверхні правої тім'яної та лобної доль з розповсюдженням на передне-базальну поверхню лобної долі, на переднє-базальній поверхні лівої лобної долі, на переднє - базальній поверхні лівої скроневої долі, на переднє базальній поверхні правої скроневої долі: субарахноїдальнікрововиливи: на конвекситальній поверхні лівої тімяної долі з розповсюдженням на міжпівкульну поверхню та конвекситальну поверхню лівої лобної долі, на базальній поверхні правої лобної долі з переходом на конвекситальну, на конвекситатьній поверхні правої скроневої долі; ділянка забою речовини головного мозку в прилеглих до кори ділянках правої лобної та тім'яної доль з розповсюдженням в правий боковий шлуночок, які за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворились від не менш ніж трьохкратної дії тупих предметів, в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті. Слід зазначити, що:

синець на фоні припухлості м'яких тканин в області верхівки тімя з розповсюдженням вліво, з численними саднами переважно лінійної форми з деякими саднами невизначеної форми навколо синця в лобній, тімяній та частково в потиличній області, утворилися від не менш ніж однократної дії тупого предмету, і могли утворитися «від удару скляною пляшкою з-під Шампанського, або іншим предметом з подібними характеристиками»;

синці невизначеної форми: на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням на зовнішній кут ока. в області верхньої губи на рівні 1-3-го зубів справа та в області нижньої губи на рівні 2-3-го зубів справа з переходом на слизові оболонки передвіря рота, утворилися від не менш ніж двохкратної дії тупого (-их) предмету (-ів), з обмеженою контактуючою поверхнею.

По ступеню тяжкості відносно живої особи тілесні ушкодження першої групи можуть бути оцінені лише в своїй сукупності, як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку як такі, що призвели до смерті.

Між тілесними ушкодженнями першої групи та настанням смерті ОСОБА_6 вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Друга група садна та синці, які за своїми характеристиками є прижиттєвими, могли утворитися близько 12-15 діб до настання смерті і по ступені тяжкості відносно живої особи відповідають легким тілесним ушкодженням.

Смерть ОСОБА_6Ю, настала внаслідок черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку (т.1 а.с.164-171);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участі обвинуваченого ОСОБА_4 від 10.02.2009 року, згідно яких останній розповідав та показував яким чином наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т.1 а.с.67-75);

висновком додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6, згідно якого показання ОСОБА_4 дані ним під час відтворення обстановки події не протирічять даним судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_6 в частині механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді синця на фоні припухлості мяких тканин в області верхівки тімя з розповсюдженням вліво, з численними саднами переважно лінійної форми та саднами невизначеної форми синця навколо синця в лобній, тімяній та частково в потиличній області (т.1 а.с.175-178);

даними протоколу огляду від 10.03.2009 року, згідно яких у гр. ОСОБА_11 вилучено мобільний телефон «Нокіа-1110» (т.1 а.с.140);

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд оцінює критично показання підсудного ОСОБА_4 в частині того, що він під час досудового слідства оговорив себе під тиском працівників міліції, як спосіб захисту від предявленого обвинувачення, оскільки його вина повністю доведена показаннями допитаних в суді свідків, а також дослідженими матеріалами справи.

Дії ОСОБА_4 судом квалiфiкованi за ч.2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

При обраннi мiри покарання підсудному, суд враховує ступiнь тяжкості вчиненого злочину, особу пiдсудного, який характеризується негативно, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочині, наявність обставин, що обтяжують та помякшують покарання.

В силу ст.66 КК України обставини, що помякшують покарання пiдсудного: зявлення із зізнанням.

В силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання пiдсудного: вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Згідно медичного висновку пiдсудний працездатний, примусового лiкування не потребує.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєннi злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України i призначити йому покарання вісім років позбавлення волi.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк вiдбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 8 лютого 2009 року.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону «Нокіа-1110» та картки оператора МТС передати потерпілій ОСОБА_3

Інші речові докази: два стакани, уламки з під пляшки шампанського знищити.

Стягнути з підсудного на користь держави за проведення експертизи 486 грн. 77 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляцiйного суду Полтавської областi протягом 15 дiб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Головуючий Шиян В.М.