Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2016 року Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, не одружений, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимий, не працюючий, який мешкає за адресою АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
02.07.2015року о 19.00год., ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 на асфальтобетонному покритті по другорядній дорозі в районі будинку №20 по проспекту 50-річчя СРСР в м.Харкові, рухався зі швидкістю 20 км/год.
В процесі руху ОСОБА_5 , під`їжджаючи на керованому ним автомобілі до будинку №20 на проспекті 50-річчя СРСР, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №784/15 від 10.09.2015року, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п.12.3 «У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об`їзду перешкоди»
та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину, з ліва на право по ходу руху автомобіля «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №138-ОКБ/15 від 30.07.2015року, потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме - травма хребта в грудному та поперековому відділі.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками. Виявивши небезпеку для руху, а саме перешкоду, у вигляді пішохода на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , заподіявши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття зазначеного кримінального провадження в зв`язку з примиренням із обвинуваченим, пояснивши, що вони дійшли згоди з ОСОБА_5 з приводу ДТП, і вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру.
Обвинувачений ОСОБА_5 також клопотав перед судом про закриття кримінального
провадження відносно нього в зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням винного з потерпілим, вважає, що основним безпосереднім об`єктом в даному випадку є порушення Правил дорожнього руху України, чим спричинено шкоду також інтересам суспільства, а спричинена потерпілому шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, тому вважає, що факт примирення потерпілої з обвинуваченим є необгрунтованою підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.
15 січня 2016 року в ході судового засідання потерпіла ОСОБА_4 подала письмову заяву з проханням звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, відсутність до нього претензій та повне відшкодування ним матеріальної і моральної шкоди.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на положення ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто законом встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - законом не передбачено.
Ухвалюючи рішення про застосування ст.46 КК України, суд враховує, що ОСОБА_5 винним себе визнає повністю, раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, примирився з потерпілою і повністю відшкодував завдану шкоду.
Доводи ж прокурора про те, що вказаних обставин недостатньо для закриття провадження щодо ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України, суд вважає безпідставними.
Так, зі змісту ст.46 КК України вбачається, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.
За ч.1 ст.286 КК України кримінальна відповідальність особи настає в разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками.
Спричинення злочином шкоди також інтересам суспільства знаходиться поза предметом регулювання підстав для закриття справ у зв`язку з примиренням винного у злочині з потерпілим, адже кримінальний закон вирішення долі кримінального провадження таким чином пов`язує лише з волевиявленням з боку згаданих осіб.
При розв`язанні клопотання, суд враховує, що ст.46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а, відповідно до роз`яснень,
що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від
кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Також слід зазначити, що посилання прокурора на об`єктивну сторону злочину має значення лише для встановлення самого складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, й при застосуванні положень ст.46 КК України значення немає.
Крім того, склад злочину, передбачений ч.1 ст.286 КК, має місце лише тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесне ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї частини статті не йдеться.
За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що існує достатньо підстав, визначених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284, 372 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України звільнити в зв`язку з примиренням з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової авто-технічної експертизи в розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.
Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом семи діб з дня її проголошення. Особою, яка була відсутня при проголошенні ухвали суду, у той же строк, з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя- ОСОБА_1