Провадження: № 1-кп/484/10/16
Справа: № 484/5688/15-к
Вирок

Іменем України

11.01.2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002968 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одружений, має на утримання неповнолітню дитину, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований ФОП, раніше не судимого, інвалід другої групи,

за ст.286 ч.1 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

встановив:

19.09.2015 року близько 03 години ночі водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі доручення на користування автомобілем від 22.08.2014 року виданого власником автомобіля витушко ОСОБА_6 та рухався по автодорозі Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» зі сторони міста Миколаєва в напрямку міста Первомайська Миколаївської області, при цьому в салоні автомобіля перебував пасажир ОСОБА_5 .

Під час руху у вказаному напрямку, на 72 км.+100м. вказаної автодороги, водій ОСОБА_3 грубо порушив п.п 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу з подальшим виїздом на узбіччя та контактуванням з деревом.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до Первомайської ЦМБЛ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №715-М від 13.11.2015 року у ОСОБА_5 виявлено перелом верхнього краю лівої вертлюжної впадини, садна лівої нижньої кінцівки. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись при вказаних в постанові обставинах та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають за собою тривалий розлад здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 24.12.2015 року згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом з`ясовано, що потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 24 грудня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайоннний суд Миколаївської олбасті протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: