Дата документу Справа № 336/5463/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/5463/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/704/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 21 серпня 2015року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2015 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6 в режимі відео конференції з СІЗО- 10 ДПтС України в Запорізькій області.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за фактом таємного заволодіння належним публічному акціонерному товариству «Укртелеком» мідним кабелем довжиною 145 метрів вартістю 5073 грн., яке мало місце о 02-00 годині 13 травня 2015 року між будинками №/№ 55-67 по вул. Липовецькій в м Запоріжжі.

Аналогічні епізоди кримінально караних діянь зазначеній особі інкримінуються і за епізодом від 04 червня 2015 року о 00.00 год. між будинками №/№ 154-188 по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі, о 00-00 годині 08 червня 2015 року між будинками №/№ 7-11 по вул. Юнатова в м. Запоріжжі, о 03-30 годині 08 червня 2015 року між будинками №/№ 35-43 по вул. Паторжинського в м. Запоріжжі і спричинили публічному акціонерному товариству «Укртелеком» майнову шкоду на суму відповідно 2405 грн. 37 коп., 192 грн. 62 коп., 443 грн. 50 коп.

21 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002156 внесені відомості про злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

06 липня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

07 серпня 2015 року слідчий СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність у підозрюваного судимостей за вчинення злочинів проти власності, наявність ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та продовження заняття протиправною діяльністю.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на недоведення ні слідчим ні прокурором наявності зазначених в клопотанні ризиків, відсутність процесуальних підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу, зважаючи на підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів середньої тяжкості. Крім того, слідчий суддя вказав на факт відбування ОСОБА_6 покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2015 року і перебування підозрюваного на момент звернення з клопотанням в Запорізькому СІЗО, що виключає наявність ризиків, на які вказують слідчий та прокурор в клопотанні. З вказаних підстав суд залишив без задоволення й клопотання захисника про передачу неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд батьків.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, неналежну оцінку доказів при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити і обрати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які висловили заперечення доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення в межах апеляційної скарги.

Наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 не оспорюється в апеляції. Як встановлено слідчим суддею, надані суду докази доводять наявність обґрунтованої підозри, яка висунута зазначеній підозрюваній особі.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження..

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі та клопотанні слідчого ризики щодо негативної поведінки підозрюваного, з урахуванням фактичного відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі за вироком суду від 02.06.2015 року, є припущеннями та, всупереч вимогам ч.5 ст. 132, п.1 ч.3 ст. 184 КПК України, об`єктивними даними не підтверджені.

Факт перебування неповнолітнього ОСОБА_6 під наглядом спочатку у місцях попереднього ув`язнення, а на теперішній час в установі відбування покарання засвідчує наявність гарантії забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Спростування наведених у клопотанні ризиків, як таких, що не знайшли підтвердження у судовому засіданні, достатньо мотивовано слідчим суддею, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст.492 КПК України передбачені виключні підстави для затримання та тримання під вартою неповнолітнього, якими є підозра або обвинувачення останнього у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Разом з тим, 06 липня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Таким чином, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, належним чином мотивував прийняте рішення та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, що запропонований у відповідному клопотанні.

Доводи апеляції не спростовують рішення слідчого судді, тому вона не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування судового рішення, не вбачається.

Слідчий суддя постановив рішення враховуючи фактичні обставини справи, оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, є обґрунтованою, отже скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4