Справа № 161/433/16-к
Провадження № 1-кс/161/187/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
18 січня 2016 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Свою скаргу представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 мотивує тим, що 23 вересня 2015 року, співробітниками Маневицького РВ УМВС України у Волинській області, вилучено автомобіль марки "Мазда", 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на нього, який належить праві власності ОСОБА_6 , яким керував ОСОБА_8 на підстав довіреності від 25 листопада 2014 року. Звернувшись через адвоката ОСОБА_3 до слідчого з клопотанням про повернення автомобіля, проте йому було відмовлено. Вподальшому вказану відмову слідчого про повернення майна оскаржив до слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області, однак там також в задоволенні скарги відмовлено. Власнику автомобіля ОСОБА_6 на день подання скарги жодним чином не повідомлялось органами досудового розслідування чи прокурором про причини і підстави вилучення її майна, місце його находження чи зберігання. 17 грудня 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 слідчому СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 направлено клопотання про повернення автомобіля на відповідальне зберігання, однак будь якої відповіді на нього не одержав, а тому просить суд згідно вимог ст.ст.100, 303 КПК України зобов`язати слідчого негайно передати автомобіль із техпаспортом на нього власнику ОСОБА_6 або іншій особі за належно оформленою довіреністю.

Заслухавши пояснення представника володільця тимчасово вилученого майна, який підтримав подану скаргу, з підстав викладених у ній, оскільки слідчим допущено порушення Закону, просив її задовольнити, пояснення прокурора та слідчого, які просили відмовити в задоволенні поданої скарги, оскільки така є безпідставною, а тому підстав повертати майно немає, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Водночас, за змістом ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Разом з цим, п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

Судом встановлено, що СВ Маневицького РВ УМВС України у Волинській області та СУ УМВС України у Волинській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 21 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, надалі по матеріалах виділених в окреме кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 24 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

23 вересня 2015 року, під час проведення заходів по протидії незаконному видобуванню бурштину на території Маневицького району на автодорозі Гута-Лісівська-Лісово-Костюхнівка, виявлено транспортний засіб марки "Мазда", д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на нього, який належить на праві власності ОСОБА_6 , яким керував ОСОБА_8 на підстав довіреності, в якому виявлено бурштин сирець та лопати з залишками ґрунту. Вказаний транспортний засіб за згодою його володільця ОСОБА_8 оглянуто та вподальшому вилучено під час огляду місця події, оскільки його використано як засіб та знаряддя для полегшення вчинення злочину.

Постановою слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 від 23 вересня 2015 року автомобіль марки "Мазда", д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 21 вересня 2015 року, якою визначено місце зберігання автомобіля територія Маневицького РВ УМВС України у Волинській області, а свідоцтво - при матеріалах кримінального провадження.

03 жовтня 2015 року постановою слідчого СВ Маневицького РВ УМВС України ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_8 про передачу йому автомобіля марки "Мазда" на відповідальне зберігання, яку вподальшому представником оскаржено до слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області, який також 30 жовтня 2015 року відмовив у задоволенні скарги.

Водночас, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

При цьому, встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені є вичерпним.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, оскарження дії слідчого чи його бездіяльність під час досудового розслідування щодо не повернення тимчасово вилученого майна можлива тільки за умов, визначених ст. 169 КПК України, проте вирішення питання щодо повернення речового доказу (знаряддя злочину), яке вилучене за згодою володільця цього майна, в кримінальному провадженні, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Окрім того, слід відмітити, що до слідчого судді із скаргою звернувся представник володільця майна (речового доказу), проте за змістом ст. 303 КПК України із такою скаргою повноважний звертатись тільки володілець цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29 січня 2016 року