АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/400/15 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2015 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.02.2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю АДРЕСА_1 , громадянину України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 135, ст.386 КК України.

Так, 09.10.2015 року ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 09.10.2015 року ОСОБА_7 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, а 10.10.2015 року ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

07.12.2015 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

08.12.2015 року розпочате кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України та повідомлено про підозру, цього ж дня розпочато провадження за ч.3 ст. 135 КК України та оголошено про підозру.

08.12.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри та дії підозрюваного інкриміновані за ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 135, ст. 386 КК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 08.10.2015 року о 23:30 годині ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вулиць Трудова та Поперечена в м. Мукачеві Закарпатської області, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття та моралі, в присутності мешканців ромського поселення м. Мукачева, які почувши крики та нецензурну лайку, вийшли із своїх будинків, скориставшись незначним приводом короткотривалим конфліктом між його дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_9 з іншого, маючи намір самоутвердитися способом демонстрації грубої фізичної сили, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , наніс останньому удар заздалегідь приготовленою дерев`яною битою у тім`яну ділянку голови зліва, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді забійної рани, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи №344/2015 від 25.11.2015 року відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, у грудні 2011 року ОСОБА_7 , умисно, з корисливих спонукань під приводом надання можливості заробітку, а саме виконання господарських робіт у домоволодінні, що належить йому на праві приватної власності та розташоване в АДРЕСА_1 , схилив мешканців Берегівського та Ужгородського районів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до переїзду останніх у вказане домоволодінні, де приблизно з січня 2012 року, з надуманих мотивів, всупереч волі вказаних осіб, заборонив їм вихід за межі домоволодіння, чим позбавив їх волі і можливості вільно пересуватись . Протиправні дії ОСОБА_7 супроводжувалися знущанням, нанесенням умисних тілесних ушкоджень, фізичного болю та страждань потерпілим, внаслідок чого потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 спричинено фізичного болю, а потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних консолідованих переломів ребер справа передніх відрізків 307 ребер, зліва передніх відрізків 4-6 ребер, консолідований перелом тіла грудини і консолідований компресійний перелом тіла 11 грудного хребця, які згідно висновку експерта №474 від 03.07.2014 року потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості і не були небезпечними для життя і здоров`я ОСОБА_10 в момент заподіяння. Таким чином, незаконне позбавлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тривало з грудня 2011 року по травень 2012 року 2012 року, а ОСОБА_10 з 28 грудня 2011 року по 25 травня 2014 року.

Крім того, ОСОБА_7 09.10.2015 року біля 00:10 годині, знаходячись на перехресті вулиць Трудова та Поперечна в м. Мукачеві Закарпатської області, бездіючи, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_15 , який умисно зробив постріл у ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді одиничного наскрізного вогнепального поранення тазу, залишив ОСОБА_9 в небезпечному для життя стані, внаслідок чого останній помер.

Також, після вчинення вищевказаних діянь, ОСОБА_7 , з метою зміни показів свідка ОСОБА_16 погрожував йому вбивством та знищенням майна в разі дачі правдивих показів щодо обставин заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 .

У сукупності, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 135, ст. 386 КК України.

Клопотання слідчого вмотивоване вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, поведінкою підозрюваного після вчинення злочину, так як ОСОБА_7 втік з місця події, виїхав з Мукачева та переховувався до затримання його працівниками міліції. Вказує на те, що підозрюваний погрожує потерпілому ОСОБА_17 , а тому, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого, змушувати їх відмовитись від даних раніше показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став, вчинивши особливо зухвалий злочин.

