Ухвала
іменем україни
27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: прокурора при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077 щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2015 року засуджено
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: вироком від 22 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн; вироком від 06 червня 2013 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн,
- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на 6 місяців.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.
Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2015 року вирок місцевого суду в частині кваліфікації дій засудженого скасовано та постановлено новий, яким визначено вважати ОСОБА_6
винним у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно. В решті вирок суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 , визнано винуватим у тому, що він 20 листопада 2014 року приблизно о 13 год., таємно проник до приміщення командитного товариства «Руно», що розташовувалось у м. Калуш, Майдан Шептицького, 5, звідки викрав жіночу шубу з мутону, вартістю 7 000 грн, що належала ОСОБА_7 , та жіночу шубу з цигейки вартістю 1 500 грн., що належала ОСОБА_8 . Того ж дня, приблизно о 15 год. 30 хв., на ринку у м. Калуші на вул. В.Стуса, ОСОБА_6 продав одну з шуб за 490 грн та обернув гроші на свою користь.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку апеляційного суду, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення внаслідок м`якості.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок апеляційного суду повинен відповідати загальним вимогам до вироків.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними та остаточна міра покарання, обрана судом.
Всупереч наведеному, Апеляційним судом Івано-Франківської області вказані вимоги виконані не були, оскільки прийнявши рішення про скасування вироку суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого, навівши кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення,суд не вказав відповідну статтю і її частину закону України про кримінальну відповідальність.
Крім цього, апеляційний суд, частково задовольнивши апеляційну скаргу прокурора, залишив покарання призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції без зміни. Таке рішення апеляційним судом прийнято незважаючи на те, що збільшено обсяг обвинувачення та визнано обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів. При цьому, своє рішення належним чином не мотивував.
Відповідно до ст. 69 КК України суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Апеляційний суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання позитивні характеристики з місця проживання, молодий вік, те, що ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку у нарколога та психіатра, проживає з дідом та бабою, які є особами похилого пенсійного віку, часто хворіють, позитивно характеризується за місцем навчання, при цьому навівши ці обставини не мотивував свого рішення. Зокрема, не зрозуміло, з яких мотивів перебування на диспансерному обліку у нарколога та психіатра може вважатись обставиною, яка пом`якшує покарання.
За таких обставин, вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, перевірити всі доводи апеляційних скарг, а також доводи касаційної скарги прокурора, дати їм належну оцінку та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_2