Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/151/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000188 від 02.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
15 березня 2015 року, об 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони (дії) залишаються непоміченими, через незамкнені вхідні двері приміщення гаража, що розташований на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , проник до його середини, звідки таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: два мідні електричні подовжувачі (переноски), перерізу 2.5 мм., бувші у використанні, вартістю 300.00 грн., за один, на суму 600.00 грн.; мідний електропровід, перерізу 8 мм., довжиною 18 метрів, бувший у використанні, вартістю 35.00 грн., за один метр на суму 630.00 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 1230.00 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що дійсно, він 15 березня 2015 року, біля 21 години 00 хвилин, перебував на території домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , провідував господаря ОСОБА_5 . Закінчивши розмову з останнім, об 21.00 годині, цього ж дня, вийшовши із будинку потерпілого та помітивши, що приміщення гаража зазначеного домогосподарства не замкнуте, він вирішив щось звідти викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони (дії) залишаються непоміченими, через незамкнені вхідні двері приміщення гаража, проник до його середини, де побачивши на полицях гаража два мідні електричні подовжувачі (переноски), перерізу 2.5 мм., та мідний електропровід, перерізу 8 мм., довжиною 18 метрів, він взяв них із полиці та швидко вийшов із приміщення гаража і домогосподарства ОСОБА_5 . Викрадене майно ОСОБА_5 , він звільнивши від електроізоляції здав у металобрухт, а виручені кошти витратив на алкогольні напої та цигарки. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Залишки викраденого майна ОСОБА_5 , ним через працівників міліції Олевського РВ УМВС повернуто власнику. Зобов`язується відшкодувати потерпілому завдану шкоду. Цивільний позов визнає.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав показання підтвердивши обставини, за яких обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у його домоволодінні, що за адресою: АДРЕСА_2 із його гаражного приміщення 15.03.2015 року, об 21.00 годині, проникши до якого через незамкнені двері гаража викрав два мідні електричні подовжувачі (переноски), перерізу 2.5 мм., та мідний електропровід, перерізу 8 мм., довжиною 18 метрів. Про виявлену крадіжку його майна він повідомив працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області. Просить суд не застосовувати до ОСОБА_3 , суровий вид і міру покарання та надати йому можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити його позов до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, судом також було досліджено долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема:

-постанову слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області «Про визнання та долучення до справи речових доказів» від 08.04.2015 року, із якої слідує, що речовими доказами по кримінальному провадженню є: металевий дріт, довжиною 18 метрів;

-довідку Олевського кооперативного ринку Житомирської області, відповідно до якої середня-ринкова вартість, станом на березень місяць 2015 року на слідуючі товари становить: мідний електричний подовжувач (переноска), довжиною 20 м., перерізу 2.5 мм., бувший у використанні 300.00 грн.; мідний електропровід, перерізу 8 мм., бувший у використанні 35.00 грн., за один метр;

-розписку потерпілого ОСОБА_5 , згіднодо якої останній отримав від працівників Олевського РВ УМВС України в Житомирській області кольоровий метал міді від його електропроводу;

-інші документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , які в сукупності з іншими доказами підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, які додано в ході судового розгляду даного кримінального провадження, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу винного, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні міри і виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що ОСОБА_3 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, по місцю проживання характеризується позитивно, його вік, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання до нього кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В порядку ст.128 КПК України потерпілим ОСОБА_5 , пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 . Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1230.00 грн., суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до повного задоволення, та стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 , 1230.00 грн., майнової шкоди, оскільки у судовому засіданні здобуто доказів стосовно розміру такої шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо позовної вимоги потерпілого ОСОБА_5 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 , на його користь моральної (немайнової) шкоди, у розмірі 750.00 грн., суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки потерпілим ОСОБА_5 , відповідно до Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 629-УІІІ від 16.07.2015) не сплачено судовий збір, чи /або/ не надав до суду документів на підставі яких він може бути звільненим від сплати судового збору. А норма на яку посилається позивач ОСОБА_5 , (п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), як підставу його звільнення від сплати судового збору на вимогу про стягнення моральної (немайнової) шкоди не розповсюджується. Оскільки згідно до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір», слідує, що від сплати судового збору звільняються лише позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином позивач помилково вважав, що він має право на таке звільнення у разі звернення з вимогою про стягнення моральної шкоди.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 , витрат, в сумі 250.00 грн., понесених ОСОБА_5 , за надання правової допомоги, суд зазначає, що дана вимога також не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано до суду допустимих доказів на підставі яких позивач поніс такі витрати і саме в такому розмірі, із чого він виходив встановлюючи такий розмір витрат на правову допомогу, на підставі яких нормативних актів встановлено такий розмір витрат на правову допомогу які просить стягнути із ОСОБА_3 , на свою користь.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.

Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона особисто зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 127-129, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України та ст.ст.16, 22, 1166 ЦК УКраїни, суд -
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому двохрічного іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 1230 (одна тисяча двісті тридцять) грн., 00 коп., - у відшкодування матеріальної шкоди. Врешті позову відмовити.

Після набранням вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме: кольоровий метал міді від електропроводу, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - повернути останньому.

Матеріали кримінального провадження № 0000188 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/151/15-к.

До набрання вироком суду чинності, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1