Слідчий суддя ухвалу вмотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 135, ст. 386 КК України, що належать до тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, після вчинення злочину втік з місця події, виїхав з ОСОБА_18 та переховувався до затримання його працівниками міліції, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак знову вчинив особливо зухвалий злочин, з чого випливає, що на шлях виправлення не став і в подальшому може вчинити нове кримінальне правопорушення. З врахуванням вказаного, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, вчинення спроб впливати на потерпілого та свідків, а тому вважає, клопотання прокурора підставним та таким, що підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду. Так, вказує на те, що кримінальні провадження розпочаті 08.12.2015 року щодо ОСОБА_7 за ст. 386 КК України та за ст. 135 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000126. Однак, в даному кримінальному провадженні 10.10.2015 року Мукачівським міськрайонним судом вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який 07.12.2015 року за клопотанням захисника змінено на домашній арешт. З врахуванням вказаного, звертає увагу суду на те, що чинний КПК України не передбачає можливість обрання запобіжного заходу по одному й тому ж кримінальному провадженні. Крім того, вказує на стан здоров`я ОСОБА_7 , який має тяжкі захворювання: цукровий діабет 2 типу, стенокардію напруги ФК-3 , кардіосклероз постінфарктний та атеросклеротичний, стенозуючий коронаросклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, переніс інфаркти та оперативне втручання на серце. Звертає увагу суду, що експерти не виключають можливість погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 під час перебування в УВП №9.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, промову прокурора, який вказав на безпідставність скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З ухвали вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. З досліджених матеріалів вбачається, що аналіз особистості ОСОБА_7 вказує на його байдуже ставлення до дотримання правил співжиття, ігнорування громадських інтересів. Наведене свідчить про неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжних заходів не пов`язаних з його ізоляцією , так як такі дотримані ним не будуть. Зокрема, слідчим суддею при прийнятті рішення враховано дані про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень , два з яких класифікуються як тяжкі злочини, одружений, непрацюючий, без постійного джерела доходу. При цьому були заслухані підозрюваний та його захисник, доводи прокурора, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджуюють причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання,що загрожує особі, кількість епізодів злочинної діяльності, його поведінку після вчинення злочинів ( намагався зникнути від органу досудового розслідування , впливати на очевидців правопорушення) , дані про особу підозрюваного, зокрема, попередню соціальну поведінку ОСОБА_7 , те що підозрюваний є непрацюючим, без джерела постійного доходу, його стан здоров`я і, з урахуванням репутації підозрюваного, його майнового стану, моральних переконань, характеру та обставин вчинення злочинів, дійшов обгрунтовано до висновку про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, повторно вчинити кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням ст.ст. 183, 193-194 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора не в повному обсязі враховано стан здоров`я підозрюваного, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Так, згідно довідки Мукачівської центральної районної лікарні ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 26.06.по 01.07.2015 року . З 16.09.2015 року хворий лікарями медичного закладу не обстежувався (а.с.57 ). Крім того, згідно виписки № 3865 ОСОБА_7 виписаний з покращенням і йому рекомендовано заходи з модифікації способу життя : модифікація харчування та регулярна помірна фізична активність ( а.с. 58-59).

Апеляційний суд, дослідивши вказані документи прийшов до висновку про те, що вони не свідчать про загострення захворювань підозрюваного чи не уможливлюють перебування останнього в умовах УВП. Згідно висновку експертів комісійної судово-медичної експертизи № 70 від 24.11.2015 року у підозрюваного ОСОБА_7 на момент проведення експертизи встановлено діагноз : ІХС. Стенокардія напруження. ФК ІІІ. Кардіосклероз постінфарктний та атеросклеротичний. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.ст. 2. Цукровий діабет ІІ тип. Дані захворювання при погіршенні об`єктивних даних : негативна динаміка на ЕКГ та Ехо кардіоскопії потребує дообстеження та лікування в умовах стаціонару. Подальше протікання захворювання залежить не тільки від отримуваного лікування , але і від індивідуальних особливостей організму.

Таким чином , колегія суддів прийшла до переконання , що висновок експертів не вказує на погіршення здоров`я підозрюваного на даний час та на неможливість його утримання в умовах УВП . Твердження експертів про можливе в майбутньому погіршення здоров`я ОСОБА_7 не може бути взято судом до уваги при розгляді клопотання, оскільки питання про надання медичної допомоги підозрюваного в умовах СІЗО чи УВП вирішується згідно Закону України Про попереднє ув`язнення.

Так, ст. 11 Закону України Про попереднє ув`язнення передбачає, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Згідно п.2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 239/5/104 від 10.02.2012 року керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтованого переліку.

Колегія суддів відхиляє і доводи захисту про те, що наявні у підозрюваного захворювання дають підстави для звернення до суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання , оскільки підняті стороною захисту питання не вирішуються на вказаній стадії кримінального провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , оскільки такі суперечать даним наявним в матеріалах провадження. Так, 08.12.2015 року повідомлено про підозру, підозрюваний отримав копію вказаного повідомлення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у провадженні доказами: протоколами допиту потерпілих та ряду свідків ( а.с.13-30).

З урахуванням збільшення обсягу повідомленої підозри , колегія суддів вважає ,що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею вирішено правильно.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою. Підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 178, 183, 407 КПК України , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_19 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2015 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: