гСправа № 187/1363/15-к Провадження №1-кп/0187/218/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року смт. Петриківка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Хутірське Дніпропетровської області, українця,
освіта середня спеціальна, військовозобов`язаний,
не працюючого, одруженого,
має на утриманні неповнолітню дитину:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
зареєстрованому за адресою:
проживає за адресою:
обвинуваченого в скоєнні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
12.07.2015, близько 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину ПП ОСОБА_6 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з ОСОБА_7 вживав спиртні напої,під час сварки з останнім, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 1 удар кулаком лівої руки в обличчя та 1 удар долонею правої руки в обличчя, чим відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 99-Е від 11.09.2015 спричинив тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому нижньої щелепи в ділянці 3,4 зуба та кута праворуч, травматичного остеомієліту нижньої щелепи, абсцесу лівої підщелепної області, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Умисні дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
23 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, а потерпілий не має до обвинуваченого жодних матеріальних претензій.
При погодженні та призначенні покарання підозрюваному ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України була врахована тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується за місцем проживання позитивно, відношення підозрюваного до вчиненого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Сторони погодили покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_4 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.
Потерпілому ОСОБА_7 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому зрозумілі. Потерпілий пояснив суду, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, ОСОБА_4 відшкодував йому матеріальну шкоду в повному обсязі і просить суд затвердити угоду про примирення і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти затвердження угоди про примирення та просить призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умисні дії ОСОБА_4 , судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 69 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в скоєнні злочину щиро розкаюється. Враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розслідуванню обставин вчинення злочину; повне відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та можливості призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України
Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням ст. 69 КК України суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 23.09.2015 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
Укладена угода про примирення не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, сторони між собою примирилися, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення 23 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення

Суддя: ОСОБА_1