АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_8 про накладення арешту на нерухоме майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 . При прийнятті рішення про арешт майна, слідчий суддя, зазначив, що клопотання про арешт майна має містити: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Отже, вказане майно, яке є предметом кримінального правопорушенням, в даному кримінальному проваджені, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння нерухомим майном, зокрема, квартирою АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_9 , та власність якої на вказане майно заперечується потерпілим у кримінальному провадженні, які є учасниками кримінального провадження у статусі потерпілих, а тому, з метою забезпечення незаконного відчуження майна, крім того, дослідивши додані до клопотання матеріали, які містять достатньо даних щодо необхідності арешту вказаного майна, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, дійшов до висновку, що є достатньо підстав для задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року щодо накладення арешту на нерухоме майно, а саме - на квартиру АДРЕСА_1 скасувати.

В обґрунтування наведених вимог апелянт зазначає, що майно, на яке було накладено арешт, належить їй, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, ОСОБА_7 зазначає, що про ухвалу дізналась лише 27.07.2015р., а тому не мала можливості оскаржити її вчасно у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна та власника майна ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на квартиру, думку прокурора, який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження тоді як сама апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних обставин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києвіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012286 за ч.1 ст.190 КК України по факту шахрайського заволодіння майно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Зокрема, в ході досудового розслідування зібрано дані про те, що 27.05.2014р. ОСОБА_9 , увійшовши у довіру ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 .

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість висновків органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст. 170, 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вказана квартира, отримана в результаті вчинення протиправних дій та є предметом кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і відчуженню квартири на користь третіх осіб.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта на належність їй арештованого майна, як на підставу для скасування арешту є непереконливим з огляду на те, що до 14.07.2015р. власником згаданої квартири була ОСОБА_9 , про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтва про право власності на житло від 20.08.2009р., та яка за день до розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, продала цю квартиру ОСОБА_7 , тобто наявні підстави вважати про наявність обставин перешкоджання кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та, зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити строк ОСОБА_7 на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в СВ 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_8 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3