Справа № 376/1304/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1295/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 19.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000315 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гайворон Володарського району Київської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 31 травня 2015 року близько 22 години ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні корівника на території тваринницької ферми відділку «Терешки» ТОВ «Агробіф», що розташована в с. Терешки по вул. Першотравневій,1/А, Сквирського району Київської області, діючи умисно, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки, що супроводжувалася штовханиною, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_9 .

Внаслідок штовханини та нанесеного удару потерпіла ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 02 червня 2015 року отримала наступні тілесні ушкодження: в область нижньої губи зліва садно овальної форми розміром 1х0,3 см; в область зовнішньої поверхні лівого передпліччя в нижній третині подряпину довжиною 0,2 см коричневого кольору, розташовану вище рівня шкіри.

Описані вище тілесні пошкодження виникли від дії тупих предметів (у тому числі від ударів кулаками), можливо в час та за обставин, вказаних у постанові та самою освідуваною і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, апелянт зазначає, що призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу в твердій грошовій формі, а не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону, що може викликати труднощі при виконанні судового рішення. Окрім того, в обґрунтування своєї позиції, прокурор наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2013 року (справа № 5-3937км13).

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не оспорюється.

Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.
Частиною 1 статті 125 КК України передбачено, що умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Разом з тим, в порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, судом першої інстанції покарання у виді штрафу ОСОБА_8 було призначено у твердій грошовій сумі, яка не є кратною зазначеному у санкції статті КК України, неоподатковуваному мінімуму доходів громадян, що є неправильним застосуванням кримінального закону та може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

Доводи, викладені прокурором в апеляційній скарзі, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, а тому його апеляційна скарга підлягає до задоволення.

При цьому слід зазначити, що задоволення апеляційної скарги не погіршує правового становища обвинуваченого.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 21 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

С У Д Д І :