Справа № 449/1156/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/357/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 125 КК України,
з участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілого: ОСОБА_11
обвинуваченого: ОСОБА_8
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України та виправдано за недоведеністю у вчиненні цього злочину.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 1 серпня 2014 року біля 17 год. на вулиці біля кафе-бару ПП « ОСОБА_12 » в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, під час сварки з ОСОБА_11 , наніс один удар пивним бокалом по голові ОСОБА_11 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді однієї рани на голові, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
В обґрунтування покликається на те, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, що відповідно до п.2, 3 ч. 1 ст.411 КПК України є підставою для його скасування.
Суд не надав оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_13 , твердження якого про те, що начебто свідок ОСОБА_14 ударом пляшки заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , свідчать лише про обрану обвинуваченим тактику захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності та спростовуються показаннями як потерпілого, так і свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Однією з підстав для виправдання ОСОБА_13 суд неправомірно у своєму вироку також наводить суперечність в показах потерпілого ОСОБА_11 (який нібито стверджував, що в момент удару знаходився до обвинуваченого спиною, а лицем до свідка ОСОБА_14 ) та свідка ОСОБА_14 (який стверджував, що потерпілий стояв до обвинуваченого обличчям в момент удару), що не відповідає показам, які вони давали в судовому засіданні.
Суд у вироку покликається на те, що покази потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 суперечать показам обвинуваченого ОСОБА_8 . При наявності вищенаведених суперечностей у вироку не зазначено мотиви, з яких суд прийняв до уваги одні докази та відкинув інші, що є порушенням вимог ч.4 ст.95, ч. 1 ст.94 КПК України.
Заперечує твердження суду про неможливість встановити предмет, яким було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, при цьому, покликається на дані висновку судово-медичної експертизи потерпілого та виписки з амбулаторної картки хворого ОСОБА_11 , показання експерта ОСОБА_16 та лікаря ОСОБА_17 в судовому засіданні, яким не було дано належну оцінку в сукупності із іншими зібраними доказами (показами потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 ).
З врахуванням викладеного приходить до висновку про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду містять істотні суперечності та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Вважає вирок суду необгрунтованим та невмотивованим, таким, що суперечить вимогам ст.370 КПК України.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, що відповідно до п.2, 3 ч. 1 ст.411 КПК України є підставою для його скасування.
Зокрема, виправдовуючи ОСОБА_8 , суд у вироку вказав на суперечність його / ОСОБА_11 / показів та показів свідка ОСОБА_14 .
Однак в судовому засіданні він / ОСОБА_11 / вказав, що удар було нанесено під час повороту, що також підтвердив і свідок ОСОБА_14 .
Суд у вироку покликається на те, що покази потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 суперечать показам обвинуваченого ОСОБА_8 . При наявності вищенаведених суперечностей, судом у вироку не зазначено мотиви, з яких суд прийняв до уваги одні докази та відкинув інші, що є порушенням вимог ч.4 ст.95, ч. 1 ст.94 КПК України.
Вважає вирок суду необгрунтованим та невмотивованим, таким, що суперечить вимогам ст.370 КПК України.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_18 в підтримку поданих апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість вироку суду, повторно дослідивши обставини кримінального провадження, заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_18 підлягають до часткового задоволення.
Колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За змістом ст.ст. 314 - 316 КПК України після отримання обвинувального акту суд проводить підготовче судове засідання та, якщо не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Проте, така ухвала, з виходом до нарадчої кімнати не постановлялась і в матеріалах справи такий процесуальний документ відсутній.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно п. 1 ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у вироку наводяться підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, даних вимог закону суд не дотримався. Стверджуючи, що наявні у справі докази, на які покликається прокурор, не доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні злочину, суд у вироку не надав оцінки кожному конкретному доказу зокрема та не вказав, які конкретно докази обвинувачення та з яких мотивів ним не приймаються до уваги.

Так суд у вироку покликався на суперечності показань потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 із показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , інші, на думку суду, суперечності у доказах, але зазначені суперечності не усунув, оскільки висновку щодо належності, допустимості, достовірності кожного конкретного доказу не зробив, та за наявності суперечливих доказів, не вказав, яким саме доказам він надав перевагу, а які відкинув, та чому саме.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 411КПК України наведене свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і ця невідповідність може вплинути на вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого.

За змістом ст. 99 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані надавати суду оригінали документів, які, згідно ст. 84 КПК України, є процесуальними джерелами доказів.

Всупереч положенням даних норм закону, суд долучив до справи ксерокопії висновку експерта № 82 від 05.08.2014р. та виписки з амбулаторної картки хворого ОСОБА_18 від 01.08.2014р., які навіть не завірені, а на виготовленій ксерокопії виписки зроблені ручкою надписи у даті /а.с. 53 56/.

Не з`ясовуючи питання наявності оригіналу висновку експерта, суд долучив до матеріалів справи зазначені ксерокопії і у вироку покликався на них як на докази, хоча вони не відповідають вимогам ст. 99 КПК України, встановленим щодо документів.

На думку колегії суддів зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, таким, що перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого вироку.

Крім того, розглядаючи справу, суд не з`ясував належним чином дані щодо особи обвинуваченого, які в матеріалах справи взагалі відсутні.

У зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, яка могла вплинути на вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню.

З врахуванням наведених вище обставин, характеру допущених порушень вимог закону, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого про доведеність органом досудового розслідування вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину.
А тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
У зв`язку з цим доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого щодо доведеності обвинувачення ОСОБА_8 , а в разі його доведеності щодо кваліфікації та покарання, мають бути перевірені в ході судового розгляду.
А тому, при новому розгляді справи суд першої інстанції повинен упродовж розумного строку повно, всебічно та неупереджено дослідити обставини справи, а також з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону дати оцінку доказам у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності їх у своїх сукупності й постановити у справі законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_11 задоволити частково.
Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції іншим складом суду зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: